Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом, вимоги за яким збільшила заявою від 07.11.2018 р., до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанку» , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення відрахувань із заробітної плати за виконавчим написом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно виконавчого напису, вчиненого 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на підставі статті 34 ч.1 п.19,ст.ст. 87,88,89 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості водиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10 грудня 2014 року на підставі постанови Кабінету Міністрів № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» з неї пропонується стягнути грошові кошти у сумі 710 262 грн.11. коп.,які є боргом за кредитним договором № 45302 - СRЕD від 20.08.2008 року, укладеним між нею та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» ,яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Про наявність виконавчого напису, вчиненого 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., їй стало відомо від роботодавця ПП [PERSON] , який отримав запит головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Карпюк В.В. про надання інформації щодо її працевлаштування . При зверненні до державного виконавця нею була отримана копія постанови про звернення на заробітну плату та інші доходи боржника від 19.03.2018 року по ВП №55501015 ,копію виконавчого напису з випискою з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості за договором №245302- СRЕD від 20.08.2008 року, станом на 14.08.2017 року. Виконавчий напис, вчинений 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., ,не підлягає виконанню як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача. З виконавчого напису та доданої до нього виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором №245302- СRЕD від 20.08.2008 року станом на 14.08.2017 року видно, що виконавчий напис виконаний з порушенням ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки право вимоги у стягувача виникло ще у 2008 році і його трьохрічний термін закінчився у 2011 році. 24.06.2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» звертався до Рівненського - міського суду з позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором №245302- СRЕD від 20.08.2008 року станом на 09.03.2010 року в розмірі 8266.84 доларів США, з яких 5074.77 дол. США -заборгованість за кредитом, 2768.39 дол.США-заборгованість по процентах за користування кредитом а також штрафи відповідно до п.5.10. кредитного договору:31.53 дол.-штраф (фіксована частина),392.16 дол.штраф ( процентна складова). Рішенням Рівненського міського суду від 02 серпня 2010 року,залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 02 листопада 2010 року,позов ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено повністю. Рішення суду нею в добровільному порядку не виконувалося, оскільки вказані у позові грошові кошти в доларах США вона не отримувала,а Рівненським МВ УМВС України було порушено кримінальну справу №51\\260-09 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України по заволодінню коштами громадян шляхом шахрайства за попередньою змовою групою осіб,по якій вона була визнана потерпілою. Будь-яких рішень державного виконавця по примусовому виконанню рішення Рівненського міського суду від 02 серпня 2010 року з серпня 2010 року по квітень 2018 року вона не отримувала. Вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про повернення грошових коштів у сумі 710 262 грн.11. коп.,вказаних у виконавчому написі,вчиненому 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною , вона не отримувала і така вимога є неправомірною. Вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівно про стягнення з неї заборгованості за 8 років 11 місяців і 25 днів(з 20.08.2008 року по 14.08.2017 року ) призвело до її подвійної відповідальності за одне і теж порушення кредитного договору,оскільки заборгованість по 09.03.2010 року уже була стягнута рішенням Рівненського міського суду від 02 серпня 2010 року. У відповідності до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Окрім того,згідно п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами ,про той же предмет і з тих самих підстав. Згідно позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» кредитні кошти за кредитним договором №245302- СRЕD від 20.08.2008 року у розмірі 6000 дол.США були перераховані на картрахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.08.2009 року. З розрахунку банку,наданого суду в 2010 році, заборгованість за процентами накопичувальним підсумком на 09.03.2010 була визначена ним в сумі 2 768.дол.США, тоді як з виписки рахунку ,наданого приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірині Михайлівні, станом на 11.06.2010 року ця заборгованість збільшилася до 7829. 63 дол.США, що у 2.5 рази більше розміру заборгованості вказаної у рішенні Рівненського міського суду від 02 серпня 2010 року,що вказує на її неправомірність. З врахуванням вищенаведеного,виконавчий напис, вчинений 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною як такий ,що є незаконним, порушує вимоги ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» не підлягає виконанню. Зі слів роботодавця [PERSON] вимоги головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Карпюк В.В. про здійснення відрахування 20% з її заробітної плати виконані, у зв`язку з чим вона змушена заявити позовну вимогу про повернення стягнених коштів. Просить визнати таким ,що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 710 262 грн.11. коп. за кредитним договором №245302- СRЕD від 20.08.2008 року. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь [PERSON] суми відрахувань з її заробітної плати за виконавчим написом№8928 , виданим 12.09.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною в розмірі 4 261,67 грн. Представник позивачки [PERSON] адвокат Дем`яненко Л.П. подала письмову заяву згідно якої позовні вимоги [PERSON] підтримала, надала додаткові пояснення та просила позов задовольнити в повному обсязі, слухати справу у її відсутність та позивачки. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Згідно поданого до суду 31.08.2018 р. відзиву просили відмовити в позові з наступних підстав. Для вчинення напису надаються лише документи згідно переліку. Вчинення напису передбачено частиною другою "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабміну 29 червня 1999 року.Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору;б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріусу були подані такі документи, що засвідчено в написі та скріплено додатками до нього. Разом з тим, порядком не передбачено направлення будь-яких повідомлень перед вчиненням напису, однак банк для врегулювання спору завжди скеровує на адресу боржника претензію, яка знаходиться в матеріалах нотаріальної справи. Щодо розміру боргу та строку вчинення. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє нарахування відсотків та штрафних санкцій визначених в договорі, що слідує з правової позиції ВСУ у справі №6-1206цс15. Тому банк продовжує нарахування відсотків та неустойки, визначеною в договорі. Пунктом 3.1 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Мінюсту 22 лютого 2012 року визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Між тим, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку (пункт 3.3 "Порядку"). Відповідно до частини 1 статті 269 ЦК України, сторони збільшили позовну давність до 5 років, пунктом 5.7 договору. Нотаріус не встановлює безспірність. Як слідує з правової позиції Верховного Суду України, щодо застосування ст. 88 Закону України «Про нотаріат», та «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» викладеної в постанові від 20 травня 2015 року у справі №6-158цс15. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Щодо повернення стягнутих сум. Повернення стягнутих сум з боржника, можливе лише в порядку Закону України «Про виконавче провадження» після його закінчення, за належно підтведженими сумами. На даний час рішення про скасування напису не набрало законної сили, відтак не має підстав для задоволення позову в цій частині. Отже, враховуючи, що нотаріусу були надані всі необхідні документи, спору між сторонами щодо розміру боргу на час вчинення напису не було, просили в позові відмовити. Для встановлення дійсних всіх обставин, просили зобов`язати нотаріуса надати копії всіх документів з нотаріальної справи. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, згідно поданої до суду заяви просила справу розглянути без її участі, копію рішення надіслати. Згідно поданих до суду 11.09.2018 року письмових пояснень на позов, просила залучити до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні Відповідача, Рівненський міський ВДВС ГТУЮ у Рівненській області та ухвалити у справі за позовом [PERSON] законне і справедливе рішення з урахуванням цих пояснень . Вказала,що про будь-які спори, суперечки, зміни та доповнення до кредитного договору, винесені з приводу цього судові та інші рішення, злочини, що впливають на відносини кредитора і боржника, кредитор її не повідомляв, а присутність боржника під час вчинення виконавчого напису не передбачена чинним законодавством. Згідно ст. 18 ЦК України та ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого - це захист нотаріусом цивільних прав кредитора за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Тому «безспірність» в розумінні ст. 88 Закону України «Про нотаріат» є не доведеність боргу, що є елементом судового процесу, а факт існування між кредитором та боржником правовідносин, при яких вважається (презумується) наявність боргу, а документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому КМУ - не письмові докази наявності боргу, а докази наявності боргу, а докази наявності згаданих вище правовідносин. Ця позиція повністю відповідає Правовій позиції Верховного Суду України, викладеної в його постанові від 20 травня 2015 року № 6 - 158цс15. Аналогічної позиції дотримувався і Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який в своїх ухвалах від 09.09.2015 року по справі №490/2908/15-ц та від 18.05.2016 року по справі №6-6347св15, де вказав, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Стосовно строків стягнення зазначила, що коли законом чи договором передбачена сплата боржником кредитору процентів, ії, неустойки (штрафів, пені) та/або інших додаткових платежів, розмір заборгованості боржника періодично змінюється з кожним випадком донарахування цих платежів до основної суми заборгованості , внаслідок чого у ті ж моменти відбувається відповідне оновлення (збільшення чи зменшення у грошовому виразі) права вимоги кредитора. У такому разі відрахування нотаріусом - вчинення виконавчого напису може здійснюватись з дня, наступного за днем направлення кредитором боржнику останньої за хронологією вимоги, але лише за умови, що визначені в ній відповідно до закону чи договору суми заборгованості відрізняються від розміру вимог, раніше направлених тим же кредитором тому ж боржнику за тим же правочином. Від третьої особи Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надійшло до суду клопотання, в якому просили розглянути справу без участі представника відділу ДВС. Ухвалою суду від 02.10.2020 року прийнято до провадження судді Панас О.В. цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши наявні у справі письмові докази, які були надані сторонами, та витребувані судом, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису, вчиненого 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на підставі статті 34 ч.1 п.19,ст.ст. 87,88,89 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості водиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10 грудня 2014 року на підставі постанови Кабінету Міністрів № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» ї пропонується стягнути з [PERSON] грошові кошти у сумі 710 262 грн.11. коп.,які є боргом за кредитним договором № 45302 - СRЕD від 20.08.2008 року, укладеним між нею та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» ,яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Рішенням Рівненського міського суду від 02 серпня 2010 року,залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 02 листопада 2010 року ,позов ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 8266.84 доларів США, що в еквіваленті курсу НБУ гривні до долара США станом на 02.08.2010 року складає 65247,68 грн., та судові витрати по справі в сумі 655,56 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 775,56 грн. Встановлено, що постановою про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 19.03.2018 року , головним державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Карпюк В.В. , постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у ПП [PERSON] шляхом здійснення відрахування із доходів боржника на користь стягувача у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 781375,32 грн. Постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Вакульчук Ольги Василівни від 25.10.2018 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №8928 , виданого 20.09.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною. Згідно довідки про доходи № 005 від 05.11.2018 року СПД-ФО [PERSON] загальна сума утримання з заробітної плати [PERSON] по виконавчому провадженню за період з квітня 2018 р. по жовтень 2018 р. становить 4 261, 67 грн. Тлумачення ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» свідчить, що документами, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі вчинених нотаріусами виконавчих написів є оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). При цьому пунктом 3.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018у справі №826/20084/14, якою залишено в силі постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 якою визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокремап.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Як вбачається з матеріалів вказаної справи, оскаржуваною постановою КМУ внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до п.2 яких, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, в своїй постанові Кабінетом Міністрів України, якому законом надано повноваження щодо встановлення переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, встановлено перелік документів, які необхідно надати нотаріусу для одержання виконавчого напису, що фактично нівелює вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором та повноважень іпотекодержателя. Разом з тим, слід врахувати, що згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом 1 встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Однак, зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджені оскаржуваною постановою, не передбачають обов`язку подання нотаріусу разом із оригіналом кредитного договору доказу на підтвердження факту укладення такого договору (шляхом передачі грошей або інших речей), що свідчить про суперечність та невідповідність вказаних положень Змін наведеним нормам Закону. Разом з тим, зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не враховують положень п. 6 ч. 10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якого, якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином, законодавець забезпечує право боржника на захист його інтересів шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, у пункті 2 Переліку відсутня вимога про надання нотаріусу документів, які б підтверджували повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення, що безперечно є порушенням прав боржника. Згідно п.5.1.7. Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус», договір може бути розірваний за бажанням однієї із сторін з письмовим повідомленням іншої сторони. Як було встановлено, ні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про повернення грошових коштів у сумі 710 262 грн.11. коп., вказаних у виконавчому написі , вчиненому 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною , ні будь-яких рішень державного виконавця по примусовому виконанню рішення Рівненського міського суду від 02 серпня 2010 року з серпня 2010 року по квітень 2018 року [PERSON] не отримувала. Водночас, доповнений Постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати «односторонній» розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності боргу, його суми та факту прострочення. За таких обставин нотаріус не може здійснювати захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису. Крім того, доповнений оскаржуваною постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати односторонній розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності спору, його суми та факту прострочення. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості є виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». При цьому ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 05.07.2017 року № 6-887цс17. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (така позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 20.06.2018, справа №761/38827/15-ц). За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення та визнання виконавчого напису таким ,що не підлягає виконанню, вчинений 12 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 710 262 грн.11. коп. за кредитним договором №245302- СRЕD від 20.08.2008 року. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки, судом встановлено, що на виконання оспорюваного позивачкою виконавчого напису нотаріуса було стягнуто з [PERSON] 4261,67 грн., та з врахуванням висновку суду, щодо визнання виконавчого напису таким , що не підлягає виконанню, зазначені кошти визнаються такими, що набуті відповідачем без достатньої правової підстави та підлягають поверненню позивачці. Відтак, слід стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь [PERSON] суми відрахувань з її заробітної плати за виконавчим написом№8928 , виданим 12.09.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною в розмірі 4 261,67 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати - судовий збір в сумі 352,40грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved