Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

21 грудня 2019 року [PERSON] звернувся із позовом до АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Оксі Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ТОВ «Фінансова компанія «Юніон Капітал», третя особа - [PERSON] , в якому просить суд визнати недійсним Договір про відступлення прав за договорами іпотеки, укладений 30.08.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк», посвідчений 30.08.2019 року приватним нотаріусом Київського місцевого нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1476; визнати недійсним Договір про відступлення прав за договорами іпотеки, укладений 30.08.2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», посвідчений 30.08.2019 року приватним нотаріусом Київського місцевого нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1477; визнати недійсним Договір про відступлення прав за договорами іпотеки, укладений 30.08.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Юніон Капітал», посвідчений 30.08.2019 року приватним нотаріусом Київського місцевого нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1479. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 25.03.1988 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Під час шлюбу сумісно придбали однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , право власності було оформлено на [PERSON] 13.02.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/08-112/75377. На забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між відповідачами укладено договір іпотеки № 991 від 13.12.2008 року. Відповідно до умов договору іпотеки предметом виступає квартира [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. 28.11.2019 року з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, позивачу стало відомо, що 30.08.2019 року приватний нотаріус Київського місцевого нотаріального округу Мурська Н.В. зареєструвала іпотечний договір без згоди іпотекодавця [PERSON] та позивача, за яким іпотекодержателем стало ТОВ «Фінансова компанія «Юніон Капітал». У листопаді 2019 року позивачу стало відомо, що 30.08.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до якого іпотекодержателем стало АТ «Оксі Банк». 30.08.2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до якого іпотекодержателем стало ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 30.08.2019 року між ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Юніон Капітал» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки. Таким чином, відповідачі передавали майно в іпотеку іншим іпотекодержателям, що є спільною сумісною власністю подружжя без повідомлення іпотекодавця і позивача - її чоловіка, і відповідно без їхньої згоди про вчинення таких дій, а відповідач Банк без повідомлення і згоди позивача і [PERSON] передав майно іншим відповідачам, чим порушив принципи цивільного законодавства. Вважає, що відсутність згоди позивача та його дружини дає можливість визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодавця і відповідного застереження. Зазначає, що підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину. Вважає, що вищезазначені обставини свідчать про невідповідність договорів іпотеки актам цивільного законодавства, що є підставою для визнання такого правочину недійсним відповідно до положень ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 205 ЦК України, а за такого мають бути визнані недійсними. Разом із позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просив заборонити суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації вчиняти будь-які дії, пов`язані з держаною реєстрацією права власності відносно майна: квартира [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Ухвалою від 23.12.2019 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 23.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 31.03.2020 року. За клопотанням представника відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 27.03.2020 року розгляд справи було відкладено на 26.05.2020 року. 14.04.2020 року від представника відповідача ТОВ «ФК «Юніон Капітал» надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що твердження позивача є безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що заміна кредитора у зобов`язанні згідно зі ст. 516 ЦК України здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Звертає увагу, що [PERSON] 13.02.2008 року було надано нотаріальну згоду своїй дружині [PERSON] на оформлення кредиту в АТ «Райффайзен Банк Аваль» і передачу в іпотеку належної їм на праві спільної сумісної власності квартири. Також вказує, що 17.05.2012 року [PERSON] надав нотаріальну згоду [PERSON] на укладення договору про зміни до іпотечного договору. Договором іпотеки не передбачено та відсутні умови належного узгодження з іпотекодавцем відступлення права вимоги. Вважає, що ТОВ «ФК «Юніон Капітал» на підставі договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором № 014/08-112/75377 від 13.02.2008 року та договору іпотеки набуло статусу кредитора та іпотекодержателя. 30.04.2020 року від представника позивача - адвоката Приземного С.С. надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, в якій він просить залишити без розгляду позовну заяву в частині визнання недійсним Договору про відступлення прав за договорами іпотеки, укладений 30.08.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк», посвідчений 30.08.2019 року приватним нотаріусом Київського місцевого нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1476; визнання недійсним Договору про відступлення прав за договорами іпотеки, укладений 30.08.2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», посвідчений 30.08.2019 року приватним нотаріусом Київського місцевого нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1477; в частині визнання недійсним Договору про відступлення прав за договором іпотеки, укладеним 30.08.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Юніон Капітал», посвідчений 30.08.2019 року приватним нотаріусом Київського місцевого нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1479 просить розглядати позовну заяву по суті. 19.05.2020 року від представника відповідача АТ «Оксі Банк» надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що підстав для визнання недійсними договорів про відступлення прав за договором іпотеки немає. Спірний договір іпотеки був дійсним як на момент укладання оскаржуваних договорів про відступлення прав за договором іпотеки, так і на момент звернення позивача із цим позовом. 22.05.2020 року від представника позивача надійшла заява, в якій він просив прийняти доповнення до позовної заяви з урахуванням первісного позову, заявою про залишення позовних вимог без розгляду, доповнити предмет позову вимогою - визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 30.08.2019 року за споживчим кредитним договором від 13.02.2008 року № 014/08-112/75377; визнання недійсним Договору про відступлення прав за договором іпотеки, укладеним 30.08.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Юніон Капітал», посвідчений 30.08.2019 року приватним нотаріусом Київського місцевого нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1479 просить розглядати позовну заяву по суті. В доповненні до позовної заяви представник позивача зазначає, що спірний договір про відступлення права вимоги за кредитним договором, договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором укладені з порушенням чинного законодавства України, оскільки кредитодавцем за кредитним договором може бути виключно банк або інша фінансова установа. ТОВ «ФК «Юніон Капітал» не є фінансовою установою і тому не має права надавати фінансові послуги, не може бути кредитодавцем за кредитним договором. Вказує, що з аналізу істотних умов оспорюваного договору про відступлення права вимоги за генеральним договором на здійснення кредитних операцій кредитного договору № 014/08-112/75377 від 13.02.2008 року випливає, що цей договір за своєю правовою природою є договором факторингу. Вважає, що за умовами оспорюваного договору про відступлення права вимоги фактично відбулося фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останній грошової вимоги до третьої особи (боржника), що ж основною ознакою договору факторингу. Згідно договору про відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Юніон Капітал» набуло права вимоги виключно на всі грошові кошти, які можна одержати у зв`язку з отриманням права вимоги за кредитним договором, що є також ознакою договору факторингу. 26.05.2020 року надійшло клопотання від представника відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» про відкладення розгляду справи. У зв`язку з надходженням клопотання представника відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» розгляд справи відкладено на 30.11.2020 року. Від представника відповідача ТОВ «ФК «Юніон Капітал» надійшла заява про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи доказами. Ухвалою від 30.11.2020 року залишено без розгляду позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Оксі Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал», третя особа - [PERSON] , про визнання недійсними договорів - в частині позовних вимог про визнання недійсним Договору про відступлення прав за договорами іпотеки, укладений 30.08.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк», посвідчений 30.08.2019 року приватним нотаріусом Київського місцевого нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1476; визнання недійсним Договору про відступлення прав за договорами іпотеки, укладений 30.08.2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», посвідчений 30.08.2019 року приватним нотаріусом Київського місцевого нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1477. Ухвалою від 30.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.03.2021 року. У зв`язку з неявкою у судове засідання відповідачів, розгляд справи було відкладено на 25.05.2021 року. 23.04.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про залучення додаткових доказів, а саме копій адвокатського запиту, відповіді НБУ та розпоряджень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. 25.05.2021 року в судовому засіданні представником позивача було подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 25.05.2021 року про забезпечення доказів клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено; витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»: - належним чином завірену копію Договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки, укладений 30 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал», посвідчений 30.08.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1479; - належним чином завірену копію Договору про відступлення прав № 114/2-17/1ю від 28.08.2019 року з додатками до нього укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал». Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал»: - належним чином завірену копію Договору про відступлення права вимоги за Договорам іпотеки, укладений 30 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал», посвідчений 30.08.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1479; - належним чином завірену копію Договору про відступлення прав № 114/2-17/1ю від 28.08.2019 року з додатками до нього укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал». 12.07.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з витребуванням додаткових доказів розгляд справи відкладено на 29.11.2021 року. В останнє судове засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представника відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача АТ «Оксі Банк» просив про розгляд справи у його відсутність, просить відмовити в задоволенні позову з підстав, виклдаених у відзиві. Від представника відповідача ТОВ «ФК «Юніон Капітал» надійшла заява про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, доводи відповідачів, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.03.1988 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу від 25.03.1988 року серія [NUMBER] . [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу 989, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. 13.02.2008 року, що підтверджується інформаційною довідкою № 190719014 від 28.11.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. 13.02.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/08-112/75377. На забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони укладений іпотечний договір № 991, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. 13.02.2008 року, за умовами якого Договір забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з Кредитного договору № 014/08-112/75377 від 13.02.2008 року, за умовами якого Іпотекодавець зобов`язаний до 13.02.2020 року повернути Іпотекодержателю кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 32 600 доларів США, сплатити відсотки в розмірі 13,0 % річних за користування ним згідно умов кредитної угоди, а також можливу неустойку у розмірі та у випадках, передбачених кредитною угодою. Згідно з заявою від 13.02.2008 року, посвідченою приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. 13.02.2008 року, [PERSON] дав згоду [PERSON] на оформлення кредиту в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і передачу в іпотеку належної йому та дружині на праві спільної власності, сумісно набутої за час шлюбу квартири за номером [ADDRESS] . Згідно з заявою від 17.05.2012 року, посвідченою приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. 17.05.2012 року, [PERSON] дав згоду [PERSON] на укладення Договору про зміни до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. 13.02.2008 року за р. № 991. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Юніон Капітал» надіслало [PERSON] . Вимогу про усунення порушення умов кредитного договору № 014/08-112/75377 від 13.02.2008 року, відповідно до змісту якої 28.08.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» укладено договір про відступлення прав за кредитним договором № 014/08-112/75377 від 13.02.2008 року, відповідно до якого право грошової вимоги перейшло до АТ «Оксі Банк». 28.08.2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено у договір про відступлення прав за кредитним договором № 014/08-112/75377 від 13.02.2008 року, відповідно до якого право грошової вимоги перейшло ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 28.08.2019 року між ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Юніон Капітал» укладено договір про відступлення прав за кредитним договором № 014/08-112/75377 від 13.02.2008 року, відповідно до якого право грошової вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Юніон Капітал». 30.08.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до якого іпотекодержателем стало АТ «Оксі Банк». 30.08.2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до якого іпотекодержателем стало ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 30.08.2019 року між ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Юніон Капітал» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодержателем стало ТОВ «ФК «Юніон Капітал». ТОВ «ФК «Юніон Капітал» повідомляє [PERSON] , що в неї наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 127 187,01 грн. станом на 28.08.2019 року. Статус ТОВ «ФК «Юніон Капітал» як іпотекодержателя предмета іпотеки - квартири за адресою: [ADDRESS] підтверджується також інформаційною довідкою № 190719014 від 28.11.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу як кредитної операції міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до якої факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Таким чином, ЦК України проводить розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги. Це, зокрема, правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу. З аналізу статей 512-518 ЦК України можна зробити такий висновок щодо суб`єктного складу правочинів з відступлення права вимоги: відповідно до статті 2 цього Кодексу учасниками цесії може бути будь-яка фізична або юридична особа. У постанові від 11 вересня 2018 року в справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що договір факторингу є правочином, який характеризується, зокрема, тим, що йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором). Вичерпний перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями у кредитних правовідносинах, визначений у статті 1054 ЦК України. Такими є банк або інша фінансова установа. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, - інших послуг (операцій), пов`язаних із наданням фінансових послуг. У частинах першій, другій статті 7 цього Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ. Щодо розмежування за предметом договору, то під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. ЦК України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (стаття 515 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України)). Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 ЦК України). Судом встановлено, що за Договором відступлення права вимоги № 114/2-17 від 28.08.2019 року право вимоги за кредитним договором № 014/08-112/75377 від 13.02.2008 року в загальній сумі 50 325,43 долари США перейшло від АТ «Райффайзен Банк Аваль» до АТ «Оксі Банк». За Договором відступлення права вимоги № 114/2-17/1 від 28.08.2019 року право вимоги за кредитним договором № 014/08-112/75377 від 13.02.2008 року в загальній сумі 50 325,43 долари США перейшло від АТ «Оксі Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». За Договором відступлення права вимоги № 114/2-17/1ю від 28.08.2019 року право вимоги за кредитним договором № 014/08-112/75377 від 13.02.2008 року в загальній сумі 50 325,43 долари США перейшло від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ТОВ «Фінансова компанія «Юніон Капітал». За змістом вищезазначених угод суд приходить до висновку, що за своєю природою вони є договорами факторингу. З урахуванням усіх уточнень позовної заяви, позивач просить визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги за Договором іпотеки, укладений 30 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал», посвідчений 30.08.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1479; визнати недійсним Договір про відступлення прав № 114/2-17/1ю від 28.08.2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал». Щодо Договору про відступлення прав № 114/2-17/1ю від 28.08.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал», суд приходить до наступних висновків. Законодавство передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Як вже зазначалося вище, суд вважає цей договір договором факторингу. Виходячи з умов договору, фактором за цим договором є ТОВ «ФК «Юніон Капітал», оскільки саме до нього згідно додатку 1 до Договору «Попередній реєстр боржників» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 014/08-112/75377 від 13.02.2008 в загальній сумі 50 325,43 доларів США. Як вже зазначалося, факторинг відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) належить до фінансових послуг. Із матеріалів справи, а саме відповіді Національного банку України, розпоряджень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) судом встановлено наступне. НБУ ліцензії на здійснення валютних операцій ТОВ «ФК «Юніон Капітал» не видавалися. Згідно з розпорядженням Нацкомфінпослуг від 13.06.2019 №1111 ТОВ «ФК «Юніон Капітал» було видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання послуг з факторингу. Водночас, НБУ та Нацкомфінпослуг ТОВ «ФК «Юніон Капітал» не видавалася ліцензія на надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. НБУ ліцензії на здійснення валютних операцій ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не видавалися. Згідно з розпорядженням Нацкомфінпослуг від 11.05.2017 року №1592 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було видано ліцензію на надання послуг з факторингу. Згідно з розпорядженням Нацкомінпослуг від 06.06.2017 №2300 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було видано ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Згідно з розпорядженням Нацкомфінпослуг від 09.06.2020 року № 1255 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було анульовано ліцензії на надання послуг з факторингу та надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. НБУ ліцензії на здійснення валютних операцій ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не видавалися. Згідно з розпорядженням Нацкомфінпослуг від 11.05.2017 № 1524 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було видано ліцензії на надання послуг з факторингу, надання послуг фінансового лізингу, надання гарантій та поручительств, надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Відповідно до пп. 14 п. 2 розділу І Положення про порядок видачі небанківським фінансовим установам, операторам поштового зв`язку ліцензій на здійснення валютних операцій, затвердженого Постановою НБУ від 09.08.2002 № 297 (далі - Положення НБУ) (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) небанківська установа, яка є фінансовою установою, - юридична особа, яка відповідно до законодавства України не є банком, надає одну або кілька фінансових послуг та яку внесено до державного реєстру фінансових установ, який ведеться Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, або Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (далі - Реєстр фінансових установ) у порядку, установленому законодавством України. Таким чином, ТОВ «ФК «Юніон Банк» належить до небанківських установ, які є фінансовими установами, і надає послуги факторингу. Згідно пункту 3 розділу I Положення НБУ (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин), небанківська установа, яка є фінансовою установою, здійснює валютні операції, передбачені пунктами 1 - 4 частини другої статті 9 Закону про валюту, а також інші валютні операції, які є наданням фінансових послуг, передбачених частиною першою статті 4 Закону про фінпослуги, на підставі ліцензії, що надає небанківській установі, яка є фінансовою установою, право на здійснення таких валютних операцій. Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про валюту і валютні операції» (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) небанківські фінансові установи на підставі ліцензії Національного банку України на здійснення валютних операцій здійснюють такі валютні операції: 1) торгівля валютними цінностями в готівковій формі; 2) переказ коштів; 3) здійснення розрахунків у іноземній валюті на території України за договорами страхування життя; 4) факторинг (у частині здійснення розрахунків на території України в іноземній валюті між факторами та клієнтами за операціями з міжнародного факторингу щодо відступлення права грошової вимоги до боржника-нерезидента); 5) інші валютні операції, визначені Національним банком України. Із аналізу положень оспорюваного договору суд встановив, що положення п. 4 ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про валюту і валютні операції» на нього не поширюються, оскільки він не стосується операцій з міжнародного факторингу. Таким чином, ТОВ «ФК «Юніон Банк», укладаючи оспорюваний договір з відступлення права вимоги, мав ліцензію на здійснення послуг факторингу, та не потребував для укладення цього договору ліцензії на здійснення валютних операцій. Тобто, суд не погоджується із доводами позивача щодо неможливості ТОВ «ФК «Юніон Капітал» бути стороною оспорюваного договору. Вичерпний перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями у кредитних правовідносинах, визначений у статті 1054 ЦК України. Такими є банк або інша фінансова установа. Щодо відсутності у ТОВ «ФК «Юніон Капітал» на момент укладення оспорюваного договору ліцензії на надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, суд зазначає, що відповідно до положень п. 8 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 р. № 913 (які діяли на момент виникнення правовідносин) надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою, якщо така послуга надана на підставі кредитного договору або іншого договору, який має всі ознаки кредитного договору, визначені статтею 1054 Цивільного кодексу України. Таким чином, укладаючи оспорюваний договір відступлення права вимоги (факторингу), ТОВ «ФК «Юніон Капітал» не здійснювало послуги з надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, оскільки не укладало кредитний договір, а придбало право вимоги за вже укладеним кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ФК «Юніон Капітал» не була необхідна для цього правочину відповідна ліцензія на надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Суд також відхиляє посилання позивача на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 308/5729/16-ц та від 31.10.2018 року у справі № 465/646/11-ц, оскільки зазначені справи стосувалися договорів відступлення права вимоги (факторингу), за якими право вимоги переходило до фізичної особи, яка не має ліцензії на надання послуг факторингу. Натомість, стороною (фактором) оспорюваного в цій справі договору є ТОВ «ФК «Юніон Капітал», яка є фінансовою установою, та мала на момент вчинення правочину відповідну ліцензію на здійснення послуг з факторингу, а отже, мала правові підстави для укладення оспорюваного договору про відступлення прав № 114/2-17/1ю від 28.08.2019 року. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд не знаходить підстав для визнання даного договору недійним, оскільки позивачем не доведено порушення обставин, передбачених ст. 203 ЦК України для чинності правочину, та обставин, визначених статтею 227 ЦК України, на які посилався позивач як на підставу заявленої позовної вимоги. За такого, суд приходить до висновку про відмову у визнанні недійсним Договору про відступлення прав № 114/2-17/1ю від 28.08.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал». Щодо визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки, укладеним 30 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал», посвідченим 30.08.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1479, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до положень ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п. 8.4 Іпотечного договору № 991, укладеного 13.02.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. 13.02.2008 року, ця Іпотека зберігає силу у випадку, коли у встановленому законом порядку відбувається переведення іпотекодавцем боргу за кредитною угодою на іншу особу. Відступлення прав за цим договором здійснюється іпотекодержателем без необхідності отримання згоди Іпотекодавця, за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за Кредитною угодою. Відступлення прав Іпотекодержателем за цим Договором здійснюється за правочином про відступлення прав, який підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку (якщо така реєстрація була проведена). Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити іпотекодавця про відступлення прав за цим договором і права вимоги за кредитною угодою. Відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки, укладеним 30 серпня 2019 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ "ОКСІ БАНК" , посвідченим 30.08.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1476 іпотекодержателем за іпотечним договором за № 991 , укладеним з іпотекодателем [PERSON] стало АТ "ОКСІ БАНК". Відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки, укладеним 30 серпня 2019 року між АТ "ОКСІ БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» , посвідченим 30.08.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1477, іпотекодержателем за іпотечним договором за № 991 , укладеним з іпотекодателем [PERSON] стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» . Відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки, укладеним 30 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал», посвідченим 30.08.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1479, іпотекодержателем за іпотечним договором за № 991 , укладеним з іпотекодателем [PERSON] стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал». Як вбачається з положень Договору про відступлення прав № 114/2-17/1ю від 28.08.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал», відповідно до п. 2.9 у зв`язку з відступленням прав вимоги, при умові повного виконання новим кредитором обов`язку сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги у порядку, передбаченому п. 3.3 цього Договору, первісний кредитор зобов`язується здійснити відступлення прав за договорами іпотеки/договорами застави, для чого укласти відповідні договори з новим кредитором в нотаріальній формі в такі строки: 2.9.1. договір про відступлення прав за договорами іпотеки згідно Додатку № 7 до Договору на протязі 5 робочих днів з дати відступлення прав вимоги. Таким чином, сторонами договорів з відступлення прав № 114/2-17/1ю від 28.08.2019 та про відступлення права за договорами іпотеки, укладеного 30 серпня 2019 року, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Юніон Капітал», дотримані вимоги статті 24 ЗУ «Про іпотеки» та п. 8.4 Іпотечного договору № 991, укладеного 13.02.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. 13.02.2008 року, оскільки відступлення прав за іпотечним договором було здійснено одночасно з відступленням права вимоги за основним зобов`язанням. За наслідком усіх угод, укладених щодо відступлення прав за кредитним договором № 014/08-112/75377 від 13.02.2008 року та Іпотечним договором № 991, укладеним 13.02.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , кінцевим кредитором та іпотекодержателем стала одна особа - ТОВ «ФК «Юніон Банк». Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд не знаходить підстав для визнання даного договору недійним, оскільки позивачем не доведено порушення обставин, передбачених ст. 203 ЦК України для чинності правочину, та обставин, визначених статтею 227 ЦК України, на які посилався позивач як на підставу заявленої позовної вимоги. За такого, суд приходить до висновку про відмову у визнанні недійсним Договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки, укладеним 30 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніон Капітал», посвідченим 30.08.2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1479. Правилами статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав (Рішення ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява № 4909/04, п. 58 Рішення)), що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, п. 29). Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведені обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, наведені ним доводи щодо підстав для визнання оспорюваних договорів недійсними не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, у зв`язку з чим суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачено позивачем при зверненні із позовом до суду.

Outcome: dismissed