Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

03 січня 2018 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON], яка проживає в [INFO], реєстраційний номер обілікової картки платника податків [NUMBER], до [PERSON], який зареєстрований в [INFO] та проживає в [INFO], паспорт громадянина України серії АВ 880719, про стягнення аліментів на утримання дитини. У вказаній позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень, починаючи з дня подачі заяви до суду та до повноліття дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в даний час відповідач разом з сім'єю не проживає, добровільно коштів на утримання дитини не надає, дочка проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Ухвалою суду від 24 січня 2018 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено проведення підготовчого засідання на 11 годину 00 хвилин 21 лютого 2018 року. 21 лютого 2018 на 11 годину 00 хвилин позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення, що підтверджується її підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 24700 0022049 7. 21 лютого 2018 на 11 годину 00 хвилин відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, та на адресу суду повернувся конверт, в якому відповідачу за адресою с. Морозівка Баришівського району Київської області, провул. Щасливий, 15, було направлено копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками, з відміткою, що відповідач за вказаною адресою не проживає. У зв'язку з тим, що питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не могли бути розглянуті у даному підготовчому засіданні його розгляд було відкладено на 15 березня 2018 року. В підготовче засідання, 15 березня 2018 року, позивач [PERSON] не з'явилася та на адресу, повернувся конверт, в якому позивачу було направлено судову повісту про виклик до суду , з відміткою, що позивач за вказаною адресою не проживає. В підготовче засідання ,15 березня 2018 року, відповідач [PERSON] не з'явився та на адресу, повернувся конверт, в якому відповідачу було направлено судову повісту про виклик до суду, з відміткою, що відповідач за вказаною адресою не проживає. За вказаних обставин підготовче засідання було відкладено на 22 березня 2018 року на 15 годину 00 хвилин. 22 березня 2018 року вказану справу було знято з розгляду до 15 години 00 хвилин 02 квітня 2018 року у зв'язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, що підтверджується копією листка непрацездатності серії АДД № 593159, що долучений до матеріалів справи. Ухвалою суду\~від 02\~квітня 2018\~року в\~даній справі\~було продовжено\~строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче судове засідання до 14 години 00 хвилин 20 квітня 2018 року, та витребувано відомості про місце реєстрації та проживання позивача та відповідача. 20 квітня 2018 року дану цивільну справу було знято з розгляду до 25 квітня 2018 року у зв'язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. Ухвалою суду\~ 25\~квітня 2018\~року в\~даній цивільній\~справі було\~закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09 годину 00 хвилин 05 травня 2018 року , відповідача [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті повідомлено шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційній сторінці Піщанського районного суду на веб-порталі "Судова влада України" в мережі "Інтернет". 05 травня 2018 року розгляд справи було відкладено у зв'язку з неявкою відповідача, якого було викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційній сторінці Піщанського районного суду Вінницької області на веб порталі "Судова влада України". В наступне судове засідання на 16 годину 00 хвилин, 16 травня 2018 року, відповідача [PERSON] було викликано шляхом розміщення оголошення на офіційній сторінці Піщанського районного суду Вінницької області на веб порталі "Судова влада України". Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання, 16 травня 2018 року, не з'явилися, проте в матеріалах справи наявна заява представника позивача, в якій вона просить справу розглянути без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно із ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленою про дату,час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] А . в судове засідання, 16 травня 2018 року не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки викликався до суду, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України,через оголошення на офіційній сторінці Піщанського районного суду Вінницької області на веб порталі "Судова влада України", та з його опублікуванням вважається повідомленимпро дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, двічі не з'явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзив на позовну заяву не подва, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, в даній справі слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 073788 (а.с.5). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 152986 (а.с.7). На даний час неповнолітня дитина проживає разом з позивачем в с. Кукули Піщанського району Вінницької області, вул. Миру, 38, що підтверджується довідкою Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 409 від 24 листопада 2017 року (а.с.9). Відповідно до довідки Державного навчального закладу "Вищого професійного училища №7 м. Вінниці" № 329 від 07 вересня 2017 року, [PERSON] навчається у ДНЗ "ВПУ №7 м. Вінниці" з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2020 року на першому курсі, денної форми навчання, на неповному державному забезпеченні (а.с.8). Відповідач по справі - батько дитини проживає окремо, добровільно коштів на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В положеннях ст.184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні способу стягнення аліментів, суд вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень, за вибором позивача, з яким проживає неповнолітня дитина, в силу вимог ч.3 ст.181 СК України. Також, суд враховує, що вказаний розмір аліментів перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого в ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", тобто мінімальний розмір аліментів. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У зв'язку з тим, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, а саме 600 гривень на професійну правничу допомогу (згідно квитанції № 28 від 18 грудня 2017 року (а.с.12). Також, суд керується положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України, де зазначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів. Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2017 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1 762 гривні. На підставі вищенаведеного, враховуючи присуджений судом розмір аліментів та сукупну їх суму за шість місяців, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 706 гривень 80 копійок за позовну заяву про стягнення аліментів.

Outcome: approved