Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

3 вересня 2019 року представник територіальної громади в особі Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області звернувся до суду з даною заявою, якою просив визнати відумерлою спадщину померлої [PERSON] , яка складається із земельних ділянок, розташованих на території Станишівської (бувшої Туровецької) сільської ради Житомирського району Житомирської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,5472 га кадастровий номер 1822087900:02:000:0463 та площею 2, 0715 га кадастровий номер 1822087900:02:000:0249 та передати вказані земельні ділянки у власність об`єднаної територіальної громади Станишівської сільської ради. В обґрунтування заяви зазначено, що спадкоємців за законом чи заповітом у померлої немає, залишену після смерті [PERSON] спадщину у встановлений законом строк ніхто не прийняв, спадкова справа у нотаріальній конторі не заводилась, земельні ділянки, що належали померлій розміщені на території Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської. Представник заявника подала до суду заяву, якою просила розглядати справу без її участі, заяву підтримала та просила її задовольнити. Проаналізувавши матеріали справи, судом вирішено проводити її розгляд у відсутність учасника на підставі положень ст. 223 ЦПК України. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00023638643 (а.с. 4). [PERSON] за життя на праві приватної власності належали земельні ділянки площею 0,5472 га (кадастровий номер 1822087900:02:000:0463) та 2,0715 га (кадастровий номер 1822087900:02:000:0249) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Станишівської (бувшої Туровецької) сільської ради Житомирського району Житомирської області, що підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯБ №733467 від 6.04.2006 року та серії ЯБ №733306 від 6.04.2006 року відповідно (а.с. 6-7). Відповідно до довідки Житомирського геріатричного пансіонату №168 від 10.04.2019 року [PERSON] , [INFO] , знаходилась в Житомирському геріатричному пансіонаті на повному державному забезпеченні з 24.09.2013 року та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Померла [INFO] (а.с. 3). Спадкоємців за законом чи заповітом у померлої немає. Спадщину після смерті [PERSON] у встановлений законом строк ніхто не прийняв, спадкова справа щодо майна померлої не заводилась що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру №57281810 від 20.08.2019 року (а.с. 5). Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст. 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 338 ЦПК України суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Згідно ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою; заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини; спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Відповідно до вимог ст. 13 Конституції України, земля, її надра та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місце відкриття спадщини. При ухваленні рішення в даній справі судом враховуються вимоги спадкового права, що передбачені Цивільним кодексом України. Зокрема, ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1283 ЦК України на органи місцевого самоврядування покладається обов`язок охорони спадкового майна. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оцінивши досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що заява про визнання відумерлою спадщини після смерті [PERSON] , яка складається із земельних ділянок, розташованих на території Станишівської (бувшої Туровецької) сільської ради Житомирського району Житомирської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,5472 га кадастровий номер 1822087900:02:000:0463 та площею 2, 0715 га кадастровий номер 1822087900:02:000:0249 та передачі вказаних земельних ділянок у власність об`єднаної територіальної громади Станишівської сільської ради, підлягає задоволенню. Заявник звільнений від сплати судового збору на підставі п. 15-1 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються органи місцевого самоврядування за подання заяви про визнання спадщини відумерлою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved