Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

18.11.2013 року позивач Публічного акціонерного товариство «ЕРДЕ Банк» звернувся до Калінінського районного суду м. Донецька з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач вказав, що 16 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № К-252/11, згідно з яким відповідачу було надано грошові кошти споживчі потреби у сумі 7 000 гривень терміном остаточного повернення 15 грудня 2012 року включно або терміном, що вказаний у пункті 7.12 кредитного договору № К-252/11, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами за ставкою 19 % річних. АТ «ЕРДЕ БАНК» виконав свої зобов'язання перед [PERSON] по кредитному договору у повному обсязі, що підтверджується випискою з позичкового рахунку відповідача 2207.7.03579.001 та заявою на видачу готівки № 2867 від 16 грудня 2011 року. У свою чергу, боржник прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав належним чином і порушив вимоги пункту 2.3. кредитного договору, згідно якого позичальник повинен був здійснювати повернення кредиту щомісячно в сумі 580 гривень. Так, п.п. 3.2.4. п. 3.2. кредитного договору передбачено, що «кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за дим договором у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором». Банком відкрито рахунки для обліку прострочених нарахованих процентів в розрізі терміну прострочення, а саме: - прострочений кредит - 2207.2.03579.001; - прострочені проценти до 31 дня - 2209.4.03579.001; - прострочені проценти з терміном 32-60 днів - 2209.4.03579.2.03; - прострочені проценти понад 60 днів - 2209.2.03579.3.02. До теперішнього часу зазначена заборгованість відповідача перед позивачем не погашена. 03 січня 2013 року АТ «ЕРДЕ БАНК» на адреси реєстрації та фактичного місця проживання відповідача було направлено вимоги про усунення порушень по кредитному договору №К-252/11 від 16.12.2011 року та погашення заборгованості за вих. №38 та № 39 відповідно, згідно яких, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору в частині погашення простроченого тіла кредиту та прострочених процентів, позивач вимагав відповідача повернути прострочену заборгованість за кредитом та прострочених процентів. Строк виконання зобов'язання за даною вимогою встановлено до 15 січня 2013 року. 01 лютого 2013 року АТ «ЕРДЕ БАНК» на адреси реєстрації та фактичного місця проживання відповідача було направлено листи-повідомлення за вих. №825 та №824 відповідно, згідно яких, відповідачу повідомлялось про те, що станом на 30 січня 2013 року загальна заборгованість перед банком складала 3584,90 грн. та вказувалися нові реквізити для погашення кредитної заборгованості та процентів. 07 березня 2013 року АТ «ЕРДЕ БАНК» на адреси реєстрації та фактичного місця проживання відповідача було направлено вимоги про усунення порушень по кредитному договору №К-252/11 від 16.12.2011 року та погашення заборгованості за вих. №1589 та №1588 відповідно, згідно яких, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору в частині погашення простроченого тіла кредиту та прострочених процентів, позивач повторно вимагав відповідача терміново погасити кредит та сплатити прострочену заборгованість за кредитом та прострочених процентів. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № К-252/11 від 16.12.2011 року станом на 24 травня 2013 року становить 6 946,06 гривень і складається з: 1) основної суми кредиту - 3 471 гривня 57 копійок; 2) несплачених позичальником процентів за період з 01.11.2012 року по 30.04.2013 року - 330, гривень 18 копійок; 3) штрафних санкцій згідно пункту 4.3. кредитного договору - 2 450 гривень 00 копійок; 4) штрафних санкцій згідно пункту 4.4. договору овердрафту - 694 гривні 31 копійка. АТ "ЕРДЕ БАНК" вважає за необхідне звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] в загальній сумі 6 946 ,06 гривень. Постановою Правління Національного банку України від 09.01.2013 р. № 4 відкликано ліцензію та розпочато ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 10.01.2013 р. № З уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ЕРДЕ БАНК» призначено Куреного О.В. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариство «ЕРДЕ Банк» заборгованість у розмірі 6946, 06 гривень. У судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву у якій просив розглядати дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи був сповіщений у порядку ст. 74 ЦПК України, що підтверджується представленими в матеріалах справи документами. Від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причини неявки. У справі мається достатньо матеріалів про права і взаємини сторін, суд приходить до висновку про можливість розглянути дану справу заочно під час відсутності відповідача на підставі наявних досліджених у судовому засіданні доказів відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно до вимог ст. 60 ч.ч. 1, 4 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено у судовому засіданні, що 16 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ЕРДЕ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № К-252/11, згідно з яким відповідачу було надано грошові кошти споживчі потреби у сумі 7 000 гривень терміном остаточного повернення 15 грудня 2012 року включно або терміном, що вказаний у пункті 7.12 кредитного договору № К-252/11, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами за ставкою 19 % річних. АТ «ЕРДЕ БАНК» виконав свої зобов'язання перед [PERSON] по кредитному договору у повному обсязі, що підтверджується випискою з позичкового рахунку відповідача 2207.7.03579.001 та заявою на видачу готівки № 2867 від 16 грудня 2011 року. У свою чергу, боржник прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав належним чином і порушив вимоги пункту 2.3. кредитного договору, згідно якого позичальник повинен був здійснювати повернення кредиту щомісячно в сумі 580 гривень. Так, п.п. 3.2.4. п. 3.2. кредитного договору передбачено, що «кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за дим договором у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором». Банком відкрито рахунки для обліку прострочених нарахованих процентів в розрізі терміну прострочення, а саме: - прострочений кредит - 2207.2.03579.001; - прострочені проценти до 31 дня - 2209.4.03579.001; - прострочені проценти з терміном 32-60 днів - 2209.4.03579.2.03; - прострочені проценти понад 60 днів - 2209.2.03579.3.02. До теперішнього часу зазначена заборгованість відповідача перед позивачем не погашена. 03 січня 2013 року АТ «ЕРДЕ БАНК» на адреси реєстрації та фактичного місця проживання Відповідача було направлено вимоги про усунення порушень по кредитному договору №К-252/11 від 16.12.2011 року та погашення заборгованості за вих. №38 та № 39 відповідно, згідно яких, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору в частині погашення простроченого тіла кредиту та прострочених процентів, позивач вимагав відповідача повернути прострочену заборгованість за кредитом та прострочених процентів. Строк виконання зобов'язання за даною вимогою встановлено до 15 січня 2013 року. 01 лютого 2013 року АТ «ЕРДЕ БАНК» на адреси реєстрації та фактичного місця проживання відповідача було направлено листи-повідомлення за вих. №825 та №824 відповідно, згідно яких, відповідачу повідомлялось про те, що станом на 30 січня 2013 року загальна заборгованість перед банком складала 3584,90 грн. та вказувалися нові реквізити для погашення кредитної заборгованості та процентів. 07 березня 2013 року АТ «ЕРДЕ БАНК» на адреси реєстрації та фактичного місця проживання відповідача було направлено вимоги про усунення порушень по кредитному договору №К-252/11 від 16.12.2011 року та погашення заборгованості за вих. №1589 та №1588 відповідно, згідно яких, у зв'язку з порушенням умов кредитного договору в частині погашення простроченого тіла кредиту та прострочених процентів, позивач повторно вимагав відповідача терміново погасити кредит та сплатити прострочену заборгованість за кредитом та прострочених процентів. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № К-252/11 від 16.12.2011 року, станом на 24 травня 2013 року становить 6 946,06 гривень і складається з: 1) основної суми кредиту - 3 471 гривня 57 копійок; 2) несплачених позичальником процентів за період з 01.11.2012 року по 30.04.2013 року - 330 гривень 18 копійок; 3) штрафних санкцій згідно пункту 4.3. кредитного договору - 2 450 гривень 00 копійок; 4) штрафних санкцій згідно пункту 4.4. договору овердрафту - 694 гривні 31 копійка. АТ "ЕРДЕ БАНК" вважає за необхідне звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] в загальній сумі 6 946 ,06 гривень. Постановою Правління Національного банку України від 09.01.2013 року № 4 відкликано ліцензію та розпочато ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕРДЕ БАНК». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 10.01.2013 р. № З уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ЕРДЕ БАНК» призначено Куреного О.В. Відповідно до пункту 22 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 527 ЦК, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи викладене, в силу ст.ст. 543, 554 ЦК України суд приходить до висновку, що відповідач відповідно до умов кредитного договору, зобов'язаний виплачувати платежі в строки, вказані в кредитному договорі, проте він свої обов'язки не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором на момент звернення у суд, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 6946 06 гривень. Також, суд приходить до висновку, що діями відповідача були порушені вищезгадані договірні зобов'язання, виконання яких було прострочене, у зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 526, 546, 549 ЦК України, вказана сума заборгованості по кредиту, по відсотках, по пені повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача, при цьому обставин, що звільняють відповідача від відповідальності за прострочення виконання даного зобов'язання судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved