Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що працює на посаді викладача правознавства в Тернопільському вищому професійно-технічному училищі № 4 ім. М. Паращука (далі - ТВПУ) з 2011 року і по даний час. Наказом директора ТВПУ № 4 ім. М. Паращука № 11 від 22.01.2014 року був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за нібито за невиконання наказу №3 від 24.12.2013 року про надання завірених копій додатків до дипломів "Спеціаліста" та "Магістра". Вважає вказаний наказ № 11 від 22.01.2014 року незаконним і таким, що винесений з суб'єктивних мотивів директором ТВПУ № 4 ім. М. Паращука, [PERSON], оскільки я не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та належним чином і в повному об'ємі виконував всі свої посадові обов'язки, визначені Посадовою інструкцією та чинним законодавством. Так, жодним Законом України та нормативно правовим актом вимагання додатків до диплому не передбачені, відповідно, [PERSON], виконано не могло бути. Відтак, просить суд скасувати наказ директора ТВПУ № 4 ім. М. Паращука № 11 від 22.01.2014 року «Про дисциплінарне стягнення» про оголошення [PERSON] догани. Вказав також, що неправомірно оголошеною доганою відповідачем завдано йому моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях, необхідності прикладати додаткові зусилля для організації свого життя внаслідок втрати поваги та авторитету серед педагогічних працівників училища, втратою права на отримання премій та щорічної грошової винагороди за взірцеве виконання своїх службових обов'язків, погіршення стану здоров'я з вини відповідача. 14.04.2014 року позивач збільшив позовні вимоги, згідно яких також просить стягнути з відповідача 5100 гривень у якості компенсації за завдану моральну шкоду, та стягнути з відповідача 657,34грн. на відшкодування матеріальних збитків, понесених на придбанням ліків на цю суму у зв'язку з погіршенням стану здоров'я з вини відповідача, всього стягнути 5757,34грн. на відшкодування шкоди та збитків. У судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали, просять задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та вказав, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Розпорядженням директора Тернопільського ВПУ від 24.12.2013 року №3, за невиконання якого позивачу оголошено догану, було зобов'язано позивача надати належним чином завірені копії додатків до диплома для визначення можливості встановлення позивачу педагогічного навантаження. Судом встановлено наступні обставини. 21.11.2011 року між сторонами було укладено трудовий контракт, згідно якого позивач прийнятий на роботу у ТВПУ за професією (посадою): викладач правознавства. 24.12.2013 року розпорядженням директора ТВПУ №3, у зв'язку з численними зверненнями [PERSON] в різні інстанції щодо роз'яснення про право викладання у ВНЗ, зобов'язано [PERSON] викладача ТВПУ №4 ім. Михайла Паращука до 25.12.2013 року надати інспектору з кадрів ([PERSON]А.) належним чином завірені копії додатків до диплома спеціаліста Міжрегіональної академії управління персоналом серія КВ №33268976 від 10.04.2008 року та додаток до диплома магістра Львівського державного університету внутрішніх справ серія МВ №11009748 від 27.06.2008 року. Відповідно до акту ТВПУ від 25.12.2013 року, [PERSON] з наведеним розпорядженням ознайомився, однак від підпису на розпорядженні відмовився. З доповідної записки інспектора з кадрів [PERSON] від 16.01.2014 року вбачається, що [PERSON] станом на 16.01.2014 року додатки до дипломів не представив. Згідно акту ТВПУ від 17.01.2014 року, [PERSON] відмовився від надання пояснень щодо ненадання копій додатків до дипломів. 28.01.2014 року наказом директора ТВПУ №11-к, [PERSON] оголошено догану. Згідно наказу, 24 грудня 2013 року було видано розпорядження директора ТВПУ № 4 ім. М.Паращука [PERSON] за № 3 про представлення додатків до дипломів про закінчення вищих навчальних закладів. [PERSON] з розпорядженням ознайомився, однак розписки про ознайомлення надавати відмовився. Розпорядження не виконав, додатків на 25.12.2013р. не надав. Таким чином [PERSON] порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.1997 року № 1260, що призвело неналежного, несумлінного виконання обов'язків за контрактом, до створення негативного морально-психологічного клімату в колективі, що може призвести до вироблення у свідомості працівників училища почуття безвідповідальності і спонукати їх допускати порушення трудової дисципліни. Позивачем також представлено товарні чек з аптек про придбання лікарських препаратів та засобів на суму 667,24грн. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.147, ч.1 ст.147-1, ст.ст.148, 149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення власник або повноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Аналізуючи наведене, суд критично оцінює розпорядження директора ТВПУ №3 від 24.12.2013 року. Так, у розпорядженні не вказано правові підстави його видання зазначено лише "У зв'язку з численними зверненнями [PERSON] в різні інстанції щодо роз'яснення про право викладання у ВНЗ". Відповідач стверджує, що надання додатків до дипломів було необхідно для підтвердження можливості встановлення педагогічного навантаження позивачу, однак у тексті розпорядження дані обставини не відображено. Відтак, суд приходить до висновку, про те, що за недоведеності правомірності підстав видання розпорядження від 24.12.201 року, відсутні і підстави для оголошення догани позивачу за його невиконання. За таких обставин, з метою захисту прав позивача, слід скасувати наказ директора Тернопільського вищого професійного училища №4 ім. М.Паращука від 22.01.2014 року №11-к про оголошення догани [PERSON] Решта вимог до задоволення не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до роз'яснень, даних у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. 4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Позивачем на підтвердження факту наявності моральної шкоди, а також погіршення стану здоров'я і необхідності лікування з вини відповідача, доказів не було представлено. На підставі наведеного,

Outcome: partial