Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" про стягнення депозиту, вказавши в заяві, що 24 червня 2014 року між нею та АТ "Імексбанк" було укладено договір № 1050013491 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 24 червня 2014 року, відповідно до умов якого нею було розміщено банківський вклад у розмірі 200000,00 грн., строком розміщення 92 дні зі сплатою 25 % річних. 03.10.2014 року вона звернулася до банку із заявою про дострокове розірвання публічного договору банківського вкладу № 1050013491 від 24.06.2014 року, проте банк її вимогу залишив без задоволення. Просить стягнути з відповідача суму вкладу у розмірі 200000,00 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити повністю, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду невідомі, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1 ст. 1058 ЦК України). В силу ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Зі змісту ч. 1 ст. 1060 ЦК України вбачається, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 24 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" та [PERSON] було укладено договір № 1050013491 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 24 червня 2014 року (вклад "постійний клієнт" 3 місяця), відповідно до умов якого позивачем було розміщено банківський вклад у розмірі 200000,00 грн. під 25 % річних строком на 93 дня, дата повернення вкладу - 25 вересня 2014 року, відкрито вкладний рахунок [NUMBER], для зарахування процентів відкрито поточний рахунок [NUMBER] Внесення вкладу у сумі 200000,00 грн. підтверджується випискою з особового рахунку від 24 червня 2014 року. 03.10.2014 року [PERSON] звернулася до банку із заявою про дострокове розірвання публічного договору банківського вкладу № 1050013491 від 24.06.2014 року та повернення грошових коштів. Однак, вимога вкладника залишилася без належного виконання, відповідач не виконав зобов`язання з повернення суми. Згідно виписки з особового рахунку позивача, з урахуванням всіх операцій по рахунку, станом на 24.12.2014 року на поточному рахунку знаходиться сума вкладу у розмірі 200000,00 грн. За змістом ст. 526 та 1058 ЦК Українизобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладникові готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахувати на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж Банку, в якому вкладник може зняти кошти чи проводити розрахунки за допомогою платіжної банківської карти). У випадку перерахування коштів на поточний рахунок вкладника в цьому ж Банку, однак ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення депозиту у сумі 200000,00 грн. підлягають задоволенню, оскільки на момент розгляду справи відповідач своїх зобов'язань за вказаним договором не виконав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 2000,00 грн.

Outcome: approved