Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивачка у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що 26 липня 2013р. між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Болехівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області. Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , який на даний час проживає разом з нею у [ADDRESS] . За час спільного життя вони не змогли створити міцною та дружній сім`ї. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, виникали постійні сварки та непорозуміння. Вони проживали у батьків відповідача у селі Монастирець-Лішнянський. Кожен день їхнє взаємне погіршувалося. Своєю поведінкою відповідач створював неможливі умови для спільного з ним проживання, а саме постій\-но ініціював побутові сварки та конфлікти. Крім того, їхній син [PERSON] хворіє на нейробластома за черевного простору, потребує постійного догляду. 27 січня 2017р. вони розірвали шлюб. З цього часу відповідач участі у вихованні дитини не брав, коштів на її утримання не надавав. Син повністю знаходився на її утриманні. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 26 лютого 2019року у справі №442/82/19 відповідачу прису\-джено сплачувати по 2000 тис. грн щомісячно, проте цих коштів на утримання дитини недостатньо. У відповідача на даний час іншої сім`ї немає, а також немає непраце\-здатних батьків чи інших утриманців. Відповідач нічим не хворіє. Вважає, що її колишній чоловік має достатній дохід, щоб платити збільшену суму аліментів.Крім того, відповідач їздить на заробітки за кордон (в Чехію), заробляє непогані гроші. Збільшення розміру аліментів він обумовлює необхідністю утримання сина, який хворіє тяжкою хворобою. Вважає, що відповідач може сплачувати по 4000 грн. в місяць. Просить позов задоволити. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що у задоволенні позову про зміну розміру аліментів просить відмовити. Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків. Згідно ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що з відповідача [PERSON] проводяться стягнення по виконавчому листу на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.02.2019р., а відтак судом встановлено наявність та враховано матеріальне положення платника аліментів, крім того, відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дитини. Перевіряючи доводи щодо визначення та зміни розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч.1 ст.184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В Абзаці 2 ч.2 вказаної вище статті зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття залишається за батьками не залежно від того, чи перебувають батьки в шлюбі чи вже розлучені. З аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обовязком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК Українитільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоровя або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, судом враховано той факт, що жодних належних та допустимих доказів покращення матеріального стану відповідача [PERSON] з часу присудження стягнення з останнього аліментів у 2019-му році, позивачем не надано, що не дає підстав для збільшення розміру аліментів. На підставі викладеного та враховуючи, що підстав для збільшення розміру аліментів у суду немає, а тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки вимоги позивача є необгрутованими. А тому на підставі наведеного та

Outcome: approved