Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову вказує, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2014 року стягнуто на її користь на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх його доходів щомісячно. Проте, на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Просить збільшити розмір аліментів, та стягнути з відповідача на утримання дитини в розмірі 1777 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що є інвалідом третьої групи, не працює. Коштів на утримання дитини не вистачає. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 900 грн., має на утриманні батьків пенсіонерів, та сплачує аліменти на утримання дружини та дитини в розмірі 800 грн., дохід відповідача в місяць становить 3000 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, з підстав викладених в запереченнях проти позову, не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів в розмірі 900 грн. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частин всіх видів заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів), щомісячно, починаючи з 10 листопада 2014 року протягом строку інвалідності. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачений порядок присудження коштів на утримання дитини, згідно якого аліменти присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання сина. Згідно правової позиції, яка викладена у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку: на час ухвалення даного судового рішення дитина належить до категорії дітей віком від 6-ти до 18-ти років, прожитковий мінімум на дитину цього віку на місяць становить 1 777 грн. Крім того, матеріальне становище позивача також погіршилося у зв'язку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом. В той же час, відповідач, не є особою похилого віку, працездатний, хоча і офіційно не працює, має дохід в місяць в розмірі 3000 грн. отже спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, суд враховує, що [PERSON] сплачує на утримання дружини аліменти. Твердження відповідача, що на його утриманні перебувають батьки пенсіонери, не заслуговують на увагу, так як не підтвержені належними та допустими доказами. Згідно п.23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"вказує на те, що визначені в порядку ст.192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, суд прийшов до висновку, що за встановлених по справі обставин заявлені позивачем вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та справедливими, тому суд вважає необхідним та доцільним їх задовольнити частково в розмірі 950 грн. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial