Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди в сумі 104 936,00 грн., моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн., витрат пов'язаних з проведенням експертного дослідження у розмірі 1 400,00 грн. та судового збору у розмірі 1 549,36 грн. Вимоги мотивує тим, що вона проживає у квартирі [ADDRESS], що знаходиться на шостому поверсі та належить на праві спільної сумісної власності їй та [PERSON] і [PERSON]. Відповідач є власником квартири [ADDRESS], що знаходиться над їхньою квартирою. 06 серпня 2014 року відбулося залиття належної їм квартири. Згідно акту ЖРЕО № 402 від 15.08.2014 року, причиною затоплення стало недбале ставлення мешканців квартири № 33 до сантехнічного обладнання, а саме в квартирі № 33 лопнула гнучка підводка холодної води в приміщенні кухні. Відповідний запис також міститься у журналі диспетчерської служби від 06.08.2014 року за № 174/619. У позасудовому порядку мешканці квартири № 33 не вчинили жодних дій стосовно відшкодування заподіяної шкоди та врегулювання ситуації. Їхня квартира потребує термінового ремонту, у них не працює електропроводка, через підвищену вологість по стінах та підлозі розвинувся грибок, який негативно впливає на загальний стан здоров'я. Відповідно до висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] наданого ТОВ «Агентство експертної оцінки», вартість проведення відновлювального ремонту квартири після залиття становить 104 936,00 грн. Витрати по проведенню вказаного експертного будівельно-технічного дослідження становлять у розмірі 1 400,00 грн. Також їй було завдано моральної шкоди, оскільки залиття спричинило багато клопотів та неприємностей, вона позбавлена можливості реалізувати своє право на повноцінне життя, необхідне негайне втручання працівників будівельної компанії для видалення грибка, який швидко розмножується, тому її доведеться змінити місце проживання, винайнявши з донькою для проживання інше житло, що призведе до додаткових витрат. Крім того, у неї погіршився стан здоров'я, через необхідність перестановки меблів вона зірвала спину, загострилися хвороби, підвищився тиск, сталося запалення сідничного нерву, що підтверджується відповідними записами у медичній книжці, тому змушена купувати ліки; не може запросити гостей через спотворений стан квартири у якій частково відсутня електроенергія, потріскані стіни, пожовтілі та надуті шпалери, деформований паркет, наявний грибок; для повернення житла до належного стану вона змушена витрачати свій час та кошти щодо проведення ремонту квартири, тому доводиться змінювати свій уклад життя, режим роботи, знімати тимчасове житло. Намагання з відповідачем врегулювати спір у досудовому порядку не призвело до позитивного результату. Заподіяну їй моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 50 000,00 грн. В судовому засіданні 03.11.2014 року протокольною ухвалою суду до участі у справі було залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору співвласників квартири [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 147, т. 1). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору було залучено співвласників квартири з якої відбулося залиття житла позивача - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 175, т.1). Представник відповідача [PERSON] [PERSON] суду подала письмові заперечення з проханням відмовити у задоволенні вимог, посилаючись на те, що причинний зв'язок між відповідачем та залиттям квартири позивача відсутній, [PERSON] з 17.09.2009 року проживає за адресою [ADDRESS], а тому не має відношення до сантехнічного обладнання квартири [ADDRESS], оскільки у вказаній квартирі не мешкає, комунальні платежі на неї не сплачує, аварійну службу не викликав, крани не перекривав, будь якого самостійного доступу до квартири № 33 не має (а.с. 170-173, т.1). За клопотанням представника позивача [PERSON] ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року було виключено з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], [PERSON] і [PERSON] та залучено їх до участі у справі у якості співвідповідачів, як співвласників квартири щодо якої позивачем заявлені вимоги з приводу залиття житла (а.с. 197, 199, 200, т.1). Позивачем в особі свого представника було подано уточнену позовну заяву та заяву зі збільшенням розміру судових витрат, у яких просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] майнову шкоду заподіяну залиттям квартири у розмірі 104 936,00 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., витрати пов'язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 1 400,00 грн., судовий збір у розмірі 1 549,36 грн., витрати по оплаті судової експертизи у розмірі 5 376 грн. та витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 18 750 грн. (а.с. 195, 196, т. 1; а.с. 189-191, 199, т. 2). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов з уточненими та збільшеними вимогами і викладені у заявах обставини. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні просили задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, посилаючись на неправомірність застосування норм матеріального права, безпідставність вимог щодо всіх відповідачів, оскільки у квартирі [ADDRESS] проживає лише він, при цьому він звертався до позивача та третіх осіб з пропозицією компенсувати шкоду у розмірі 40 000 грн. шляхом щомісячної виплати по 1 000 грн. на що останні жодним чином не відреагували; разом з тим за результатами обстеження квартири позивача складено локальний кошторис на ремонтні роботи на загальну суму 34 608,70 грн. (а.с. 79-84, т. 2). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] суду подані заперечення з проханням відмовити в позові, так як [PERSON] намагається покласти відповідальність на осіб [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які жодним чином не причетні до залиття квартири позивача, вказані відповідачі не зареєстровані та не проживають у квартирі № 33, мешкають за іншою адресою, тому своїми діями або бездіяльністю не завдавали шкоди позивачу, через що вимоги є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства (а.с. 213-217, т. 1). У зв'язку з належним повідомленням про розгляд справи всіх учасників процесу суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третіх осіб, відповідача [PERSON], експерта, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно свідоцтва про право власності від 01.11.2006 року, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.06.2011 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] і третім особам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9, 10). В судовому засіданні безспірно встановлено, що 06.08.2014 року відбулося залиття квартири позивача з вище розташованої квартири [ADDRESS]. Дана обставина також підтверджуються актом від 15.08.2014 року, затвердженим начальником ЖРЕО-402, у якому зазначено опис пошкоджень приміщень трьох кімнат, коридору, кухні; вказано, що у ванній кімнаті, туалеті і коридорі електропроводка не працює та зазначено, що причиною залиття стало недбале ставлення мешканців квартири № 33 до сантехнічного обладнання, а саме у квартирі № 33 лопнула гнучка підводка холодної види в приміщенні кухні (а.с. 11, т. 1). Факт причини залиття відповідачем [PERSON] в судовому засіданні визнано, при цьому він пояснив, що роботи по встановленню на кухні гнучкої підводки холодної води через прорив якої відбулося залиття квартири позивача ним проводилися самостійно. За повідомленням представника позивача ремонт у квартирі позивача по даний час не проведений. В обґрунтування вимог позивач посилається на висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття, складений ТОВ «Агентство експертної оцінки», відповідно якого ринкова вартість проведення відновлювального ремонту (з податком на додану вартість) становить 104 936 грн. (а.с. 20-34, т. 1). Відповідачами заперечується їх вина у залитті та заявлена ціна позову, у зв'язку з чим ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2015 року було призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи по визначенню причини залиття і вартості завданої позивачу матеріальної шкоди залиттям квартири (а.с. 237-239, т. 1). За висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29.01.2016 р. № 8394/8395/15-43, складеного експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість матеріальної шкоди заподіяної залиттям квартири [ADDRESS] з врахуванням величини фізичного зносу опоряджувальних покриттів до залиття становить у розмірі 58 237 грн. (а.с. 39-47 зв., т. 2). Експерт [PERSON] викликалася в судове засідання для надання роз'яснень висновку, яка пояснила, що при складанні висновку нею у присутності сторін проводилися обміри приміщень квартири позивача, висновок складений з урахуванням виявлених фактичних наявних пошкоджень, вартість шпалер за їх зразками визначала по ринковим цінам магазинів. У зв'язку з виявленням наявних помилок у окремих позиціях експертного висновку ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2016 року було запропоновано експерту надати відповідні письмові пояснення та повідомити про дійсну вартість завданого матеріального збитку внаслідок залиття квартири позивача (а.с. 168, 169, т. 2). На ухвалу суду від 22.06.2016 р. надано роз'яснення висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № 8394/8395/15-43, складено розрахунок майнової шкоди в додатках № 1- № 4 та зазначено про те, що дійсна вартість матеріальної шкоди заподіяної залиттям квартири [ADDRESS] становить у розмірі 58 237 грн. (а.с. 222, 223, т. 2). Суд не може прийняти до уваги наданий позивачем висновок ТОВ «Агентство експертної оцінки», відповідно якого визначено ринкову вартість проведення відновлювального ремонту квартири позивача у розмірі 104 936 грн., та бере до уваги незалежний висновок експерта, яким визначено вартість матеріальної шкоди заподіяної залиттям квартири позивача у розмірі 58 237 грн., оскільки при його складанні враховано величину фізичного зносу матеріалів. Клопотань з приводу призначення додаткової або повторної експертизи учасниками судового засідання не заявлялось, доказів щодо понесення витрат на ремонт квартири позивача у заявленому розмірі суду не надано. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За повідомленням Київського міського БТІ від 03.12.2014 року, квартира [ADDRESS] належить відповідачам на праві спільної часткової власності у рівних долях, а саме по ? частці кожному, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Київських теплових мереж 25.04.1997 р., наказ № 252 (а.с. 166, т.1). Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність. Відповідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за обов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. З урахуванням зазначеного, суд критично відноситься до заперечень відповідачів про безпідставність вимог до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як таких, що не зареєстровані та не проживають у квартирі [ADDRESS], оскільки суду не надано доказів про встановлення порядку користування вказаним житлом, щодо цього відсутні будь які угоди та інші письмові докази, тому відповідачі, як співвласники житла, зобов'язані відшкодувати позивачу майнову шкоду заподіяну залиттям квартири, що визначена висновком експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі відповідно до часток своєї власності, а саме по ? частці кожний, що становить по 14 559 грн. 25 коп. (58 237 грн. : 4). Вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів не грунтуються на нормах чинного законодавства, тому у цій частині позов підлягає частковому задоволенню. Позивач також просить стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. Згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Судом при вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди враховуються положення п. п. 5, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. З огляду положення вказаної вище постанови пленуму ВСУ, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв'язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди. Дослідивши матеріали справи, враховуючи обсяги залиття, стан квартири, суд вважає, що винними діями відповідачів позивачу, як власнику житла, була заподіяна моральна шкода, яка полягає у пошкодженні майна, проживанні у незручних умовах, що також призвело до порушення її життєвого укладу, істотних вимушених негативних змін у її житті, порушило нормальні життєві зв'язки, змусило позивача витрачати час на оформлення документів, складання кошторисів, звіту, звернення до юристів за правовою допомогою, до суду, а також беручи до уваги, що з моменту здійснення залиття пройшов тривалий час і по даний час попередній стан квартири позивача не відновлений, та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме стягнути з кожного із відповідачів на користь позивача по 1 200 грн. моральної шкоди. У решті заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі "Перна проти Італії", від 09 лютого 2007 року "Білуха проти України", - в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі. Позивач також просить стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати по оплаті проведення експертного дослідження у розмірі 1 400,00 грн., судовий збір у розмірі 1 549,36 грн., витрати по оплаті судової експертизи у розмірі 5 376 грн. та витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 18 750 грн. При цьому судові витрати слід стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, як визначено нормою ст. 88 ЦПК України. Позивачем понесені витрати по оплаті послуг оцінювача у розмірі 1 400 грн., що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт та квитанцією № 14 до приходного касового ордеру ТОВ «Агентство Експертної оцінки» від 28.08.2014 р. (а.с. 13, т. 1, а.с. 202, т.2). З урахуванням заявлених майнових вимог в сумі 104 936 грн. відсоткова ставка від розміру задоволених вимог 58 237 грн., складає 55,5 % ціни позову. У зв'язку з цим підлягають стягненню витрати по оплаті послуг оцінювача в сумі 777 грн., тобто з кожного з відповідачів по 194 грн. 25 коп. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2015 року витрати по оплаті проведення судової будівельно-технічної експертизи було покладено на позивача та відповідача [PERSON] порівну, тобто по ? частці. Через несплату [PERSON] рахунку від 28.05.2015 року на суму 2 688 грн. за виконання експертизи ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.03.2016 року таку оплату за згодою позивача покладено на останню (а.с. 241, т.1; а.с. 20, 26, 27, т. 2). Позивач за проведення судової експертизи сплатила кошти в сумі 5 376 грн. З урахуванням розміру задоволених вимог на користь позивача підлягає стягненню сума 2 983 грн. 68 коп., як оплата судових витрат за проведення експертизи, з яких ? частка становить у розмірі 745 грн. 92 коп., які слід стягнути з кожного з відповідачів. Також із кожного з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір по 206 грн. 49 коп., виходячи з розміру судового збору 582 грн. 37 коп. за майнові вимоги та 243 грн. 60 коп. за немайнові вимоги - моральну шкоду. Ще позивачем понесені витрати по оплаті послуг за правову допомогу в сумі 18 750 грн. (а.с. 201, т. 2). На підтвердження цих вимог суду надано договір № 19-09/14 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 19.09.2014 року, укладеного між позивачем та ФОП [PERSON], відповідно пункту 4.2 якого досягнуто домовленості на погодинну оплату надання таких послуг виконавця у розмірі 500 грн. за 1 год., та складено акт № 1 здачі-прийняття наданих послуг від 01.07.2016 року (а.с. 192-200, т. 2). З вказаного акта здачі-прийняття наданих послуг від 01.07.2016 року убачається, що на виконання договору про надання юридичних послуг представником позивача [PERSON], яка має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, у даній справі, серед іншого, витрачено 6 год. для підготовку позовної заяви; на ведення переговорів, консультації, листування 5 год.; представник приймала участь в судових засіданнях та вчинялись дії поза судовими засіданнями по підготовці клопотань, запитів, заяв, ознайомлення з матеріалами справи, а всього за період з 20 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року витрачено 37,5 год. Зваживши на об'єм цивільної справи, документи, які були складені представником позивача, суд приходить до висновку, що вказаний розмір витраченого часу є завищеним, при цьому також проведений розрахунок виходячи з вартості оплати 500 грн. за 1 год. Проте, з урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та беручи до уваги, що за період з 20.09.2014 року по 31.08.2015 року мінімальна заробітна плата складала у розмірі 1 218 грн., оплата послуг правової допомоги за 1 годину не могла перевищувати 487 грн. 20 коп. (40 % від мінімальної заробітної плати). Отже, суд приходить до висновку, що за період до 01.09.2015 року слід врахувати витрачений представником позивача час на виконання умов договору 5 год., що включають 2 год. на написання позовної заяви та 3 год. на участь в судових засіданнях, що становить 2 436 грн. (487,20 грн. х 5 год.), та з 01.09.2015 р. - 4 год. участі в судових засіданнях - 2 000 грн. (500 грн. х 4 год.) та 2 год. для підготовки клопотань - 1 000 грн., а всього - 5 436 грн., з яких пропорція до розміру задоволених вимог становить у сумі 3 016 грн. 98 коп. Тому з кожного з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу по 754 грн. 25 коп.

Outcome: partial