Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обгрунтовує тим, що 07.12.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9061110, яким було забезпечено автомобіль "Honda Accord", державний реєстраційний номер [NUMBER] . 03.09.2016 р. у м.Львові по вул. Під Дубом, 2-А трапилась ДТП за участі забезпеченого автомобіля під керуванням відповідача [PERSON] , який не впорався з керуванням та здійснив наїзд на шафу зовнішнього освітлення, що належить Львівському комунальному підприємству "Львівсвітло", після чого залишив місце події, не повідомивши про це органи поліції. Постановою Франківського районного суду м.Львова від 18.11.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 22.03.2017 року до позивача звернувся потерпілий із заявою про пошкодження майна у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та на підставі звіту Приватного підприємства "ЕкспертМаш" від 30.04.2017 року здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 4380,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №11991 від 15.05.2017 року. Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором страхування, станом на 12.03.2019 року сума страхового відшкодування не повернуто, просять стягнути з відповідача 4380,00 грн. страхового відшкодування та судові витрати. Сторони в судове засідання не з`явились, хоча й належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , 03.09.2016 р. о 22 год. 10 хв. у м.Львові по вул. Під Дубом, 2-А керуючи автомобілем "Honda Accord", д.н.з. [NUMBER] не будучи уважним та не стежачи за дорожньою обстановкою, не вибравши безпечної швидкості руху не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на електрощиток, що спричинило пошкодження транспортного засобу та майна ПАТ "Львівобленерго", чим порушив вимоги п.2.3.б, 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Окрім цього, [PERSON] , будучи причетним до ДТП покинув місце події, не повідомивши про це органи поліції, чим порушив вимоги п.2.10 "а" "д" ПДР, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 18.11.2016 р. у справі №465/6099/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 340 (триста сорок) гривень. Ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак, наявність вини в діях [PERSON] у вчиненні ДТП вказаної вище, додатковому доказуванню не підлягає. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Honda Accord" д.н.з. [NUMBER] була застрахована відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9061110 від 07.12.2015 р.зі строком дії з 08.12.2015 року по 07.12.2016 року включно. 22.03.2017 року до позивача звернулося ЛКП "Львівсвітло" із заявою про пошкодження майна у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. Позивач, на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та на підставі звіту про оцінку, виконаного оцінювачем Приватного підприємства "ЕкспертМаш" від 30.04.2017 року здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 4380,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №11991 від 15.05.2017 року. Разом з тим, позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу в порядку регресу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Зазначену вимогу було повернуто на адресу позивача з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання якого створює підвищену небезпеку. За змістом п.6 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" за №4 від 01.03.2013 року, особа, що під час керування має посвідчення водія на право керування транспортним засобом і реєстраційний документ на транспортний засіб - несе відповідальність за завдання шкоди. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пункту 22.1 ст.22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу знайшли своє підтвердження, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, в порядку регресу, суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі ) 4380 грн. 00 коп. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved