Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

20.04.2016 року позивач звернувся у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивував тим, що 02.02.2015 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 11 по вул. Солов"їной в с.Лазарівка Волноваського району Донецької області, загальною площею 44,60 кв.м., житловою площею 18,10 кв.м., який належав йому згідно свідотцтва про право власності від 10.01.2014 року, виданому на підставі свідотцтва про право на спадщину за законом, реєстр № 2-80/ВРХ № 005034, 17.09.2012 року Волноваською держконторою та на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, кадастровий номер: 1421585600:02:000:0019, розташованої по вул. Солов"їной, будинок № 11 в с.Лазарівка, Волноваського району, Донецької області, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала [PERSON] на підставі свідотцтва про право власності, виданого 10.01.2014 року реєстраційною службою Волноваського районного управління юстиції Донецької області. Після смерті [PERSON] спдкоємцями за законом першої черги є його діти: позивач та сестра позивача, відповідачка по справі [PERSON]. Позивач 24.10.2003 року змінив своє прізвище з "Криволапов" на "Журавльова". Відповідачка 11.04.2002 року змінила прізвище з " Криволаповой" на " Журавльову". 17.02.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Відповідачка у той же день звернулась із заявою про відмову від належної їй частки спадщини на користь позивача. Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 17.02.2015 року відкрита спадкова справа № 6/2015 стосовнно майна померлого 02.02.2015 року [PERSON]. 24.03.2016 року позивач отримав у нотаріуса свідотцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на квартиру, розташовану в [ADDRESS]. Щоб отримати право власності на житловий будинок та земельну ділянку № 11 по вул. Солов"їной в с.Лазарівка Волноваського району Донецької області позивачу треба було надати оригінали правовстановлюючих документів, свідотцтва про право на спадщину, державного акту на право власності на земельну ділянку у нього не малось, їх дублікати отримати не має можливості,т.я видається лише спадкоємцю. У зв"язку з чим, постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 01.03.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідотцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], у зв"язку із відсутністю у нього документа що підтверджує право власності на майно спадкодавця. Не маючи іншої можливості визнати за собою право власності за правом спадкування на вказаний житловий будинок та земельну ділянку, він вимушений звернутись із вказаним позовом до суду. Тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок 11 по вул.Солов"їной в с.Лазарівка Волноваського району, загальною площею 44,60 кв.м., житловою площею 18,10 кв.м., на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 1421585600:02:000:0019, розташованої по вул.Солов"їной, будинок № 11 в с.Лазарівка, Волноваського району, Донецької області, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, на позові наполягає. Відповідачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Житловий будинок № 11 по вул. Солов"їной в с.Лазарівка Волноваського районного суду, загальною площею 44,60 кв.м., житловою площею 18,10 кв.м., належав [PERSON] згідно свідотцтва про право власності від 10.01.2014 року, виданому на підставі свідотцтва про право на спадщину за законом, реєстр № 2-80/ВРХ № 005034, 17.09.2012 року Волноваською держконторою.(а.с.31). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухме майно, земельна ділянка площею 0,25 га кадастроий номер: 1421585600:02:000:0019, розташованої по вул. Солов"їної, будинок № 11 в с.Лазарівка, Волноваського району, Донецької області, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належала [PERSON] на підставі свідотцтва про право власності, виданому 10.01.2014 року реєстраційною службою Волноваського районного управління юстиції Донецької області. (а.с.23). З свідотцтва про народження [PERSON], [INFO], серія VII-НО № 295725 виданого відділом РАГС Жовтневого виконкома 28.04.1987 року вбачється, що його батьком є [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки наданої органом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполь від 24.10.2003 року актовий запис № 82 [PERSON] [INFO] перемінив прізвище на " Журавльов".(а.с.8). Із спадкової справи № 6/2015 від 17.02.2015 року заведеної приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу вбачається, що 17.02.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У той же день, відповідач [PERSON] звернулась до тогож нотаріуса із заявою про відмову від належної їй частки спадщини на користь [PERSON] 24.03.2016 року [PERSON] отримав у нотаріуса свідотцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на квартиру, розташовану в м.Маріуполь, б-р Шевченко 62/46. (а.с.4,5,72). З постанови приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.03.2016 року за № 79/02-14 вбачається, що [PERSON] у видачі свідотцтва про право на спадщину за законом після померлого 02.02.2015 року [PERSON] відмовлено, у зв"язку з відсуністю документів, що підтверджують належнісь майна спадкодавцеві.(а.с.13). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-НО № 812812 виданого 03.02.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] помер 02.02.2015 року.(а.с.16). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як сина померлого. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином вказаний житловий будинок та земельна ділянка належать позивачу з 02.02.2015 року, проте він не може отримати документ, який підтверджує його право власності на майно. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.18 п.є Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громодяндля ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину. Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідотцтво про право на спадщину вида.ться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідотцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] право власності житловий будинок № 11 по вул .Солов"їной в с.Лазарівка Волноваського району, загальною площею 44,60 кв.м., житловою площею 18,10 кв.м., на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: 1421585600:02:000:0019, розташованої по вул. Солов"їной, будинок № 11 в с.Лазарівка, Волноваського району, Донецької області, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 328, 392, 1216,1269 ЦК України,

Outcome: approved