Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

ПАТ «Харківенергозбут» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за електричну енергію за період з 01.01.2019 року по 05.02.2020 року у розмірі 5353,38 грн. та судовий збір в сумі 2 102,00 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ПрАТ "Харківенергозбут" як постачальник здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 року. Відповідач [PERSON] за період з 01.01.2019 року по 05.02.2020 року був власником квартири та споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з постачання електричної енергії [PERSON] не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за електричну енергію за період з 01.01.2019 року по 05.02.2020 року у розмірі 5353,38 грн. [PERSON] 15.02.2021 року подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування свого відзиву [PERSON] посилається на те, що договір про надання послуг він з позивачем не укладав, за адресою: [ADDRESS] , не мешкає, був власником вказаної квартири з 01.01.2019 року по 05.02.2020 року, електричну енергію не споживав та споживачем себе не вважає. ПАТ "Харківенергозбут" 19.03.2021 року подано до суду відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що аргументи відповідача, наведені у відзиві, є непереконливими. Відповідач як власник квартири за адресою: [ADDRESS] , зобов`язаний утримувати її, сплачувати за комунальні послуги, незалежно від його фактичного місця проживання. Крім того, відповідач не вчиняв жодних дій для припинення споживання електричної енергії та з відповідною заявою про припинення постачання його квартири електричною енергією не звертався. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2020 року цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова. Ухвалою Комінтернівського\~районного суду м. Харкова від 20.01.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено та не заперечується відповідачем, що [PERSON] за період з 01.01.2019 року по 05.02.2020 року був власником квартири [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» за адресою: [ADDRESS] . На ім`я відповідача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується довідкою абонента. У довідці абонента також вказано обсяги спожитої за адресою: [ADDRESS] , електричної енергії, період та дата зняття показань приладу обліку. Згідно довідки ПАТ «Харківенергозбут» по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , станом на 05.02.2020 року на покази розрахункового засобу комерційного обліку 029218 існує заборгованість на використану електричну енергію в сумі 5353,38грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.07.2020 року відмовлено ПАТ «Харківенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за електричну енергію з [PERSON] . Наявність заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг зумовила звернення ПАТ «Харківенергозбут» до суду з цим позовом, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України "Про ринок електричної енергії". Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Приписами ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належить комунальна послуга - послуга з постачання та розподілу електричної енергії. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 вищевказаного закону визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім. (ст.156 ЖК України). Відповідно до Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області постачальником електричної енергії визначено Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 № 505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до п. 13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Згідно зі ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Згідно з п. 5.10 Договору про постачання електричної енергії про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього Договору. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. Відповідно до п. 6.2 Договору про постачання електричної енергії споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Згідно з підпунктом 2 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Згідно з підпунктом 1 пункту 5.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з постачання електричної енергії не виконував, плату за спожиті послуги не вносив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2019 року по 05.02.2020 року у розмірі 5353,38 грн. Суд зазначає, що на час розгляду справи відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Посилання [PERSON] про те, що він постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] , та не був споживачем послуг ПАТ "Харківенергозбут" за адресою: [ADDRESS] , не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки він як власник майна за період з 01.01.2019 року по 05.02.2020 року зобов`язаний нести витрати з його утримання та відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя, незалежно від використання приміщень особисто. Від отримання послуг за адресою: [ADDRESS] , відповідач не відмовлявся та не повідомляв про невикористання послуг у період відсутності в житловому приміщенні. Доводи [PERSON] про те, що він не укладав з позивачем договору про надання послуг, є безпідставними, адже відсутність між сторонами договірних зобов`язань, не звільняє споживача від сплати за надані житлово-комунальні послуги. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16. Посилання [PERSON] на те, що наданий позивачем розрахунок вартості послуг, розрахований неправомірно, оскільки невідомо, хто передавав показання приладу обліку, є безпідставними, оскільки наданий позивачем розрахунок заборгованості складений з урахуванням обсягу спожитої електроенергії та встановлених тарифів, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ПрАТ Харківенергозбут заборгованості за електричну енергію за період з 01.01.2019 року по 05.02.2020 року у розмірі 5353,38 грн. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Харківенергозбут» підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу ПАТ «Харківенергозбут» сплачено 210,20грн. судового збору та при зверненні до суду з позовом 1891,80грн.

Outcome: approved