Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Сніжнетепломережа" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплоенергію в сумі 15064,66., втрат від інфляційних процесів в розмірі 2008,45 грн. та 3% річних в розмірі 1666 грн. 23 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Сніжнетепломережа" до квартири за адресою відповідача надало комунальні послуги у вигляді теплоенергії на зазначену суму. Відповідач своєчасно не вносив плату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за період з 01.01.2009 року по 01.11.2013 р. накопичилась вищезазначена заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з*явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в межах строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Відповідач [PERSON] є абонентом позивача та користується послугами по теплопостачанню за адресою : [ADDRESS] , де значиться зареєстрованим. За період з січня 2009 року по 01.11.2013 рік за спожиту теплоенергію в квартирі [ADDRESS] накопичився борг в сумі 15064,66 грн., що підтверджується розрахунком. Згідно з ст. ст. 19, 25 Закону України" Про теплопостачання" від 02.06.2005 р. споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. В п.п. 1 п. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивач звернувся до суду 25.12.2013 року, але 20.02.2013 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, у прийнятті якої було відмовлено. В зв'язку з цим, на підставі вимог ст. 257 ЦК України суд вважає необхідним застосувати трирічний строк позовної давності і стягнути заборгованість, яка накопичилась за період з 20.02.2010 р. по 01.11.2013 р. в розмірі 10896 грн. 96 коп., виходячи з наступного розрахунку. Станом на 01.03.2010 року заборгованість складала 4167,70 грн., отже: 15064,66 грн. - 4167,70 грн. = 10896,96 грн. Розглядаючи позовні вимоги про стягнення втрат від інфляційних процесів в розмірі 2008,45 грн. та 3% річних в розмірі 1666 грн. 23 коп. суд виходить з наступного. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір проценту не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Вказані правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачами регулюються також ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Дане законодавство по відношенню до ст.625 ЦК України є спеціальним законодавством, що регулює правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачами і тому саме спеціальне законодавство і повинно застосовуватися при вирішенні даного спору. Дане спеціальне законодавство передбачає порядок регулювання відносин між сторонами: виконавцем (позивачем) і споживачем, замовником (відповідачами). Воно встановлює, що відносини між учасниками договірних відносин у даній сфері здійснюються виключно на договірних засадах, що повинен бути укладений договір у письмовій формі, мається затверджений Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення; передбачені права та обов'язки сторін даних правовідносин, порядок виконання обов'язків, відповідальність за їх невиконання, у тому числі за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені. Даним спеціальним законодавством не передбачено, що у разі несвоєчасної оплати послуг споживач повинен оплачувати заборгованість з врахування індексу інфляції та оплачувати 3 % річних. Між сторонами не виникли взаємні грошові зобов'язання у розумінні ст.625 ЦК України. Спеціальним законодавством не передбачена відповідальність споживача по оплаті заборгованості з теплопостачання з врахування індексу інфляції та річних у разі несвоєчасної оплати послуг. Між сторонами не укладався договір у письмовій формі, який би передбачав таку відповідальність. В зв'язку з цим суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів втрат від інфляційних процесів та 3% річних не можуть бути задоволенні і в задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити. Таким чином, позивач має право вимагати і обґрунтовано вимагає в судовому порядку сплату заборгованості за спожиту теплову енергію. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволений на 58,15%, тому підлягає стягненню з відповідачки судовий збір в сумі 133,40 грн.

Outcome: partial