Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] та [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] ,третя особа Придніпровський районний відділ Державної міграційної служби в Черкаській області про визнання особи такою ,що втратила право користування житловим приміщенням вказуючи , що вони [PERSON] та [PERSON] (далі позивачі) у відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом серія [NUMBER] від 25.02.2002 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом серія [NUMBER] від 25.02.2002 року являються власниками трикімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що розташована на 5 поверсі 5 поверхового будинку, житловою площею 47,3 кв.м. в ідеальних частках відповідно 1/4 та 3/4 кожен. Вищевказані Свідоцтва 04.04.2002 року було зареєстровано в Черкаському обласному бюро технічної інвентаризації. Право власності також підтверджується технічним паспортом на приватизовану квартиру №409 від 19.11.1997 року. З належній їм на праві приватної власності квартирі у відповідності до Довідки №1399 від 22.04.2009 року зареєстрований [PERSON], [INFO] (далі -Відповідач), який являється сином [PERSON] Починаючи з серпня 2012 року включно Відповідач в належній їм на праві спільної часткової власності квартири не проживає. Дана обставина підтверджується Актом опитування сусідів №1075 від 24.12.2014 року Комітету самоорганізації населення мікрорайон "Соборний", до складання якого залучались [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Не дивлячись на їхні неодноразові звернення до Відповідача, останній відмовляється самостійно знятися з реєстрації місця проживання, що і змусило їх звернутись з даною заявою до суду з метою захисту та відновлення свого порушеного права. Своєї частини комунальних послуг Відповідач не сплачує, його речей в квартирі немає. Слід зазначити, що оплата надмірних (додаткових) комунальних платежів є для них дуже складною, адже вони отримують невелику пенсію та зарплату. У відповідності до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд". У відповідності до ст. З Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація це "внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації". Тобто Відповідач, без їхньої на те згоди, використовує належну їм власність для свого реєстраційного обліку. Вони також вважають, що ця реєстрація Відповідача у їхньому домоволодінні є для них перешкодою для повного розпорядження і користування належною власністю, тобто ця реєстрація порушує їхні права власності. У відповідності до ст. 391 ЦК України, "власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном". Вважають, що Відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку в домоволодінні. Ч.2 ст.405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення. Просить суд визнати [PERSON] [INFO] таким ,що втратив право на користування житловим приміщенням ,а саме квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та [PERSON] в інтересах [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився ,хоч і був належним чином повідомлений про час ,місце ,дату слухання справи,причину неявки не повідомив. Третя особа : Придніпровський районний відділ Державної міграційної служби в Черкаській області просили справу слухати без участі їх представника та покладаються на думку суду. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши позивача , пояснення свідків [PERSON]., [PERSON] , вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав В судовому засіданні встановлено , [PERSON] та [PERSON] відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом серія [NUMBER] від 25.02.2002 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом серія [NUMBER] від 25.02.2002 року являються власниками трикімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що розташована на 5 поверсі 5 поверхового будинку, житловою площею 47,3 кв.м. ,[PERSON] належить 1/4 частини ,а [PERSON] 1/4частини,вищевказані Свідоцтва 04.04.2002 року було зареєстровано в Черкаському обласному бюро технічної інвентаризації ,що підтверджується технічним паспортом на приватизовану квартиру №409 від 19.11.1997 року. В даній квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO] з 02.10.2006року, який являється сином [PERSON] Відповідно до посвідчення №161 від 10.07.2009 року №3744-2 ,яке видане позивачу ,який проживає за адресою [ADDRESS],що він згідно з рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.06.2009 року призначений опікуном над недієздатним братом [PERSON],[INFO] ,і має право розпоряджатись його пенсією та ощадною книжкою, бути його представником у суді і в усіх державних установах та органах за підписом міського голови Одарича С.О. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України , ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї (ст.ст. 317, 319, 383 ЦК України). Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української PCP, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку),квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла. Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідач не проживає за місцем реєстрації з серпня 2012 року ,місце фактичного проживання відповідача не відоме ,на телефонні дзвінки не відповідає. Позивач сплачує комунальні послуги за зареєстрованого у будинку відповідача ,ніяких коштів на утримання будинку чи оплату комунальних послуг відповідач не надає. На даний час він знаходиться у скрутному матеріальному становищі та має намір оформити державну допомогу по малозабезпеченості та субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг . Також факт не проживання відповідача за місцем своєї реєстрації, а саме ,а саме [ADDRESS] , підтверджується актом опитування сусідів ,затвердженого мікрорайоном "Соборний",(арк.спр.13 ) та поясненнями свідків [PERSON]., [PERSON] , ,які підтвердили ,що відповідач більше 2-3 років року не проживає в квартирі , а як зазначив свідок [PERSON] відповідач виїхав на постійне місце до Росії там і служив у армії. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів. Даних про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, і не суперечать інших зібраним у справі доказам. Таким чином суд вважає, що [PERSON] не проживає в [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, а тому позовні вимоги [PERSON] ,[PERSON] в інтересах [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст. ст.ст.150 ,167Житлового кодексу України, 317,319,321 ,405 ЦК України , ч.4ст.41 Конституції України,

Outcome: approved