Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

05.11.2021 року [PERSON] звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 3770, вчинений 22.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківським міським нотаріальним округом Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» грошових коштів в сумі 72242,88 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в жовтні місяці 2021 року, на адресу місце проживання [PERSON] , надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. від 09.04.2021 року, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса. Після ознайомлення з постановою приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, [PERSON] стало відомо, що відповідно до виконавчого напису № 3770 від 22.09.2020 року, який був виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., з нього примусово стягнуто заборгованість у розмірі 72242,88 грн. на користь ТОВ ФК "Еліт-Фінанс" на погашення боргу, згідно кредитного договору від 21.08.2008 року, укладеного з ТОВ "Український промисловий банк". З вказаним виконавчим написом нотаріуса позивач не згоден, оскільки вважає, що заборгованість перед ТОВ"Український промисловий банк" він сплатив у повному обсязі в 2014 році, про що, йому надано підтвердження працівником банку. Крім того, позивач вказав, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, оскільки ч.1 ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень» закріплює обов`язок, при якій обтяжувач (стягувач), в разі наміру звернення стягнення в позасудовому порядку за допомогою виконавчого припису нотаріуса, зобов`язаний надіслати боржнику письмове повідомлення. Фінансова компанія (Банк) письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язань йому не направляв, будь-яких документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, не надавався та він з ними не ознайомлювався. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2021 року матеріали позовної заяви передані до провадження судді Вжещ С.І. Ухвалою судді від 09.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 06.12.2021 року о 09:00 год. Ухвалою судді від 09.11.2021 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. копію нотаріальної справи про посвідчення виконавчого напису № 3770 від 22.09.2020 року, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» грошових коштів в сумі 72242,88 грн., за договором укладеним між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк». Вказана ухвала суду виконана не була. Крім того, ухвалою суду від 06.12.2021 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у відповідача, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», матеріали справи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис за реєстром № 3770 від 22.09.2020 року, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» грошових коштів в сумі 72242,88 грн., за договором укладеним між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та копію оспорюваного виконавчого напису. Вказана ухвала суду виконана не була. Позивач [PERSON] на судовий розгляд справи не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, в заочному порядку, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у судові засідання, призначені на 06.12.2021 року та 22.12.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав. Також не скористався своїм правом подати до суду відзив на позовну заяву. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України, про що надав свою згоду позивач. Треті особі, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. та приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д. у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були завчасно, належним чином повідомлені про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21.08.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 68-0041013/ФК-08 від 21.08.2008 року. 22.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. за заявою відповідача вчинено виконавчий напис (реєстраційний № 3770) про стягнення з позивача грошових коштів за кредитним договором № 68-0041013/ФК-08 від 21.08.2013 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та відповідачем у сумі 72242,88 грн., в т.ч.: сума заборгованості за кредитом у розмірі 35118,34 грн.; суми заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 20904,67 грн.; суми заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 15919,87 грн.; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису у розмірі 300 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.06.2020 року по 20.08.2020 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. від 09.04.2021 року було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (виконавче провадження № 65032354) на підставі виконавчого напису нотаріуса № 3770 виданого 22.09.2020 року. Позивач вважає виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням діючого законодавства, посилаючись на те, що його не було попереджено про усунення порушень за кредитним договором, а у нотаріуса на момент вчинення виконавчого напису були відсутні підстави для визнання суми заборгованості безспірною. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18. Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17 та підтверджений у Постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року № 201/11696/16-ц. Подання позивачем даного позову суд розцінює як незгоду [PERSON] із пред`явленою йому заборгованістю, а, отже, наявністю спору щодо її розміру. Суд також приймає до уваги, що 26.11.2014 року до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначені зміни внесені\~постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін. У зв`язку з визнанням судом незаконними норм\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису\~постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172\~діяла в редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, а передбачала стягнення на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Отже, станом на час вчинення виконавчого напису - 22.09.2020\~року, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172\~передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3\~ст.13 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст.81 ЦПК України). Як зазначалось вище, за ухвалою суду витребовувалась копія нотаріальної справи про посвідчення оспорюваного виконавчого напису нотаріусу № 3770 від 22.09.2020 року, але такі докази суду надані не були, ані третьою особою приватним нотаріусом Личук Т.В., ані відповідачем ТОВ ФК "Еліт Фінанс». Крім того, стороною відповідача суду не надано доказів про те, що кредитний договір № 68-0041013/ФК-08 від 21.08.2008 року, укладеним між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] , був нотаріально посвідченим, що виключає можливість вчинення виконавчого напису щодо даного договору. За таких обставин , суд вважає позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи, що судом позовні вимоги до ТОВ "ФК «Еліт Фінанс" задоволені повністю, на підставі\~ст.141 ЦПК України\~\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908,00грн.

Outcome: approved