Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2013 року позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. 21 січня 2014 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано до суду заяву про перегляд вказаного заочного рішення суду у зв'язку з тим, що: 1. Відповідачі не були повідомлені про час і місце розгляду справи. 2. Позовна заява подана від неналежного представника. Згідно позовної заяви та заочного рішення позивач виступає в особі київської регіональної дирекції, позовна заява підписана директором, тоді як довіреність від позивача видана фізичній особі - [PERSON], хоча в довіреності вказана посада фізичної особи - регіональний директор. 3. Рішення суду прийнято на підставі кредитного договору від 27.12.11. Згідно пункту 3.1 кредитного договору банк зобов'язався видавати кредит за умови надання позичальником на дату надання кредиту платіжного доручення на переказ коштів продавцю нерухомості. Натомість банк видав кошти готівкою безпосередньо позичальнику, чим порушив свої зобов'язання за договором. Це дало законні підстави відповідачам не виконувати свої зобов'язання за договором, оскільки банк не виконав своїх зобов'язань та оскільки гаке прямо передбачено ч.З ст. 538 ЦК України. Наявність умови в договорі про перерахування коштів продавцю нерухомості вводить позичальника в оману та веде до неможливості виконання умов договору. Продавець нерухомості належні йому кошти отримав набагато раніше від дати укладення кредитного договору, і банку про це було відомо, адже такі кошти банк перерахував продавцю за попереднім кредитним договором. Таке положення договору є обманом споживача і не відповідає вимогам ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», в якій передбачено заборону підприємницької практики, що вводить в оману споживача. Згідно ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», умова є нечесною підприємницькою практикою, нікчемною та призводить до нікчемності всього кредитного договору. 4. Рішення суду прийнято на підставі іпотечного договору від 27.12.11. Пунктом 4.3 іпотечного договору визначено необхідність укладення договору страхування в страхових компаніях, запропонованих банком та на умовах, визначених банком. Така умова не відповідає вимогам п.1.2 ст.21 ЗУ'«Про захист прав споживачів», в яких передбачено заборону порушувати право споживача на свободу вибору та свободу волевиявлення, а також не відповідає п.З ч.І ст.З Цивільного кодексу України, в якому передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Ця умова фактично містить елементи примусу, впливає на свободу вибору споживача та. згідно ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», є агресивною підприємницькою практикою зі сторони банку, а також є нікчемною та призвела до нікчемності всього іпотечного договору. 5. Згідно ст.7 кредитного договору позичальнику забороняється укладання кредитних договорів з іншими особами без дозволу позивача. Така умова не відповідає вимогам п.1.2 ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів», в яких передбачено заборону порушувати право споживача на свободу вибору та свободу волевиявлення, а також не відповідає п.З ч. 1 ст.З Цивільного кодексу України, в якому передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору . Ця умова фактично містить елементи примусу, впливає на свободу вибору споживача та. згідно ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», є агресивною підприємницькою практикою зі сторони банку, а також є нікчемною та призвела до нікчемності всього кредитного договору. Представники позивача Гриньова М.І. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви про перегляд заочного рішення підтримав з підстав викладених в заяві, просив скасувати заочне рішення. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши заяву відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви. Згідно зі ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії. Згідно зі ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, скасування заочного рішення можливе лише за умов одночасної наявності згаданих обставин. У даному випадку такі обставини відсутні, що підтверджується наступним. Як вбачається із матеріалів справи № 2/381/170/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відповідачі належно повідомлялись про розгляд справи. Також представником відповідача не було надано суду жодних доказів обставин, які б не були встановлені в судовому засіданні під час розгляду справи та мали б істотне значення по справі і були б підставою для ухвалення іншого рішення. Таким чином, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви як необґрунтованої, оскільки доказів на підтвердження наявності обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, відповідачем не зазначені та не надані, тому і підстави для перегляду рішення внаслідок цих обставин відсутні.

Outcome: dismissed