Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про встановлення факту та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, а саме: - встановити юридичний факт, що [PERSON] перебувала на утриманні у померлої [INFO] [PERSON] в період з січня 1997 року по день її смерті; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) в розмірі 3,43 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, що належала [PERSON] на підставі Сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), що перебула у колективній власності КСП "Україна" с. Зозів Липовецького району Вінницької області. Обґрунтовуючи своє звернення до суду позивач зазначив, що [INFO] померла її тітка - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадщини увійшла земельна частка (пай) в розмірі 3,43 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Прийнявши спадщину, позивач не в змозі її оформити, оскільки втрачено правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), крім цього їй слід підтвердити факт перебування на утриманні в [PERSON] в період з січня 1997 року по день її смерті, оскільки встановити вказаний факт в інший спосіб не представляється можливим. На підтвердження вказаних обставин позивач покликається на те вона допомагала по господарству своїй тітці [PERSON] (обробляла присадибну земельну ділянку, допомагала вести підсобне господарство). З січня 1997 року позивач переїхала жити до [PERSON] оскільки за станом здоров'я потребувала сторонньої допомоги. З родинних спонукань [PERSON] піклувалась про неї, а також утримувала її (купувала за власні кошти необхідні медикаменти, продукти харчування, одяг тощо). По мірі можливості позивач продовжувала допомагати [PERSON] по господарству. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла позивач, яка фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Інших спадкоємців не має, оскільки [PERSON] сім`ї не мала. Представник позивача просив суд розглянути справу у його відсутність. Голова Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 4). Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадщини увійшла земельна частка (пай) в розмірі 3,43 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, що належала [PERSON] на підставі Сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), що перебула у колективній власності КСП "Україна" с. Зозів Липовецького району Вінницької області. З повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори від 06.09.2018 року №01-09/764 слідує, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заведена. Факт родинних відносин позивача з [PERSON] підтверджується довідкою Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 24.07.2017 року № 553 (а.с. 7). Позивач допомагала [PERSON] по господарству (обробляла присадибну земельну ділянку, допомагала вести підсобне господарство тощо), оскільки остання проживала одиноко. Вказані обставини підтверджується даними вказаними в довідці виконкому Зозівської сільської ради від 28.08.2018 року №840. З січня 1997 року позивач проживала разом з [PERSON], з родинних спонукань [PERSON] піклувалась про неї, а також утримувала її до дня своєї смерті (купувала за власні кошти медикаменти, продукти харчування, одяг тощо), про що вказано в довідці виконкому Зозівської сільської ради від 28.08.2018 року №838, а також підтверджується показами свідка допитаного в судовому засіданні. Згідно статті 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказується, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Визначальною ознакою поняття "утриманство" має бути наявність такого фактичного рівня забезпеченості громадянина, який відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України є нижчим від встановленого законом прожиткового мінімуму. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги встановлені обставини, суд дійшов висновку, що [PERSON] перебувала на утриманні у померлої [INFO] [PERSON] в період з січня 1997 року по день її смерті, оскільки потребувала сторонньої допомоги. Прийнявши спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу у управління і володіння спадковим майном, позивач не в змозі її оформити, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) було втрачено. Згідно виписки із Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству "Україна" с. Зозів суд встановив, що на підставі рішення Липовецької РДА від 17.09.1996 року № 314 на ім'я [PERSON] як члена КСП "Україна" с. Зозів було видано Сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) в розмірі 3,43 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Оригінал примірника вищевказаного правовстановлюючого документу (сертифікат) було втрачено. Порядку видачі нового на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи не передбачено. Таким чином, у зв'язку з відсутністю визначеного законом порядку, позивач не в змозі отримати його дублікат, що позбавляє його можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. З урахування зазначеного суд вважає, що втрата правовстановлюючого документу не позбавляє спадкоємця права на оформлення прийнятої спадщини. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про його задоволення. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved