Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (надалі - ПАТ КБ «Надра») звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №805/2007/840-ППК/ЦО/81 від 10.05.2007 року відповідач [PERSON], отримала від позивача кредит у розмірі 21000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,49% річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 08.05.2017 року. 29 листопада 2010 року між Банком та Позичальником була укладена Додаткова угода №1 (далі - Додаткова угода) до Кредитного договору №805/2007/840-ППК/ЦО/81 від 10.05.2007р., згідно з якою, Договір кредиту було викладено у новій редакції. В якості забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту між Банком, Позичальником і [PERSON], яка виступила майновим поручителем Позичальника, був укладений Договір іпотеки №2643 (далі - Договір іпотеки), предметом якого в якості іпотечного майно зазначено квартиру за адресою: [ADDRESS]. Однак, відповідач [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 05.06.2013 року має заборгованість перед Банком у загальному розмірі в еквіваленті на національну валюту України - 372831,65 грн. Враховуючи право іпотекодержателя, передбачене ст.33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, Банк звернувся до суду з позовом про звернення в рахунок погашення існуючої заборгованості стягнення на предмет іпотеки - вказану квартиру шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, а також з вимогою виселити відповідачів [PERSON] та [PERSON], зареєстрованих та проживаючих у квартирі - предметі іпотеки, зі зняттям їх з реєстраційного обліку. Представник позивача ПАТ КБ «Надра» у судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява представника із проханням про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує, згоден на розгляд справи у заочному порядку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що є документальне підтвердження в матеріалах справи. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу з ухваленням по справі заочного рішення в порядку ст. ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі даних та доказів, що є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №805/2007/840-ППК/ЦО/81 від 10.05.2007 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], остання отримала від Банка кредитні кошти у сумі 21000 доларів США, зі сплатою 14,49% річних, з кінцевим терміном повернення до 08.05.2017р. (а.с.9-10). 29 листопада 2010 року між Банком та Позичальником була укладена Додаткова угода №1 до Кредитного договору №805/2007/840-ППК/ЦО/81 від 10.05.2007 року, згідно з якою, Договір кредиту було викладено у новій редакції (а.с.11-14). Відповідно до п.1.1. Додаткової угоди, кінцевий термін повернення кредиту вказано 07 червня 2017 року. Згідно з п.1.2 Кредитного договору, ціль кредитування - споживчі цілі. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до п.3.1. Договору кредиту, надання кредиту проводиться шляхом видачі готівки з позичкового рахунку через касу Банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у валюті іноземній валюті - доларах США. Банк надав позичальнику готівку через касу банку, що підтверджується відповідною заявою на видачу готівки №201 від 10.05.2007р. (а.с.15). Тобто, Банк свої зобов'язання, визначені у Договорі кредиту, виконав належним чином. Позичальник, згідно з п.п. 3.3.1., 3.3.2., 3.3.3., 3.5., 4.3.3. Договору кредиту, зобов'язався у повному обсязі повернути кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадках передбачених Договором кредиту, також сплатити всі нараховані комісії та можливі штрафні санкції. Відповідно до п.п.2.4 Додаткової угоди, порядок погашення суми основної заборгованості, надалі за текстом "Кредит", відбувається шляхом в необхідного платежу (надалі за текстом "необхідний платіж"), щомісячно до 10 числа поточного місяця, якщо 10 небанківським днем, то платіж необхідно внести в останній банківський день, який передує цій даті, з кінцевим т повернення основної заборгованості до 07 червня 2017 року, на умовах, визначених цим Договором. Позичальник повертає Кредит, сплачує Кредитору проценти, комісії та інші платежі, передбачені цим Договором шляхом здійснення перерахування на рахунок №29096800003516 МФО384823 необхідного платежу у Кредиту. З п.4.1 Додаткової угоди вбачається, що у разі невиконання Позичальником зобов'язань щодо строків та повноти сплати Кредиту та процентів відповідно до умов цього Договору. Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Сплаті неустойки (пені) здійснюється Позичальником шляхом зарахування коштів на відповідні рахунки Кредитора в розмірі, нарахованому Кредитором відповідно до п. 4.1. цього Договору, одночасно з погашенням відповідних сум заборгованості. Відповідно до п.4.2. Додаткової угоди, у разі порушення Позичальником вимог п.п. 3.3.2.-3.3.13, 3.3.15-3.3.23. цього Договору (крім п.3.3.7. Договору), Позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 5% (п'ять) процентів від суми залишку по Кредиту, розрахованої на день порушення умов цього Договору, за кожен випадок. Згідно з п.4.3. Додаткової угоди, у випадку прострочення Позичальником виконання зобов'язання, визначеного абз.1 п.2.4 цього Договору на строк більше 30 календарних днів. Позичальник, починаючи з 30-го дня прострочення, зобов'язаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 10 (десять) процентів від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу) за кожен випадок. З п.п. 3.3.5, 3.3.16, 3.3.18 Додаткової угоди вбачається, що позичальник зобов`язався застрахувати нерухоме майно, що зазначене у п. 1,3 цього Договору, в акредитованій Банком страховій компанії в день укладення цього Договору7 на користь Кредитора з попереднім погодженням останнім умов такого страхування та надати Кредитору копію відповідного договору страхування та копію документу, що свідчить про внесення страхового платежу. Договір(и) страхування укладаються на термін до моменту повного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором. Надавати Кредитору довідку про розмір отриманої Позичальником заробітної плати та/або отримання доходів не рідше 1 (одного) разу за кожний календарний рік - впродовж строку дії Договору за формою, погодженою Кредитором. У випадку невиконання зобов'язань згідно п.4.3.6. Договору, довідка про розмір отриманої Позичальника заробітної плати та/або отриманих доходів повинна надаватись Позичальником щоквартально впродовж строку дії Договору. В день укладення цього договору здійснювати страхування Позичальника від нещасних випадків, на суму не меншу розміру поточної заборгованості по зобов'язанням за цим Договором. Страхування здійснюється шляхом укладення щорічно до „10" „травня" відповідних договорів страхування з акредитованими Банком страховими компаніями. Предмет іпотеки та життя Позичальника повинно бути застраховано протягом дії цього Договору. Вигодонабувачем по вказаним договорам страхування повинен бути ВАТ КБ „Надра". Позичальник має надати в Банк копії договорів страхування (страхового полісу) та копії документів, що засвідчуватимуть оплату страхових внесків. У відповідності до п.4.2.4 Кредитного договору та п.3.2 Додаткової угоди, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених Договором кредиту та Додатковою угодою, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений відповідно Договором кредиту та Додатковою угодою. Також, як встановлено судом, в порушення умов Договору кредиту та Додаткової угоди, Позичальником [PERSON] зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів, пені та штрафу не виконувалося, у зв'язку з чим, Позичальнику Банком була направлена письмова претензія-вимога Банку, в якій Позичальнику пропонувалося в 30-денний строк з моменту отримання претензії-вимоги, погасити перед Банком заборгованість за кредитом, сплатити нараховані відсотки, пеню та штрафи, а також, даною претензією-вимогою Позичальник була попереджена про наміри Банку щодо примусового стягнення заборгованості за Договором кредиту в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в порядку, передбаченому законодавством України. Претензія - вимога від 09.07.2013 року повернута у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с.23-24). Позичальник кредит не повернув, проценти та пеню не сплатив. Розрахунок заборгованості наданий суду у доларах США, оскільки кредит брався саме у цій валюті. Разом з цим, відповідно до ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Офіційний курс гривні за офіційним курсом Національного банку України, станом на момент звернення до суду складає 799,30 гривень за 100 доларів США. Станом на 05.06.2013р. розмір заборгованості [PERSON] за вищезазначеним Договором кредиту та Додатковою угодою складає, таким чином, загальний розмір 372 831,65 грн. 65 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 20 631,12 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту України становить - 164 904,54 гривень; заборгованість за відсотками - 15 587,34 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту України становить - 124 589,61 гривень; плата за управління кредитом - 952,38 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту України становить - 7 612,37 гривень; пеня (згідно п. 5.1. Договору кредиту) - 3 129,84 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту України становить - 25 016,81 гривень; комісія за консультацію (згідно п. 1.1.2. Додаткової угоди) -154,73 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту України становить - 1 236,76 гривень; штраф (за порушення п.п. 3.3.5., 4.2. Додаткової угоди - відсутність договору страхування майна) - 1 031,56 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту України становить - 8 245,26 гривень; штраф (за порушення п.п. 3.3.18., 4.2. Додаткової угоди - відсутність договору страхування від нещасних випадків) - 1 031,56 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту України становить - 8 245,26 гривень; штраф (за порушення п.п. 3.3.16., 4.2. Додаткової угоди - ненадання довідки про доходи) - 4 126,24 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту України становить - 32 981,04 гривень. Заборгованість підтверджується розрахунками заборгованості за Договором кредиту та додатковою угодою, наданими позивачем, з якими суд погоджується (а.с.16). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором передбачений обов'язок боржника повернути суму позики (кредиту) частинами (з розстрочкою), у разі прострочення повернення чергової частини боргу, кредитор має право вимагати дострокового повернення частини позики кредиту, яка залишилася та сплати процентів. Таким чином, судом встановлено факт наявності заборгованості відповідача [PERSON] перед Банком за кредитним договором, Додатковою угодою та обґрунтоване право позивача вимагати від відповідача [PERSON] дострокового повернення кредитних коштів. Також судом встановлено, що з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] за Договором Кредиту та Додатковою угодою, 10.05.2007 року між Банком та відповідачами, у тому числі, відповідачем [PERSON], яка виступила майновим поручителем Позичальника, був укладений Договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] (а.с.17-19). Квартира на праві власності належить в рівних частках відповідачам [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч.1 ст.7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основаним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У відповідності до ст.33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.5.1. Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання Зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частини, у випадку порушення Іпотекодавцями будь-яких зобов'язань за цим Договором або якщо гарантії та запевнення, надані Іпотекодержателю за цим договором, не відповідають дійсності, в інших випадках, встановлених законодавством України. Згідно з ч.1 ст.11 ЗУ «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до п.1.2. вищезазначеного Договору іпотеки, вартість заставного нерухомого майна становить 153 920 грн., що не перевищує встановлену судом суму заборгованості Позичальника перед Банком. У зв'язку з невиконанням зобов'язань з боку Позичальника, у відповідності до ч.1 ст.35 ЗУ «Про іпотеку», майновому поручителю - [PERSON] Банком 02.10.2013р. була направлена вимога про виконання зобов'язань за Договором кредиту та Додатковою угодою (а.с. 27-28). Проте, вимога Банку була залишена без задоволення. Аналогічна вимога, як вказувалося судом раніше, також направлялася й Позичальникові. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмет іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предметі іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до ч.3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Згідно з ст.3 ЦК України, одним із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. У 2011 році ВАТ КБ «Надра» змінив найменування юридичної особи на ПАТ КБ «Надра» (а.с.7). Відповідно до ст.259 ЦК України, Договором встановлена позовна давність за вимогами стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за Договором 10 років (п. 7.3 Кредитного договору). За викладених та встановлених обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги щодо виселення відповідачів [PERSON] та [PERSON], суд виходить з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідачі підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Вимоги ст.ст. 35, 40 Закону України «Про іпотеку» щодо повідомлення боржника (іпотекодавця, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору та про вимогу добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення Позивачем виконані в повному обсязі. Відповідні повідомлення та докази, що підтверджують їх направлення подані разом з даним позовом у якості відповідних додатків. Таким чином, до виниклих правовідносин застосовуються норми Закону України «Про іпотеку», які і передбачають порядок виселення мешканців із предмета іпотеки - нерухомого майна, у разі звернення стягнення на нього. Розділ V Закону України «Про іпотеку» і передбачає виселення мешканців із житлових приміщень. За таких підстав, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати, понесені позивачем у справі та документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача порівну. На підставі викладеного, ст. ст. 3, 509, 525-527, 610, 612, 617, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 11, 33, 35, 38, 39, 40 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 6, 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved