Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~У січні 2021 року прокурор Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства в Чернігівській області, Менської міської ради Менського району Чернігівської області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а саме водним живим ресурсам. Позовна заява мотивована тим, що 20 вересня 2020 року о 13.20 год. [PERSON] разом із [PERSON] , перебуваючи на озері поблизу с. Блистова Менського району Чернігівської області, здійснювали лов риби забороненим знаряддям лову «бредень», чим порушили п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», при цьому, виловили риби цінних видів: карася сріблястого 162 штуки, карася золотого, який занесений до Червоної книги України 38 штук, чим спричинили збитки рибному господарству України на загальну суму 15294,00 грн. Постановами Менського районного суду Чернігівської області від 23 та від 24 грудня 2020 року [PERSON] та [PERSON] відповідно визнано винуватими у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, з накладенням на кожного адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, з конфіскацією забороненого знаряддя лову риби «бредень» та незаконно добутих водних ресурсів. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] та [PERSON] питання про відшкодування завданої ними майнової шкоди в розмірі 15294 грн не вирішувалось. Прокурор, посилаючись на те, що між неправомірними діями відповідачів та заподіяною рибним запасам держави шкодою є прямий причинно-наслідковий зв`язок, завдана шкода добровільно відповідачами не відшкодована, просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь держави завдану адміністративним правопорушенням шкоду в розмірі 15294 грн. із зарахуванням до місцевого бюджету Менської міської ради Менського району Чернігівської області, та 2270 грн понесених судових витрат при зверненні до суду на користь Чернігівської обласної прокуратури. Позивач посилається на те, що не вжиття Управлінням державного агентства рибного господарства у Чернігівській області, ні Менською міською радою, які є органами, уповноваженими здійснювати функції держави у відповідних правовідносинах, заходів щодо стягнення шкоди, заподіяної рибному господарству, та недоотримання коштів місцевим бюджетом, є відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», частини 3 ст. 56 ЦПК України підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді. Прокурор в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представники Управління Державного агентства рибного господарства в Чернігівській області та Менської міської ради Чернігівської області, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, про що надали до суду відповідні заяви. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали. Заслухавши учасників справи, вивчивши та дослiдивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що згідно\~з протоколами\~про адміністративне\~правопорушення №\~003992\~ та\~№003993\~від 20\~вересня 2020\~року,\~складеними стосовно\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~20\~вересня 2020\~року \~о 13.20\~год [PERSON] \~та [PERSON] ,перебуваючи на озері поблизу с. Блистова Менського району Чернігівської області, здійснювали лов риби забороненим знаряддям лову «бредень», чим порушили п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст.85 КУпАП, при цьому, виловили риби цінних видів: карася сріблястого 162 штуки, карася золотого, який занесений до Червоної книги України 38 штук, чим спричинили збитки рибному господарству України на загальну суму 15294,00 грн. Постановою\~Менського районного\~ суду\~Чернігівської області\~від 23\~грудня 2020\~року,\~яка набрала\~законної сили\~05\~січня 2021\~року,\~ [PERSON] \~визнано винуватим\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ч.4\~ст.85\~КУпАП,\~та призначено\~адміністративне стягнення\~у \~виді штрафу\~в розмірі\~двадцяти \~неоподатковуваних мінімумів\~доходів громадян,\~що становить\~340\~грн.,з конфiскацiєю знаряддя лову - «бредень» бувшого у використанні: довжиною 18 м, висотою 2,5 м, віч 20 мм та незаконно добутих водних ресурсів: карася сріблястого 162 штуки, карася золотого 38 штук. Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2020 року, яка набрала законної 05 січня 2021 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Під час розгляду справ про притягнення [PERSON] та [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП вказаними постановами суду, враховуючи положення ст.40 КУпАП, питання про відшкодування заподіяної останніми шкоди рибному господарству України в розмірі 15294 грн не вирішувалось. За приписами статті 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Винуватість [PERSON] та [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, є доведеною і вищевказані постанови у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, у відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Законом України «Про тваринний світ» визначено, що відносини у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, об`єкти якого перебувають у стані природної волі, у напіввільних умовах чи в неволі, на суші, у воді, ґрунті та повітрі, постійно чи тимчасово населяють територію України або належать до природних багатств її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, регулюються Конституцією України, цим Законом, законами України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про мисливське господарство та полювання" та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до положень ст. 63 цього Закону відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Статтею 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. Вилучення водних біоресурсів, у тому числі і риби, із середовища їх перебування добування, є окремим видом правопорушення, за яке передбачена матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди згідно визначених розмірів (такс), при цьому для настання відповідальності не має значення чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні. Вищезазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 541/307/17. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Статтею 69 цього Закону визначено особливості застосування цивільної відповідальності та передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до пункту 9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 1998 року №1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом, які затверджуються Мінекоенерго за поданням Держрибагентства. Відповідно до пунктів 3.15 та 6.2 Правил любительського і спортивного рибальства забороняється лов водних живих ресурсів, зокрема, із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм; шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно з розрахунком розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів [PERSON] та [PERSON] , який здійснено відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених постановою КМ України від 21 листопада 2011 року №1209, загальний розмір збитків складає 15294 гривень (а.с. 22). Відповідно до положень частини 1 статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини (п. 2). Вина [PERSON] та [PERSON] у заподіянні майнової шкоди державі підтверджується постановами Менського районного суду Чернігівської області від 23 грудня та 24 грудня 2020 року відповідно та між їх протиправними діями і завданою шкодою вбачається причинно-наслідковий зв`язок. Згідно з положеннями статті 1190 ЦК України солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду. Відповідно ст. 37 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Статтею 324 Цивільного кодексу України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. За приписами статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди, зокрема за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди. Рішенням Менської міської ради Менського району Чернігівської області «Про реорганізацію Блистівської сільської ради» від 30 травня 2017 року розпочато процедуру реорганізації юридичної особи Блистівської сільської ради Менського району шляхом приєднання до Менської міської ради, остання є правонаступником прав та обов`язків Блистівської сільської ради. Враховуючи викладене, отримувачем грошового стягнення за заподіяну відповідачами шкоду є місцевий бюджет Менської міської ради Чернігівської області. Відповідно до\~повідомлення №2959/04-10\~від 20\~листопада 2020 року Менської міської ради Менського району Чернігівської області, заходи спрямовані на стягнення з відповідачів шкоди, заподіяної рибного господарству України незаконним виловом риби у розмірі 15294 грн., не вживались (а.с.25). За таких обставин, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог та солідарного стягнення з відповідачів на користь держави із зарахуванням до місцевого бюджету Менської міської ради 15294 грн. у відшкодування шкоди, заподіяної рибному господарству України незаконним виловом риби. В порядку\~статті 141\~ЦПК України,\~з відповідачів\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~на користьЧернігівської обласної прокуратури підлягають стягненню з кожного по 1135 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved