Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

ПАТ "КБ "Надра" в серпні 2015 року звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 27.05.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладений кредитний договір «Автопакет» № 07/АП/2008/20-840 від 27.05.2008 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 22447 доларів США для придбання автотранспортного засобу строком погашення до 27.05.2015 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,1% річних, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 453,37 дол. США, щомісячно до 18 числа поточного місяця. Крім того, 27.05.2008 року позивачем, відповідно до глави 3 «Забезпечення виконання зобовязань» Договору «Автопакет», було укладено договір поруки з відповідачем [PERSON] 02.03.2010 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 07/АП/2008/20-840 від 27.05.2008 року, відповідно до умов якої щомісячна сума мінімального необхідного платежу визначається графіком, та позичальнику надається відстрочення по сплаті кредиту, при цьому щомісячна сума необхідного платежу встановлюється кредитором та сплачується позичальником згідно графіку до даного договору, черговий мінімальний платіж вноситься щомісячно до 17 числа поточного місяця. 07.06.2011 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 07/АП/2008/20-840 від 27.05.2008 року, відповідно до умов якої строни дійшли домовленості про спрощення нарахованих штрафів та пені у розмірі 21,12 доларів США. 07.06.2011 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 07/АП/2008/20-840 від 27.05.2008 року, відповідно до умов якої щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 466,35 доларів США, кінцевий термін повернення кредиту 27.05.2016 року, мінімальний платіж вноситься щомісячно до 20 числа поточного місяця, визначено обовязок позичальника сплатити штраф 5% за кожен випадок порушення, за прострочення позичальником виконання зобовязання на строк більше 30 календарних днів, позичальник починаючи з 30 дня прострочення зобовязаний сплатити штраф у розмірі 10 процентів від суми несплаченого щомісячного платежу за кожен випадок. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених договором, 02.03.2010 року між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 1, відповідно до якого остання поручилася перед позивачем за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань згідно кредитного договору. За період користування кредитом позичальник частково здійснив погашення по кредиту на суму 32950,24 долари США, з яких: по тілу кредиту 15040,76 доларів США, по відсоткам за користування кредитом 17525,50 доларів США, пені по кредиту 383,98 доларів США. В наслідок неналежного виконання позичальником зобовязань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування ним, сплаті пені та штрафу утворилась заборгованість. Станом на 06.07.2015 року заборгованість по кредитному договору складає 10232,06 доларів США та 8187,45 грн., що сумарно на вказану дату еквівалентно за курсом НБУ 223247,42 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту, у тому числі прострочена 7406,24 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на вказану дату 155666,19 грн., заборгованість по сплаті відсотків, у тому числі прострочена 581,12 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на вказану дату 12241,12 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 8187,45 грн., штраф за порушення умов кредитного договору 2244,70 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на вказану дату 47179,66 грн. У звязку з вищенаведеним позивач звернувся до суду. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23.02.2016 року, позов задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], на користь ПАТ «КБ «Надра», заборгованість за кредитним договором «Автопакет» № 07/АП/2008/20-840 від 27.05.2008 року, яка станом на 06.07.2015 року складає 10232,06 доларів США та 8187,45 грн. Вирішено питання про судові витрати. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.03.2017 року касаційну скаргу представника [PERSON] [PERSON] задоволено. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23.02.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2017 року прийнято цивільну справу за позовом ПАТ "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2017 року призначено до судового розгляду цивільну справу за позовом ПАТ "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2017 року провадження в справі за позовом ПАТ "Комерційний\~банк "Надра"\~в особі\~уповноваженої особи\~Фонду гарантування\~вкладів фізичних\~осіб на\~ліквідацію ПАТ\~"КБ\~"Надра"\~[PERSON]\~до [PERSON],\~[PERSON]\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором зупинено до вирішення іншої справи № 127/26848/15-ц за позовом [PERSON] до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Надра" [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмета спору: [PERSON] про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.01.2019 року провадження в справі за позовом ПАТ "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором поновлено. Представник ПАТ КБ «Надра» [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без участі сторони. Позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак повідомлялися належним чином. По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.05.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладений кредитний договір «Автопакет» № 07/АП/2008/20-840 від 27.05.2008 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 22447 доларів США для придбання автотранспортного засобу строком погашення до 27.05.2015 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,1% річних, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 453,37 дол. США, щомісячно до 18 числа поточного місяця. Крім того, 27.05.2008 року позивачем, відповідно до глави 3 «Забезпечення виконання зобовязань» Договору «Автопакет», було укладено договір поруки з відповідачем [PERSON] Позивач виконав умови згаданого кредитного договору та надав відповідачу [PERSON] зазначені грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується випискою по позичковому 02.03.2010 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 07/АП/2008/20-840 від 27.05.2008 року, відповідно до умов якої щомісячна сума мінімального необхідного платежу визначається графіком, та позичальнику надається відстрочення по сплаті кредиту, при цьому щомісячна сума необхідного платежу встановлюється кредитором та сплачується позичальником згідно графіку до даного договору, черговий мінімальний платіж вноситься щомісячно до 17 числа поточного місяця. 07.06.2011 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 07/АП/2008/20-840 від 27.05.2008 року, відповідно до умов якої строни дійшли домовленості про спрощення нарахованих штрафів та пені у розмірі 21,12 доларів США. 07.06.2011 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 07/АП/2008/20-840 від 27.05.2008 року, відповідно до умов якої щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 466,35 доларів США, кінцевий термін повернення кредиту 27.05.2016 року, мінімальний платіж вноситься щомісячно до 20 числа поточного місяця, визначено обовязок позичальника сплатити штраф 5% за кожен випадок порушення, за прострочення позичальником виконання зобовязання на строк більше 30 календарних днів, позичальник починаючи з 30 дня прострочення зобовязаний сплатити штраф у розмірі 10 процентів від суми несплаченого щомісячного платежу за кожен випадок. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.08.2018 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 26.12.2018 року, в задоволенні позову [PERSON] до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмета спору [PERSON] про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору відмовлено. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1\~ст. 509 ЦК України\~визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Стаття 526 ЦК України\~встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до\~ст. 611 ЦК України. Згідно ст. ст.\~546,\~549,\~550 ЦК України\~виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), відповідно до\~ст. 610 ЦК України. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.\~530,\~631 ЦК України) Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Як вбачається з копії банківської ліцензії № 21, що видана ВАТ КБ «Надра» на право здійснювати банківські операції, визначені ч. 1 та пунктами 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та додатки до ліцензії, з яких вбачається, що на час укладення кредитного договору позивач мав право на здійснення валютних операцій. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед банком на загальну суму 7987,39 доларів США, яка складається з заборгованості по кредиту, у тому числі прострочена в сумі 7406,24 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків, у тому числі прострочена у сумі 581,12 доларів США, в результаті чого суд прийшов до висновку про стягнення зазначеної заборгованості з [PERSON] Разом з тим, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша\~статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга\~статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої\~статті 251 ЦК України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша\~статті 252 ЦК України). Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті\~251,\~252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті\~251, частини четвертої статті\~559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як установлено судом, боржник [PERSON] (а відтак і поручитель [PERSON]І.) взяла на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 27.05.2016 року, сплачуючи її частинами (мінімальний необхідний платіж) згідно з Графіком до додаткової угоди № 3 від 07.06.2011 року. Таким чином, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на підставі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з\~\~\~\~частиною третьою\~статті 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Таким чином, якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до\~статті 554 ЦК України\~поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої\~статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою\~статті 559 ЦК України\~строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Як убачається з умов кредитного договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом щомісяця з 18 по 20 число, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до\~статті 261 ЦК України\~починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною четвертою\~статті 559 ЦК України шестимісячного\~строку для пред'явлення вимог до поручителя. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань. Таким чином, аналізуючи частину четверту\~статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання. Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не пред'явить вимоги до поручителя. За правовою позицією Верховного Суду України від 29.06.2016 року у справі\~\~№ 6-272цс16, у разі предявлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги виконання відповідної частини зобовязань. З позовними вимогами до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту по відсотках, пені та штрафів ПАТ «КБ «Надра"\~звернулося у серпні 2015 року. Таким чином, 6-місячний строк дії поруки по щомісячним платежам не припинився для лише з березня 2015 року, тому правомірним є стягнення з відповідачів суми заборгованості по кредиту за період з 28.02.2015 року, у тому числі простроченої у сумі 6640,28 доларів США, та заборгованості по сплаті відсотків, у тому числі простроченої у розмірі 394,53 долари США. Також суд зазначає, що нарахування банком [PERSON] та [PERSON] штрафу за порушення умов кредитного договору відповідно до пункту 5.2 Договору суд визнає безпідставним, враховуючи наступне. За пунктом 5.2 вищезазначеного Договору, у разі порушення Позичальником вимог п.п. 4.3.1 (забезпечити Банк всіма необхідними документами для здійснення ним дій, передбачених п. 2.1 цього Договору), 4.3.2 (суворо дотримуватись положень цього Договору), 4.3.7 (протягом двох робочих днів повідомляти Банк про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені, а також про факти розлучення, одруження, народження дітей та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов'язань за цим Договором, з наданням відповідних документів, що їх підтверджують), 4.3.9 (на вимогу Банку надавати документи, що підтверджують поточний фінансовий стан Позичальника), 4.3.10 (надати додаткове забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором у разі суттєвого погіршення фінансового стану Позичальника, зниження вартості забезпечення за цим Договором) цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми Кредиту, визначеної у п.1.1 цього Договору, за кожен випадок. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка з огляду на положення\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для застосування судами України. Застосування відповідальності у вигляді сплати 2244,70 доларів США штрафу за порушення умов кредитного договору, що полягає у простроченні погашення заборгованості і несплату грошей на повернення кредиту не може бути визнано обґрунтованим оскільки банком нараховані пеня за прострочення сплати кредиту. Інших підстав для нарахування штрафу кредитором не зазначено. При цьому позивачем не конкретизовано розмір штрафу та за які порушення він просить стягнути. Як зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду ицвільних і кримінальних справ від 22.03.2017 року в даній справі, стягуючи штраф у розмірі 2 244 долари 70 центів, суди не встановили, які саме порушення п. п. 4.3.2.-4.3.5., 4.3.8.-4.3.17 (крім п. п. 4.3.6., 4.3.7.) кредитного договору становлять підставу застосування штрафних санкцій та чи не призводить у такому випадку одночасне застосування пені й штрафу до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення, що забороняється в силу положень ст. 61 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 546 ЦК України неустойка є видом забезпечення виконання зобовязання, виходячи зі ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19 лютого 1993 року, відповідно до вимог ст. 192 ЦК України розрахунок пені (штрафу) має здійснюватись у грошові одиниці України гривні. За змістом п. 5.1. кредитного договору у випадку невиконання позичальником зобовязань щодо строків та повноти сплати кредиту й процентів відповідно до умов цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі облікової ставки Національного Банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Встановлення розміру пені з розрахунку облікової ставки Національного Банку України можливе лише щодо грошової одиниці України гривні, оскільки діючим законодавством Національному Банку України не надано повноважень на встановлення облікової ставки для іноземної валюти. Отже, неустойка (пеня, штраф) може обчислюватись і стягуватись лише в національній валюті України гривні. При цьому саме у гривні вона повинна обчислюватись на момент прострочення зобов'язання, а не визначенням гривневого еквіваленту на час ухвалення рішення (має нараховуватися за кожен місяць прострочення і переводитись у гривню на час прострочення, а не на кінцевий строк нарахування). За розрахунками позивача, пеню обчислено у доларах США та переведено у еквівалент у гривні за курсом Національного Банку України на дату звернення із позовом. На це звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду ицвільних і кримінальних справ в своїй ухвалі від 22.03.2017 року. Відповідно до ст. 256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. 258 ч. 2 п. 1 ЦК України). \~ \~ \~ \~Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ч. 4 ЦК України). \~ \~ \~ \~З урахування того, що позивач звернувся до суду 31.08.2015 року, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню пеня за останні 12 місяців перед зверненням до суду. За таких обставин суд здійснює власний розрахунок пені. Згідно розрахунку пені за прострочення сплати мінімального платежу нарахована пеня та підлягає сплаті позичальником: за період з 31.08.2014 рокупо 22.09.2014 року 5,70 долари США, що що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1360,5777 грн.) що становить 77,55 грн., за період з 23.09.2014 року по 25.09.2014 року 1,68 долари США, що що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1295,0572 грн.) що становить 21,76 грн., за період з 26.09.2014 року по 20.10.2014 року 5,87 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1295,1166 грн.) що становить 127,73 грн., за період з 21.10.2014 року по 22.10.2014 року 0,63 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1295,0077 грн.) що становить 8,15 грн., за період з 23.10.2014 року по 23.10.2014 року 0,56 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1295,0488 грн.) що становить 7,25 грн., за період з 24.10.2014 року по 12.11.2014 року 5,86 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1574,9624 грн.) що становить 92,30 грн., за період з 13.11.2014 року по 20.11.2014 року 2,63 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1514,6067 грн.) що становить 39,84 грн., за період з 21.11.2014 року по 23.11.2014 року 1,25 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1509,6240 грн.) що становить 18,87 грн., за період з 24.11.2014 року по 25.11.2014 року 1,39 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1500,7932 грн.) що становить 20,86 грн., за період з 26.11.2014 року по 22.12.2014 року 8,29 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1585,4396 грн.) що становить 131,43 грн., за період з 23.12.2014 року по 20.01.2015 року 7,82 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1577,2208 грн.) що становить 123,34 грн., за період з 21.01.2015 року по 22.01.2015 року 0,7 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1576,7642 грн.) що становить 11,04 грн., за період з 23.01.2015 року по 25.01.2015 року 1,9 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1579,2050 грн.) що становить 30,01 грн., за період з 26.01.2015 року по 05.02.2015 року 3,34 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 1799,9763 грн.) що становить 60,12 грн., за період з 06.02.2015 року по 22.02.2015 року 7,18 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 2785,8494 грн.) що становить 200,03 грн., за період з 23.02.2015 року по 03.03.2015 року 8,44 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 2482,0658 грн.) що становить 209,49 грн., за період з 04.03.2015 року по 22.03.2015 року 27,41 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 2319,0613 грн.) що становить 635,65 грн., за період з 23.03.2015 року по 20.04.2015 року 64,56 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 2105,7654 грн.) що становить 1359,48 грн., за період з 21.04.2015 року по 22.04.2015 року 4,77 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 2227,6179 грн.) що становить 106,26 грн., за період з 23.04.2015 року по 20.05.2015 року 84,31 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 2125,2580 грн.) що становить 1791,81 грн., за період з 21.05.2015 року по 24.05.2015 року 12,67 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 2067,8827 грн.) що становить 262,01 грн., за період з 25.05.2015 року по 22.06.2015 року 110,54 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 2163,5428 грн.) що становить 2391,58 грн., за період з 23.06.2015 року по 30.06.2015 року 36,97 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 2101,5358 грн.) що становить 776,94 грн., за період з 01.07.2015 року по 05.07.2015 року 23,11 долари США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день прострочення зобовязання (1 долар США / 2101,1609 грн.) що становить 485,58 грн. Отже згідно розрахунку проведеного судом загальна сума стягнення заборгованості по пені з [PERSON] з 31.08.2014 по день звернення становить 8989,08 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому вважає за потрібне стягнути з [PERSON] згідно позовних вимог ПАТ КБ «Надра» пеню за прострочення сплати кредиту у розмірі 8187,45 грн. Також згідно проведеного розрахунку суд вважає за потрібне стягнути з [PERSON] солідарно з [PERSON] пеню за прострочення сплати кредиту з 28.02.2015 року по день звернення у розмірі 7879,06 грн. Відтак, згідно із наданими ним розрахунками розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає солідарному стягненню з відповідача [PERSON] як поручителя становить: 6640,28 доларів США - заборгованість по кредиту, у тому числі простроченої; 394,53 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків, у тому числі простроченої; 7879,06 грн. пеня за прострочення сплати кредиту. Аналізуючи докази у справі, вважає, що відповідачами порушені права ПАТ "КБ "Надра", які підлягають захисту шляхом часткового задоволення позовних вимог. Згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.06.2015 року прийнято рішення № 113 «Про початок ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію», згідно з яким з 11.06.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» - відповідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON], в особі якої й звернувся позивач до суду з даним позовом. А тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 261,23 грн., та також з [PERSON] і [PERSON] на користь держави в рівних частинах підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1929,20 грн., так як у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог

Outcome: partial