Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою в якій просить зобов'язати фізичну особу-підприємця [PERSON] обміняти товар неналежної якості на аналогічний та стягнути з відповідачки на її користь моральну шкоду у розмірі 2000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 05.12.2013 року вона придбала морозилку "Атлант" М-7184-100 МКШ-240, вартістю 3000 гривень у магазині "[INFO]" підприємця [PERSON], а наступного дня нею було виявлено, що товар має недоліки - неймовірний свист та завищений шум в робочому стані, що створило несприятливі умови та негативний вплив на самопочуття та психічний стан мешканців будинку. 11 грудня 2013 року вона звернулася до магазину "[INFO]" в м. Ніжині з вимогою замінити цей морозильник на інший, але отримала відмову і пораду продавця звернутися до сервісного центру в м. Чернігові, куди вона зателефонувала цього ж дня. 20 грудня майстер сервісного центру зробив діагностику і провів консультацію, але змін на краще не відбулося, шум і свист не зменшились. 13 січня 2014 року вона знову звернулась із заявою до магазину "[INFO]", в якій просила відремонтувати морозильник належним чином безкоштовно, а в разі заводського браку змінити на інший, на що отримала відповідь, що потрібно провести експертизу, за висновком якої, якщо буде встановлена неналежна якість товару, то тоді він буде відремонтований, або в разі наявності заводського браку замінений на інший. 12.02.2014 року вона написала претензію директору магазину "[INFO]", на яку отримала відповідь про необхідність проведення експертизи. 19 березня 2014 року Ніжинським міжрайонним відділом лабораторних досліджень за її заявою були проведені дослідження виміру шуму морозилки в робочому та неробочому стані, згідно з якими в робочому стані морозилки , виявлено перевищення ГДР еквівалентного рівня шуму на 12 дБА, а максимального рівня шуму на 13 дБА, що не відповідає санітарним нормам допустимого шуму в житлових та громадських приміщеннях і на території житлової забудови. 03 квітня 2014 року представники сервісного центру здійснили виміри рівня шуму морозилки, згідно яких зроблено висновок, що перевищень шуму немає, дефектів виробника не виявлено. Оскільки представники сервісного центру є зацікавленою стороною, при вимірах рівня шуму не були присутні незалежні представники із сектора з питань торгівлі та побутового обслуговування населення Ніжинської міської ради, тому вона не довіряє зробленим замірам та висновкам. 03 червня 2014 року вона звернулась із заявою до начальника Держспоживінспекції з питань захисту прав споживачів [PERSON], в якій попросила замінити морозильник "Атлант", який не відповідає нормам або повернути його вартість, на що отримала відповідь про підтвердження факту, викладеного в її заяві, і що суб'єкта господарювання буде притягнуто до відповідальності. Також відповідачка повинна відшкодувати завдані збитки у вигляді моральної шкоди, яка полягає в порушенні її прав, позбавлення можливості користуватись морозилкою, що викликало стрес, нервування, необхідність звертатись за медичною допомогою, займатись судовою тяганиною. В судовому засіданні позивачка [PERSON] частково збільшила позовні вимоги викладені нею в позовній заяві і пояснила, що морозильна камера, яку вона придбала в магазині відповідачки, є неналежної якості, оскільки в робочому стані видає підвищений свист. В добровільному порядку відповідачка не проводить заміну морозильної камери на іншу морозильну камеру, належної якості. Тому просила її позовну заяву задовольнити і зобов"язати відповідачку обміняти морозильну камеру. Також просила стягнути з відповідачки на її користь 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки вона через несправність морозильної камери вона нервувала, що призводило до погіршення її самопочуття. Також просила стягнути з відповідачки на її користь 600 гривень в рахунок відшкодування витрат за надання правової допомоги адвоката. Представник відповідачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовних вимог позивачки і пояснила, що 05 грудня 2014 року позивачка придбала морозильник "Атлант". Після встановлення та перевірки робочого стану морозильної камери було оформлено гарантійну документацію. 11 грудня позивачка прийшла до магазину та повідомила, що її морозилка працює не так як у приятельки, і що вона не знає, чи працює її морозилка правильно. Працівниками магазину було роз'яснено права позивачки на заміну товару та на проведення гарантійного ремонту. Проте позивачка не звернулась до магазину для здійснення обміну товару, а викликала майстра з ТОВ "Лагрос ЛТД" для перевірки справності морозильної камери. Після звернення позивачки, відповідачка також звернулась до ТОВ "Лагрос-ЛТД", який здійснює гарантійне та сервісне обслуговування техніки торгівельної марки "Атлант". Після чого до позивачки було направлено представників даної компанії, які виїхали за місцем позивачки та провели діагностику морозильної камери, проте порушень в роботі морозильної камери виявлено не було. За заміною морозильної камери позивачка звернулась лише 13 січня 2014 року, після закінчення 14-ти денного строку, відведеного для заміни непродовольчих товарів належної якості. Відповідачка надала письмові роз'яснення щодо порядку ремонту та заміни непродовольчого товару у випадку, якщо буде встановлено, що він неналежної якості, проте позивачка не скористалась ні рекомендаціями відповідачки, ні роз'ясненнями виробника, викладеними у Гарантії. 21 березня 2014 року позивачка знову звернулась до відповідачки із заявою про заміну морозильника, і додала копію протоколу №4 від 19.03.2014 року проведення досліджень шумового навантаження та інфозвуку, відповідно до якого еквівалентний рівень шуму в спальні під час роботи морозильника перевищує ГДР на 12 дБА, а максимальний рівень шуму перевищує ГДР на 13 дБА. Після цього відповідачка знову звернулась до ТОВ "Лагрос ЛТД", представник якого здійснив повторний виїзд за місцем проживання позивачки і провів замір рівня звуку, про що було складено акт. Відповідно до акту дефектів виробничого характеру не виявлено, технічні та функціональні параметри відповідають інструкції виробника. Після цього позивачці було повторно роз'яснено, що магазин має право здійснювати заміну товару належної якості протягом 14 днів з моменту покупки, а оскільки пройшло вже більше 2 місяців, то, відповідно до гарантійних зобов'язань, позивачка має право звернутися до сервісного центру, що проводить гарантійне обслуговування даного товару, але позивачка до сервісного центру не зверталась. Позивачкою не надано суду належних доказів того, що придбана нею у відповідачки морозилка є неналежної якості. Представником ТОВ "Лагрос ЛТД" було проведено діагностику морозильної камери за місцем проживання позивачки, проте дефектів виробничого характеру виявлено не виявлено, технічні та функціональні параметри відповідають інструкції виробника. Що стосується результатів дослідження виміру шуму морозилки, зроблені Ніжинським міжрайонним відділом лабораторних досліджень, то їх не можна брати до уваги як належний доказ, оскільки заміри були проведені з порушенням ГОСТ, проводились в присутності сторонніх осіб, дослідження проводилось протягом нетривалого проміжку часу. Тому просила відмовити позивачці у задоволенні позову. Представник третьої особи ТОВ "Лагрос ЛТД" [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що представники їх товариства виїздили за місцем проживання позивачки у справі і проводили заміри шумів в житловому приміщенні де була встановлена морозилка. Ніяких перевищень шуму виявлено не було. Що стосується замірів, зроблених Ніжинським міжрайонним відділом лабораторних досліджень, то їх не можна брати до уваги, оскільки вони були проведені з порушенням вимог ГОСТ, оскільки заміри проводились у присутності позивачки та свідка, заміри проводились не більше трьох годин, а повинні були проводитись не менше восьми годин. Морозильна камера позивачки відповідає вимогам ГОСТ, тому просив відмовити позивачці у задоволенні позову. Вислухавши пояснення позивачки у справі, пояснення представника відповідачки та третьої особи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.3ст.10, ч.1ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Копіями товарного чеку та гарантійної картки на морозильну камеру «Атлант» підтверджується факт придбання позивачкою, 05.12.2013 року, у ФОП [PERSON] морозильної камери «Атлант» за 3000 гривень ( а.с. 6, 7 ). Відповідно до п.12 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Проте позивачка не надала суду ніяких належних доказів стосовно того, що придбана нею у відповідачки морозильна камера «Атлант» має істотні недоліки, що робить її непридатною до використання. Копією акту оцінки технічного стану та заміру рівня звуку морозильної камери «Атлант» від 03.04.2014 року підтверджується, що дефектів виробничого характеру камери не виявлено, і що технічні та функціональні параметри відповідають інструкції виробника ( а.с. 15 ). На обгрунтування того, що придбана морозильна камера «Атлант» містить істотні недоліки, позивачка посилається на протокол результатів проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку, складений 19 березня 2014 року Ніжинським міжрайонним відділом лабораторних досліджень, відповідно до якого в робочому стані морозилки виявлено перевищення ГДР еквівалентного рівня шуму на 12 дБА, а максимального рівня шуму на 13 дБА, що не відповідає санітарним нормам допустимого шуму в житлових та громадських приміщеннях і на території житлової забудови. Копія даного протоколу є в матеріалах справи ( а.с. 12 ). Відповідно до протоколу від 19.03.2014 року, заміри рівня шуму були проведені в спальні будинку [ADDRESS], де проживає позивачка, в період часу з 7.00 год. до 23.00 год., і що заміри були проведені в присутності [PERSON] В судовому засіданні позивачка пояснила, що працівник з Ніжинського міжрайонного відділу лабораторних досліджень проводив заміри шуму в її будинку десь близько однієї години. І що при цьому була присутньою також її знайома [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила, що вона особисто привозила спеціаліста з Ніжинської санстанції до позивачки для проведення замірів шуму морозильної камери, і також була присутньою при проведенні замірів. Що заміри проводились в спальній кімнаті приблизно близько трьох годин. Відповідно до п.2.1, 2.8, 2.10 ГОСТ 23337-78 Шум. Методи заміру шуму, час оцінки шуму в житлових та громадських приміщеннях повинен проводитись вдень - безперервно на протязі 8 годин, а вночі - безперервно на протязі 0,5 год.; заміри шуму в житлових та громадських приміщеннях слід проводити не менше як в трьох точках, рівномірно розміщених по приміщенню не ближче 1 м від стін та не ближче 1,6 м від вікон приміщень, на висоті 1,2- 1,5 м від рівня підлоги; під час заміру шуму в приміщенні повинен знаходитись тільки персонал, зайнятий заміром шуму. Тому суд не може вважати акт лабораторних досліджень шуму, на який посилається позивачка, як належний доказ, оскільки заміри були проведені з порушенням ГОСТ 23337-78 Шум. Методи заміру шуму: проводились менше 8 годин, заміри не були проведені не менше як в трьох точках, при проведенні замірів крім персоналу, який займався заміром шуму, були сторонні особи. З урахуванням вищенаведеного суд вважає необхідним відмовити позивачці у задоволенні позову, оскільки її позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду.

Outcome: dismissed