Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що вона є тіткою неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їх матір'ю є відповідачка по справі - [PERSON] Батько дітей - [PERSON] помер [INFO] року в зв'язку з умисним вбивством його дружиною [PERSON] Згідно вироку Єланецького районного суду Миколаївської області від 02.06.2005 року [PERSON] засуджено до 8-ми років позбавлення волі. Після засудження матері, неповнолітні діти знаходяться її під опікою. 25.01.2011 року Малинівським районним судом м. Одеси винесено постанову про звільнення засудженої [PERSON] умовно-достроково на невідбутий строк. Однак, як за час відбування покарання так і після звільнення з місць позбавлення волі [PERSON] не цікавилася життям своїх дітей, після звільнення з місць позбавлення волі по теперішній час взагалі дітей не відвідувала, не бере участі у їх вихованні, а тільки кілька разів телефонувала їм та словами брутальної лайки ображала її та дітей. 25.06.2012 року розпорядженням голови Єланецької РДА Миколаївської області за № 289-р "Про встановлення опіки над дітьми, позбавленими батьківського піклування [PERSON] та [PERSON]" її призначено опікуном неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В звязку з тим, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських проав просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила суд позов задовольнити Представник позивачки за угодою позовні вимоги своєї довірительки підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя" № 17 від 24.04.2014 року. Клопотання про розгляд справи в її відсутність відповідачка до суду не направила. Відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебуваня) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається через оголошення в пресі. З публікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши позивачку, представника позивачки, представника служби у справах дітей Єланецької РДА Миколаївської області, яка вважає, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, свідків, думку прокурора, який вважає, що позов підлягає задоволенню, вивчивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька. Згідно ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частина 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачає, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено матеріалами справи відповідачка являється матір'ю неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадського стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області 30 березня 2001 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Возсіятською сільською радою Єланецького району Миколаївської області 11 лютого 2002 року. Батько неповнолітніх дітей - [PERSON] помер [INFO] року в звязку з умисним вбивством його дружиною-[PERSON], за що остання вироком Єланецького роайонного суду від 02.06.2005 року засуджена до восьми років позбавлення волі. Згідно Розпоряджень голови Єланецької РДА Миколаївської області про встановлення опіки над дітьми, позбавленими батьківського піклування опікуном неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] призначено позивачку. Із змісту довідки, виданої Возсіятською сільською радою Миколаївської області за вих. № 529 від 31.03.2014 року слідує, що неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] проживають разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 25.01.2011 року Малинівським районним судом м. Одеси винесено постанову про звільнення засудженої [PERSON] умовно-достроково на невідбутий строк. Однак, судом встановлено, що як за час відбування покарання так і після звільнення з місць позбавлення волі [PERSON] не цікавилася життям своїх дітей, після звільнення з місць позбавлення волі по теперішній час взагалі дітей не відвідувала, не бере участі у їх вихованні, а тільки кілька разів телефонувала їм та словами брутальної лайки ображала позивачку та дітей. В період відбування покарання відповідачка направляла на адресу дітей листи з висловлюванями в некоректній формі, в звязку з чим, як слідує із долученої до матеріалів справи копії листа на імя заступника начальника Чорноморської ВК, голова ради по опіці та піклуванні Єланецької РДА звернулася з проханням про попередження [PERSON] про недопустимість такої поведінки по відношенні до дітей. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], жителі с. Возсіятське Єланецького району Миколаївської області суду пояснили, що відповідачка взагалі не відвідує дітей. За період з молменту звільнення з місць позбавлення волі вона дітьми не цікавилася. Її в селі не було, де вона знаходиться ніхто не знає. Дітьми повністю піклується позивачка. Діти: [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що свою матір- відповідачку по справі вони не памятають. Бачили її останній раз перед засудженням. З моменту звільнення з місць позбавлення волі мати їх не відвідувала, декілька разів телефонувала, але крім слів брутальної лайки нічого не говорила. Проживати разом з [PERSON] вони не бажають, своєю матірю її не вважають. Згідно із ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи До матеріалів даної справи долучено висновк органу опіки та піклування Єланецької РДА Миколаївської області від 27.02.2014 року із змісту якого слідує про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що в судовому засіданні доведено, що відповідачка ухиляється від виховання своїх дітей, не виявляє до них ніякого інтересу та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, довгий час не цікавиться долею дітей взагалі. Викладене вище суд вважає безсумнівним доказом ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання своїх дітей - [PERSON] та [PERSON] Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які, у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків (справа "Хант проти України", п. 54). З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав неповнолітніх дітей шляхом позбавлення відповідачки батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає їх інтересам. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності перебувають в причинному зв'язку з винною поведінкою відповідачки і розцінюється судом як ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. А тому суд, враховуючи вище викладене,

Outcome: approved