Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] 16.04.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Посилається на те, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.04.2013 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] вирішено стягувати аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 08.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення 28.03.2016 року позивачці було видано виконавчий лист, однак, враховуючи своєчасні щомісячні платежі відповідача в розмірі по 400 грн., виконавчий лист до виконання у примусовму порядку позивачка не пред`являла. Таким чином, з 2013 року по даний час, позивачка отримує від [PERSON] добровільно сплачувані аліменти на утримання їхньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Однак, з часу винесення судового рішення збільшився розмір мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму. При цьому, у позивачки зросли витрати на утримання та оздоровлення дитини, внаслідок чого у неї погіршився матеріальний стан, а розмір стягуваних аліментів на утримання дитини не є достатніми та необхідними для гармонійного розвитку дитини, а також не може забезпечити навіть мінімальні потреби її життєдіяльності. Крім того, позивачка має значні витрати на регулярні медичні обстеження та лікування спільної дитини сторін, оскільки їхній син з 06.10.2015 року знаходиться на диспансерному обліку Сокирянської ЦРЛ з діагнозом «Бульозний епідормоліз» та згідно консультації невропатолога у ньоно виявлено захфорювання: "мінімальна мозкова дисфункція, порушення мови, лікворно-гіпертензивний синдром". У відповідача [PERSON] є на утриманні малолітня дитина від іншого шлюбу, однак при цьому, він є дієздатним, здоровим та будучи офіційно не працевлаштованим, має цілком задовільний матеріальний стан, оскільки займається садівництвом на власних земельних ділянках та отримує значний фінансовий дохід від реалізації вирощеної продукції, а тому здатний та зобовязаний сплачувати аліменти у встановленому законодавством мінімальному розмірі. Просить на підставі ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) змінити визначений рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.04.2013 року спосіб стягнення аліментів з відповідача та користь позивачки на утримання їхньої спільної дитини дитини [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми на ј частку заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати. До початку судового засідання представник позивачки [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву про проведення судового засідання без його присутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а також зазначає, що у зв`язку з визнанням відповідачем позову зменшує розмір судових витрат за надання правничої допомоги з 4230 грн. до 2000 грн., які посить стягнути з відповідача на користь позивачки. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, належним чином та завчасно був повідомлений про час, місце та дату судоового розгляду, подав до суду заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів на утримання спільного сина сторін [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми на ј частку заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не заперечує щодо їх задоволення, однак заперечує щодо стягнення з нього витрат за надання правничої допомоги, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.04.2013 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] було вирішено стягувати аліменти на утримання спільної дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 08.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення вступило в законну силу 07.05.2013 року. На підставі даного рішення, 28.03.2016 року позивачці було видано виконавчий лист, однак позивачкою виконавчий лист до примусового виконання не було пред`явлено. З витягу з амбулаторної картки [PERSON]-Б.С., встановлено, що він знаходиться на диспансерному обліку у дерматологічному кабінеті Сокирянської ЦРЛ з 06.10.2015 року з діагнозом "Бульозний епідермоліз", а такокож "мінімальна мозкова дисфукція, порушення мови, лікворно- гіпертензивний синдром". Відповідно до довідок за №№229,231, виданих 26.04.2018 року виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, [PERSON] проживає за адресою: [INFO] і до складу її сім`ї входить син [PERSON]-Б.С., [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки за №517, виданої 28.03.2018 року головним лікарем КУ Сокирянського ЦПМСД Чернівецької області [PERSON], встановлено, що відповідач [PERSON] на обліку в даній установі не перебуває. З довідки, виданої 26.03.2018 року Сокирянським районним центром зайнятості населення за вих. №1166/240901-18, встановлено, що відповідач [PERSON] не зареєстрований в центрі зайнятості, як безробітний. Відповідно до довідок за №№367,368, виданих 10.04.2018 року виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, зазначено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO] і до складу його сім`ї входить: дружина [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], батько - [PERSON], [INFO] та мати [PERSON]- [INFO]. Крім того, зазначено про наявність у користуванні [PERSON] земельних ділянок, площею 0,43 га та 0,25 га. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави Положеннями ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою ст. 182 СК України визначено обставини, які враховує суд при визначені аліментів: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявності на утриманні платника аліментів інших осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України №2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» (далі Закон), який набрав чинності з 08.07.2017 року, було внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч.1 ст.192 СК України врегульовано зміну розміру аліментів, зокрема розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Однак, представником позивачки обрано спосіб захисту прав дитини на належне утримання шляхом звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів: з твердої грошової суми у розмірі по 400 грн. щомісячно на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд вважає, що, враховуючи обставини передбачені ч.1 ст. 182 СК України, відповідач має можливість та здатний сплачувати на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін аліменти, у визначеному представником позивачки розмірі. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному об`ємі. Відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадії розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За таких обставин, оскільки позовні вимоги задоволенні у повному обсязі, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу її представника [PERSON] у розмірі 2000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №14 від 16.04.2018 року, а також актом прийому-передачі наданих послуг від 16.04.2018 року та розрахунком розміру витрат на надану правничу допомогу, який є додатком до додаткового договору про надання правової допомоги від 16.04.2018 року. При цьому, у відповідності до положень ч.3 ст.141 ЦПК України суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом даної справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, а також суд враховує значення даної справи для сторін. На підставі наведеного та

Outcome: approved