Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] 29 березня 2019 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 серпня 2005 року по 16 травня 2013 року. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 400 гривеньпочинаючи з 26 березня 2013 року до досягнення ним повноліття. Зазначений розмір аліментів є недостатнім для утримання сина. На підставі вищезазначеного просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 400 гривеньпочинаючи з 26 березня 2013 року до досягнення ним повноліття, визначений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2013 року; стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 29 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року по 16 травня 2013 року (а.с. 4-5). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 6). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 400 гривеньпочинаючи з 26 березня 2013 року до досягнення ним повноліття (а.с. 4-5). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки батьки несуть однакову відповідальність за матеріальне забезпечення своєї дитини, а для нормального існування та забезпечення дитини розмір коштів на її утримання повинен щонайменше досягати розміру прожиткового мінімуму, отже вбачаються підстави для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з розміру 400 гривень на ј частину з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття, з урахуванням того, що зміна розміру аліментів відбувається з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial