Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

В жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Місцевого благодійного фонду допомоги бездомним тваринам «Друг» про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення матеріальної, моральної (немайнової) шкоди в обґрунтування якого зазначив, що 29.09.2016 р. в мережі Інтернет, а саме на сайті соціальної мережі «Однокласники», а 02.10.2016 р. на сайті соціальної мережі «Вконтакті» на загальнодоступній сторінці Місцевого благодійного фонду допомоги бездомним тваринам «Друг» зявилась інформація наступного змісту: «ВНИМАНИЕ ЖИВОДЁР!!!!!!!!!!! ЧЕРНЫЕ РУКИ!!! ЖИВОТНЫХ НЕ ДАВАТЬ!!! ОБНОВЛЕНИЕ ИНФОРМАЦИИ!!! После белого котенка на рынке не появлялся, будьте бдительны, может искать котят в других местах, был замечен во дворах вверху по Парковой. При пристройстве котят старайтесь не фотографировать окружение, чтобы не было понятно, в каком дворе они живут. ПРЕДЫСТОРИЯ: В общем, складывается очень неутешительная картина. Боюсь, это даже не любитель змей... Итак, эпизод первый, [PERSON], 41 год, адрес: Дворцовая, 46, кв. 83 https://ok.ru/profile/577792464693 тел. [NUMBER], [NUMBER] год назад взял пушистую кошечку окраса колор-пойнт ("сиамскую") у волонтера фонда. Сперва нормально отвечал на расспросы, потом резко перестал брать трубку. Эпизод второй: в том районе возле мусорников волонтеры стали периодически находить изуродованных котят. Эпизод третий: был замечен молодой человек, регулярно берущий котят на Крытом рынке у коробочниц, в частности, у некоей Татьяны, а также Нелли. Почему-то отдавать одному и тому же человеку по 2-3 котенка в неделю им странным не казалось. Впрочем, чего ждать от коробочниц? Эпизод четвертый: с коробочницами была проведена беседа в контексте "[PERSON] что творите". Неля сказала, цитирую дословно, что ей похер. А Татьяна через пол часа после проведенной беседы отдала ему белого котенка. На видео этот человек в синей кофте берет белого котенка. Этот человек - и есть тот самый [PERSON]. Эпизод пятый: к [PERSON] волонтер идет с полицией. Он не открывает, а они без ордера войти не могут. Уходят ни с чем. Тарасу пофиг на полицию - в субботу белого котенка находят мертвым, изуродованного, с выколотым глазом. Это лишь те факты, которые нам достоверно известны. Страшно подумать о том, чего мы не знаем! НЕ ОТДАВАЙТЕ КОТЯТ ЭТОМУ НЕЛЮДЮ! НЕ ОТДАВАЙТЕ КОТЯТ КОРОБОЧНИЦАМ!» Про те, що на даних сайтах є така стаття позивач дізнався від друзів, які після її публікації почали йому телефонувати та запитувати його, що він витворяє, деякі знайомі перестали з ним спілкуватися після того, як прочитали дану статтю. Крім того, знайомі та друзі його батьків телефонують їм та питають, як вони могли виростити таку людину. Батька є літніми людьми, вони перебувають в шоці, в матері погіршилось самопочуття. Вважає, що така інформація прямо принижує його честь та гідність. В даній статті вказане його місце проживання та розміщено його фото. Після цього він став переживати за своє життя та здоровя. Він навіть спокійно не може вийти на вулицю, йому сусіди кажуть, що він нелюдь, а 11.10.2016 р. йому погрожував якийсь чоловік, та обіцяв розправитись з ним як він з котятами. Вважає, що в даній статті немає жодного слова правди. В нього дома живе кішка білого кольору, яка почуває себе добре. Враховуючи викладене просив суд зобовязати відповідача спростувати та видалити недостовірну інформацію поширену відносно нього в соціальних мережах «Однокласникаи» та «Вконтакте» та вибачитися перед ним. Стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20\~000 грн. 00 коп. та судові витрати. В судове засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові і не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст.224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст.201 ЦК України\~особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я,\~\~життя;\~\~честь,\~\~гідність\~\~і ділова репутація;\~\~ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ст.270 ЦК України одним з видів особистих немайнових прав фізичної особи є право на повагу до гідності та честі. Згідно ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Згідно ч.4\~ст.32 Конституції України, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ч.1\~ст.277 ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до\~ст.297 ЦК України\~кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно роз'яснень, що містяться у п.п.3,4 Постанови Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо. Судом встановлено, що в соціальних мережах «Однокласники» та «Вконтакте» на сторінці Місцевого благодійного фонду допомоги бездомним тваринам «Друг» була розміщена інформація про [PERSON] в якій зазначено, що він нелюдь, вбиває котят, розміщено його фото та адреса міста проживання. Позивач вважає інформацію, яка викладена в мережі недостовірною, такою, що порочить його честь та гідність. Вважає, що розміщенням такого посту, відповідач розповсюдив відносно нього ганебну та недостовірну інформацію, спричинив йому моральну шкоду. Відповідно до п. 15 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а)поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Проте судам необхідно враховувати, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно із ст. 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила. Згідно до положень п.16 Постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Згідно із ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приходить до висновку, що позивачем доведений факт розповсюдження відповідачем відомостей, які б принижували честь та його гідність, достовірність інформації, що розміщена в соціальних мережах не підтверджена жодними доказами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. З урахуванням рекомендацій, які викладені у Постанові Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»,\~\~постанові Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», та

Outcome: approved