Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

На розгляд суду пред'явлено вказану позовну заяву, в якій ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № [NUMBER] про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 05.08.2014 року в сумі 8555,31 гривень Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 5 серпня 2014 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно умов якого останній надано грошові кошти у розмірі 3500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35 % з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За посиланням АТ «Ощадбанк» [PERSON] не належним чином виконувала зобов'язання за вказаним договором (не сплачувала частку кредиту та відсотками), в зв'язку з чим утворено заборгованість у розмірі станом на 12.07.2018 року в сумі 8555,31 гривень (з урахуванням 3 % річних, інфляційної складової). Відповідач в добровільному порядку заборгованості за кредитним договором не сплачує, належну суму до теперішнього часу не повернуто, що змусило ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" в судовому порядку захищати свої майнові інтереси. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст. 130 ЦПК України, представником [PERSON] (діє на підставі довіреності) надано в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 221 ЦПК України заяву про справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася, судом вжито максимальні заходи для її повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштове повідомлення з довідкою УДППЗ «Укрпошта» про особисте вручення кореспонденції, що в розумінні ст. 128 ЦПК України вважається належним сповіщенням про розгляд справи. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 5 серпня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір № [NUMBER] про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER]. Крім того, сторонами укладено Додатковий договір до договору № [NUMBER] від 05.08.2014 року (а.с. 6). Відповідно до умов вказаних угод відповідачу був відкритий поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету "Зарплатний", Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та інформаційних стендах. Також АТ «Ощадбанк» надав [PERSON] платіжну картку типу з встановленням кредиту в сумі 3500,00 грн. під 24 % річних зі сплатою щомісячної процентної ставки за несанкціонованим овердрафтом 35 % річних. Строк дії кредиту відповідає строку дії картки. При випуску нової картки строк дії Кредиту продовжується на строк дії платіжної картки. З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що станом на 12 липня 2018 року відповідач [PERSON] має перед АТ «Ощадбанк» заборгованість в загальній сумі 6539,74 гривень, яка складається з основного боргу (тіло кредиту) 3499,55 гривень, борг за нарахованими відсотками 3019,19 гривень, борг за розрахунково-касовим обслуговуванням - 21,00 (а.с. 10). За порушення грошового зобов'язання АТ «Ощадбанк» здійснено інфляційні нарахування на суму заборгованості. Згідно звіту щодо розрахунку сум інфляційний втрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 12.07.2015 р. по 12.07.2018 р. за договором № 184033306 від 28.03.2014 року підсумовано: втрати від інфляції на суму простроченого кредиту - 962,38 гривень, втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 687,36 гривень, розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 196,17 гривень, розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 169,66 гривень (а.с. 11-13). На підставі зазначених доказів позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" ґрунтує заявлені вимоги. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом надано оцінку поданих позивачем доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступні норми права. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що позивач АТ «Ощадбанк» виконав свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON] згідно до Договору № [NUMBER] від 05.08.2014 р. про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до п. 4.4 Договору (у редакції Додаткового договору) відповідач зобов'язаний був щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми несвоєчасно виконаного грошового за кожен день прострочення виконання. Також, відповідач зобов'язаний був до погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії БПК та не продовження її дії на новий строк, звільнення клієнта, відмови клієнта від отримання заробітної плати (а.с. 6). В порушення погоджених сторонами умов договірних відносин відповідач [PERSON] не виконувала умови зазначеного договору № [NUMBER] від 05.08.2014 року, порушивши передбачені терміни погашення кредиту та відсотків, що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с. 14-17, 18-21). Станом на 12 липня 2018 року заборгованість за Договором № [NUMBER] від 05.08.2014 р. складає 8555,31 гривень. Умови договору в частині зміни розміру відсоткової ставки не переглядались і не змінювались, а тому у суду не має сумніву щодо достовірності нарахованого розміру основного боргу (тіло кредиту) та несплачених процентів за користування кредитом. Добровільно борг відповідачем не сплачується, тому наявність для примусового стягнення вказаної суми. Крім того, у відповідності із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. З наданого позивачем АТ «Ощадбанк» розрахунку заборгованості встановлено, що з 12.07.2015 року по 12.07.2018 року загальна сума інфляційного збільшення заборгованості, трьох проценти річних від заборгованості, що числиться за відповідачем [PERSON] становить 2015,57 гривень. Вказані суми підлягають стягненню. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved