Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що [INFO] у місті Дебальцево Донецької області, померла її мати - [PERSON]. 22.06.2018 року заявник отримала свідоцтво про смерть у Дебальцевському міському відділі ЗАГС Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР. Оскільки місто Дебальцево Донецької області є тимчасово окупованою територією, на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, [PERSON] звернулася до Бахмутського МВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області із заявою про державну реєстрацію смерті, однак отримала відмову з тих підстав, що для підтвердження факту смерті [PERSON], пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті". Встановлення даного факту необхідне заявнику для подальшої реєстрації смерті матері в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть з метою прийняття спадщини. Заявник, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа - Добровеличківський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи по суті, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Дослідивши заяву по суті спору, письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується наступними документами : свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.02.1984 року, виданим Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.05.1982 року, виданим Помічнянським міськвиконкомом Добровеличківського району Кіровоградської області; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 00021547931 від 28.11.2018 року; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.10.1988 року, виданим Фащевською сільською радою Перевальського району Ворошиловградської області; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу №00021547601 від 28.11.2018 року; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00021204232 від 16.10.2018 року; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.07.2006 року, виданим ВРАЦС Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області. Заявник [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою з місць проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою №3510/000168 від 10.02.2015 . [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою з місць проведення антитерористичної операції, що підтверджується копією довідки №0000104488 від 02.02.2017. З лікарського свідоцтва про смерть № 120 від 22.06. 2018 року, довідки про причину смерті (до форми № 106/ у № 120) , свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданих 22.06.2018 року, встановлено, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] у місті Дебальцево Донецької області . З відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 16.10.2018 року № 15.14.-93-6556, виданої Бахмутським МВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, встановлено, що до вказаного відділу подані документи для державної реєстрації смерті [PERSON] Однак, відповідно до ч.1 ст. 17 Закону україни "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті її матері, з тих підстав, що для підтвердження факту смерті [PERSON], пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті" . Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 953/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню ( ч. 4 ст. 430 ЦПК України). Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану, в тому числі, на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (зі змінами), підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-І/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545; в) лікарське свідоцтво про пренатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров'я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. Відповідно до статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення, а саме для прийняття спащини її померлої матері . Вирішити вказаний спір в позасудовому порядку [PERSON] не має можливості, тому, що свідоцтво про смерть [PERSON] видане на тимчасово окупованій території України, органом, який не має права його видавати, а тому є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на вказане, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved