Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 квітня 2008 року призначений на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження-2008", відомості про що були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Засновниками вказаного товариства є [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Т.М.М." код засновника 14073675. На даний час засновники товариства своїм підприємством не займаються та не опікуються, крім директора, інших працівників не мають, будь-яка діяльність підприємством не здійснюється. В зв`язку з цим він втратив матеріальну (економічну) та будь-яку іншу зацікавленість у перебуванні на займаній посаді. Крім цього, він змінив місце роботи і сферу діяльності і не бажає числитись на посаді директора ТОВ "Відродження-2008". Відповідно до ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Припинення його повноважень належить загальним зборам учасників. Лист з його заявою про звільнення [PERSON] не отримує, а ТОВ "Фірма Т.М.М." хоча його і отримала, однак залишила його заяву про звільнення без розгляду та задоволення. Оскільки орган, уповноважений на звільнення директора ТОВ "Відродження-2008" його заяву про звільнення не розглянув, не виконав обов`язків по створенню нового виконавчого органу, покладених на нього Статутом, порушив його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд просив визнати припиненими трудові відносини між [PERSON] та ТОВ "Відродження-2008 з 16 жовтня 2019 року, у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження-2008" в судове засідання представника не направило, відзив на позов не подало, клопотань до суду не направило, про час та місце розгляду справи повідомлене належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року позивач призначений на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження-2008". Вказані відомості було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.10-13). 16 жовтня 2019 року позивач направив засновникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження-2008" [PERSON] та Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Т.М.М." заяву про звільнення його із займаної посади з 16 жовтня 2019 року (а.с.14, 15). Відповідно до п.9.3.6 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження-2008" призначення та звільнення директора товариства належить до компетенції зборів учасників товариства (а.с.38-43). З копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками (учасниками) Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження-2008" є [PERSON] та "Фірма Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю (а.с.10-13). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору, є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимог профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Відповідно до ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати, що трудовий договір між [PERSON] та ТОВ "Відродження-2008" розірвано з 16 жовтня 2019 року на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved