Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості, вказавши, що 23 березня 2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10026/0726 філії-Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] було укладено договір № 2259206 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. За умови п. 1.1 договору, Банк, на підставі наданих Клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту рахунок за тарифним пакетом "Зарплатний". Відповідно до п. 1.1.1, 1.1.2 договору, поточний рахунок № [NUMBER] у гривні України на умовах тарифного пакету "Зарплатний". Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ Банку. Банк надає Клієнту Платіжну картку типу «MasterCard Gold Debit PayPass» 0 грн. та ПІН-конверт до неї. Сторони домовилися додатковим договором № 1 від 04 квітня 2015 року внести до основного договору № 2259206 - зміни. Згідно п.п. 1.1.4 додаткового договору № 1, Банк встановлює Клієнту кредит у сумі 21 600 грн. 00 коп. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28,00 процентів річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35,00 процентів річних. Відповідач зобов'язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Позивач виконав свої зобов'язання за договором, а відповідач починаючи з вересня 2017 року почала порушувати умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та у порядку, у зв'язку з чим, виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Позивачем на адресу відповідача, направлялось вимога від 05 березня 2018 року за № 100.19-07/21433/291, яким боржника повідомлялось про наявну заборгованість, про те, що банк відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання вимоги погасити заборгованість. Однак, вимога не виконана і заборгованість не погашена. У зв'язку із чим представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на їх користь суму кредитної заборгованості у розмірі 22 095, 58 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762, 00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.01.2019 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явилася, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, оскільки фактичне місце проживання в м. Малин, Житомирської області та наданий час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Зазначила, що проти позову не заперечує, але просила суд врахувати, що з 12.12.2017 року в КУ «Житомирська дитяча лікарня» її дитині [PERSON] [INFO], був поставлений діагноз «Вторинний дефект міжпередсердної перегородки» Перебувають на обліку в ДУ «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії», відвідують різні обстеження, у зв'язку із чим не мала змоги вирішити питання із заборгованістю. З 01.10.2017 року по 31.12.2018 року нею на зарплатну картку Ощадбанку [NUMBER] через ПриватБанк, оскільки соціальні виплати отримує на карту ПриватБанку, були переведені кошти в сумі 4550 гривень в рахунок заборгованості, про що не було вказано в розрахунку заборгованості поданого позивачем. Звернувшись до Малинського відділення Ощадбанку отримала відмову в отриманні виписок за цей період. Просила суд врахувати дані обставини та звільнити її від сплати судового збору та відстрочити виплату заборгованості. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 23 березня 2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10026/0726 філії-Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] було укладено договір № 2259206 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. За умови п. 1.1 договору, Банк, на підставі наданих Клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту рахунок за тарифним пакетом "Зарплатний". Відповідно до п. 1.1.1, 1.1.2 договору, поточний рахунок № [NUMBER] у гривні України на умовах тарифного пакету "Зарплатний". Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ Банку. Банк надає Клієнту Платіжну картку типу «MasterCard Gold Debit PayPass» 0 грн. та ПІН-конверт до неї. Згідно п. 1.2 договору, Банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять Клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в т.ч. здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту (а.с. 5-7). Додатковим договором № 1 від 04 квітня 2015 року внести до основного договору № 2259206 - зміни. Згідно п.п. 1.1.4 додаткового договору № 1, Банк встановлює Клієнту кредит у сумі 21 600 грн. 00 коп. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії Кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28,00 процентів річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35,00 процентів річних. Умовами п.п. 4.2, 4.3, 4.4 до додаткового договору № 1 передбачено, що Клієнт має право скористатись Кредитом у разі відсутності власних коштів на рахунку на умовах та у розмірі визначених договором та Правилами. Сплата обов'язкового щомісячного платежу, процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. [PERSON] зобов'язана щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (а.с. 8). Через неналежне виконання умов договору станом на 05 квітня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 22 095, 58 грн., яка складається з основної заборгованості (простроченої) - 21 236, 18 грн., процентів за користування кредитом - 848, 60 грн., суми інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 1, 46 грн., 3 % річних на суму простроченого кредиту - 5, 24 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 4,10 грн. (а.с. 14-17). 05.03.2018 року на адресу відповідача, було направлено вимогу за № 100.19-07/21433/291, яким боржника було повідомлено про наявну заборгованість, про те, що банк відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання вимоги погасити заборгованість. Однак, вимога не виконана і заборгованість не погашена (а.с. 13). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується видати гроші кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач подала до суду заяву в якій зазначила, що не заперечує щодо позовних вимог, проте просила врахувати суд щодо здійснення нею часткового погашення заборгованості та звільнити її від сплати судового збору і відстрочити виконання рішення суду, у зв'язку із перебуванням на її утриманні малолітньої дитини, яка хворіє та потребує лікування, а також, що наданий час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, доходів окрім соціальних виплат у розмірі 860, 00 грн. не має. З наказу управління Державної казначейської служби України у Вишгородському районі Київської області від 21.11.2017 року № 25-в вбачається, що [PERSON] - начальник відділу - головний бухгалтер відділу звітності та бухгалтерського обліку управління Державної казначейської служби України у Вишгородському районі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20.11.2017 року по 18.08.2020 року. [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.08.2017 року, згідно якого батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON]. З консультаційного висновку спеціаліста Консультативної поліклініки КУ «Житомирської обласної дитячої лікарні» Житомирської обласної ради та консультативного висновку Державної установи «Науково-практичного медичного центру дитячої кардіології та кардіохірургії вбачається, що [PERSON], [INFO] встановлено діагноз «вторинний дефект міжпередсердної перегородки». З платіжних доручень від 10.10.2017 року № Р24А302444790А60228, від 08.11.2017 року № Р24А317796019А58422, від 14.01.2018 року № Р24А353687570А80150, від 08.02.2018 року № Р24А367264212А37001, від 13.03.2018 року Р24А385562389А48793, від 16.04.2018 року № Р24А403681144А02018, від 15.06.2018 року № Р24А435430132А20497, від 16.07.2018 року № Р24А450611722А34111, від 16.12.2018 року № Р24А529168747А60064 вбачається, що [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] перераховула кошти, а саме: 10.10.2017 року у сумі - 200,00 грн., 08.11.2017 року - 1000,00 грн., 14.01.2018 року - 450,00 грн., 08.02.2018 року - 500, 00 грн., 13.03.2018 року - 700,00 грн., 16.04.2018 року - 600, 00 грн., 15.06.2018 року - 400, 00 грн., 16.07.2018 року - 400, 00 грн., 16.12.2018 року - 300,00 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Крім того, відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до частин 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи відповідача про неможливість сплати боргу через матеріальний стан пов'язаний із перебування у відпустці по догляду за дитиною, та те що відповідач має на утриманні малолітню дитину, яка хворіє та потребує лікування, не спростовує висновків суду про задоволення позову з наведених підстав, оскільки згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 22 095 грн. 58 коп. Разом із цим, ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи інформацію про матеріальний стан відповідача пов'язаний із перебування у відпустці по догляду за дитиною, та те що відповідач має на утриманні малолітню дитину, яка хворіє та потребує лікування, суд вважає за можливе розстрочити виконання даного рішення строком на 12 (дванадцять) місяців, шляхом сплати рівними платежами в сумі 1 841 гривень 30 копійок щомісячно з моменту набрання даним рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1762,00 гривень.

Outcome: approved