Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркасон» (інтернет-магазин «Модна Каста») 1188 гривень сплаченої за придбаний товар, а також стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 22 липня 2015 року в інтернет-магазині «Модна Каста» вона зробила замовлення кросівок для доньки. При замовленні та отриманні кросівок їх колір був світло-сірим, однак після декількох використань вони стали різного кольору: один сірий з коричнево-зелеватою обшивкою, а інший навпаки - коричнево-зеленуватого кольору із сірою обшивкою. При виявлені даного недіоліку позивач 26 серпня 2015 року звернулась до відповідача з листами, проте на її звернення «Модна Каста» повідомила, що не може прийняти назад товар, оскільки терміни повернення вже минули і звинуватив позивача в неправильній експлуатації товару. З метою позасудового врегулювання спору [PERSON] звернулася до відповідача з письмовою заявою про повернення коштів у зв'язку із браком товару, але їй було відмовлено в поверненні коштів. Враховуючи, що діями Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркасон", в особі: інтернет-магазину "Модна Каста" порушені її права споживача, просила позов задоволити повністю. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позовну заяву з підстав, викладених у ній. Просила стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркасон", в особі: інтернет-магазину "Модна Каста" та [PERSON] на її користь 1188 (одну тисячу сто вісімдесят вісім) гривень сплаченої суми за придбаний товар та 5000 (п'ять тисяч) гривень моральної шкоди. Від Генерального директора ТОВ "Маркасон" на адресу суду надійшов лист від 11 листопада 2015 року, де відповідач вказує, що інтернет-магазин "Модна Каста" не може представляти Товариство у процесі, оскільки за своєю правовою природою не є учасником цивільних відносин, а також визначає, що продавцем товару була ФОП [PERSON], отже і договір купівлі-продажу було укладено між ним та позивачем. Зауважив, що Товариство є власником зазначеного веб-сайту та надає ФОП [PERSON] послуги, пов'язані з продажем товару. Також вказує, що моральна шкода, яку просить стягнути позивач, нічим не обгрунтована і ніякими доказами не підтверджується. А тому просив в задоволенні вимог [PERSON] відмовити повністю. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини з приводу роздрібної купівлі-продажу товарів, які регулюються положеннями Конституції України, Цивільним Кодеком України та законодавством про захист прав споживачів. Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, договір купівлі-продажу між «ТОВ Маркасон» як продавцем та [PERSON] як покупцем сторонами виконано. Згідно п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачемє фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб. У судовому засіданні встановлено, 22 липня 2015 року в інтернет магазині "Модна Каста", позивач придбала кросівки, артикул М 47359, EASYTONE TEMPTING LTHR, розмір 7 ( 37, 5), вартістю 1188 гривень, що підтверджується бланком-замовленням № 9328775 від 14 липня 2015 року. Згодом виявилось, що дані кросівки мають дефект, оскільки змінили свій колір: один став сірий з коричнево - зелеватою обшивкою, а інший навпаки - коричнево-зеленуватого кольору із сірою обшивкою. Критичні дефекти взуття, які є неприпустимими (за наявності яких неможливе використання за призначенням), визначаються міждержавним стандартом ГОСТ 28371-89, дія якого поширюється на дитяче, чоловіче й жіноче взуття модельне та повсякденне. Згідно з вимогами стандарту у взутті не допускаються, зокрема, і такі дефекти, як нестійкість покриття шкір та інші вади, за наявності яких неможливе використання виробу за призначенням. З метою позасудового врегулювання спору [PERSON] звернулася з письмовою заявою до інтернет-магазину «Модка Каста» з проханням повернути кошти за товар з браком, згідно заяви про повернення товару, який має брак (дефект) № 9328775 від 27 серпня 2015 року. При цьому відповідачем було відмовлено їй з посиланням на гарантійні строки та в обґрунтування своїх заперечень відповідач послався на те, що позивачкою навмисно неправильно експлуатовано кросівки. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або на етикетці чи в будь-якому документі, що додається до продукції. На сезонні товари (одяг, хутряні та інші вироби) гарантійний строк обчислюється з початку відповідного сезону, що встановлюється Кабінетом Міністрів Україні. У відповідності до Додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 172 "Про реалізацію окремих положень Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено перелік сезонних товарів, гарантійні терміни за якими обчислюються з початку відповідного сезону. Зокрема, на взуття зимового асортименту - з 15 листопада по 15 березня; весняно-осіннього асортименту - з 15 березня по 15 травня та з 15 вересня по 15 листопада; літнього асортименту - з 15 травня по 15 вересня. Крім того, встановлено і строки гарантії по видах взуття, згідно яких на взуття для активного відпочинку, яким є кросівки, вставлено строк в 60 ( шістдесят) днів з дня продажу через роздрібну мережу або з початку сезону - ДСТУ 2063. Також, згідно зі ст. 7 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі продажу товарів за зразками, поштою, а також у випадках, коли час укладення договору купівлі-продажу і час передачі споживачеві не збігаються, гарантійний строк обчислюється від дня передачі товару споживачеві, а якщо товар потребує спеціальної установки (підключення) чи складення - від дня їх здійснення, а якщо день передачі, установки (підключення) чи складення товару, а також передачі нерухомого майна встановити неможливо або якщо майно перебувало у споживача до укладення договору купівлі-продажу, - від дня укладення договору-купівлі-продажу. А тому, оскільки позивач отримала товар (кросівки) 22 липня 2015 року, а з листом-претензією звернулась до відповідача 26 серпня 2015 року, то гарантійний строк на дану категорію товару не пройшов. Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості. Згідно ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). відповідач в порушення вимог законодавства не надав інформації щодо умов використання продукції; відомостей про умови її зберігання; правила та умови ефективного та безпечного використання продукції; строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідність дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій та інше. Згідно ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та повязаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію Згідно ст. 700 ЦК України продавець зобов'язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання. Якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і достовірну інформацію про товар у місці його продажу, він має право вимагати відшкодування збитків, завданих необґрунтованим ухиленням від укладення договору, а якщо договір укладено, в розумний строк відмовитися від договору, вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми і відшкодування збитків, а також моральної шкоди. Продавець, який не надав покупцеві можливості одержати повну і достовірну інформацію про товар, несе відповідальність за недоліки товару, які виникли після передання його покупцеві, якщо покупець доведе, що вони виникли у зв'язку з відсутністю у нього такої інформації. Приймаючи відповідне рішення, суд керується засадами справедливості та відсутності доказів, поданих відповідачем, на підтвердження правомірності своїх дій. Згідно ч.2 ст.22 закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» №5 від 12.04.1996 року роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має грунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. При визначенні розміру моральної шкоди суд, керується вимогами п.п.3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4. До уваги береться також і те, що не можна відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи, будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір буде мати суто умовний вираз, проте у будь - якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді. Враховуючи те, що позивач тривалий час, з огляду на дії відповідача, не мала змоги використовувати придбаний товар за призначенням, і не мала можливості придбати нові кросівки до початку навчального року для доньки, що спричинило позивачу душевні страждання та незручності щодо неможливості використання кросівок її дочкою, до цього часу не отримала сплачених коштів, а також враховуючи те, що позивач змушена була витрачати свій час на підготовку та подачу позову до суду, перебуваючи у відпустці, замість того, щоб відпочивати, суд вважає, що з відповідача слід стягнути завдану моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень. Аналізуючи зібрані докази по справі, суд прийшов до висновків про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача та cпіввідповідача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: approved