Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 10140,73 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на те, що відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 21.11.2016 року в м. Києві за участю автомобіля «Рено», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Кіа» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] На момент вчинення ДТП між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та власником наземного транспорту «Рено», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було укладено Договір обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого як Поліс №АІ/9720925. Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 16 грудня 2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобі «Кіа» д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна», [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою від 21.11.2016 року про настання страхового випадку по договору страхування, яка мала місце 23.05.2016 року. 09 лютого 2017 року складено Страховий акт, згідно якого, розмір страхового відшкодування пошкодженого транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] становить 10140,73 грн., яка сплачена на рахунок потерпілої особи. Оскільки відповідач у встановлений законом термін не звернувся до страхової компанія з повідомленням про настання страхового випадку, позивач набув право регресної вимоги до особи винної у вчиненні ДТП, та просить стягнути на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 10140,73 грн. 26 лютого 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, та надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об'єктивно та всебічно з'ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що на підставі постанови Дарницького районного суду міста Києва від 16 грудня 2016 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави. (а. с. 10-11) Як зазначено у мотивувальній частині постанови: «21.11.2016 року приблизно о 12.40 годин [PERSON], керуючи транспортним засобом «Renault» д.н.з. [NUMBER], що належать [PERSON], рухаючись біля буд. № 7 по вул. Бориспільській м. Києві, в порушення п.п. 10.1, 12.1 ПДР України, не врахував дорожню обстановку і особливостей вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, у зв'язку з чим скоїв зіткнення з автомобілем «KIA»\~д.н.з.\~[NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження обох вищезазначених транспортних засобів.» Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, 23 травня 2016 року між ПрАТ «ПЗУ «Україна» та [PERSON] укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого як Поліс №АІ/9720925, строк дії якого з 24.05.2016 року по 23.05.2017 року включно. Об'єктом страхування відповідно до даного договору є транспортний засіб - автомобіль «Рено», державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 5). 22 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу автомобіля «Кіа», державний номерний знак [NUMBER], яка заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 23 травня 2016 року з вини водія [PERSON], який керував транспортним засобом - «Рено», державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 12). Відповідно до п.п. 34.2, 34.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). 28 листопада 2016 року Фізичною особою - підприємцем [PERSON], складено Звіт №PZU/4148/16 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортних засобів, яким встановлено, що вартість матеріального збитку легкового автомобіля «Кіа», номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 11635,08 грн. (а.с.21-29). Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 09 лютого 2017 року складено Страховий акт, згідно якого, розмір страхового відшкодування пошкодженого транспортного засобу становить 10140,73 грн., яка сплачена на рахунок потерпілої особи (а.с. 19, 50). За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно положень п. 38.1.1 (ґ) ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до підпунктів 33.1.2, 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Будь-які відомості про належне виконання відповідачем вимог підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в матеріалах справи відсутні і за таких обставин, суд вважає, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» правомірно звернулось до [PERSON], як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 листопада 2016 року, про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою потерпілій особі [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 10140,73 грн., внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля «Кіа», номерний знак [NUMBER], який є об'єктом страхування, оскільки відповідач у визначений законом термін не звернувся до страховика з повідомленням про настання страхового випадку. Процесуальним правом подати відзив до позовної заяви та надати свої письмові заперечення проти позову відповідач не скористався. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Цивільного - процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу є обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп., що підтверджується залученим до справи оригіналом платіжного доручення про їх оплату позивачем при звернені з позовом до суду, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: approved