Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідно до укладеного 05.08.2013 року договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, які викладені на банківському сайті. Відповідач під час укладення договору шляхом підписання відповідної заяви ознайомився із Умовами та Правилами надання банківських послуг. Згідно з п. 2.1.1.12.7.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. У разі виникнення прострочення зобов`язань за кредитом згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Договору клієнт сплачує банку пеню. Банк виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У свою чергу відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 31.08.2020\~року має\~заборгованість у\~загальному розмірі\~10510\~грн. 46 коп.,\~з яких:\~8261,39\~грн.\~ заборгованість\~за тілом кредиту, в тому числі за простроченим тілом кредиту; 2249 грн. 07 коп. - заборгованість\~за простроченими відсотками. Вказані суми АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року позовну заяву АТ "ПриватБанк"до [PERSON] було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність, у якій проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи за своїм зареєстрованим місцем проживання, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов АТ КБ\~"ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 05.08.2013 року, укладеного між ПАТ КБ\~ПриватБанк, правонаступником якого є позивач, та [PERSON] шляхом підписання позичальником анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписаній відповідачем, зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Умовами та Тарифами банку та, що він зобов`язується ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. З доданого банком до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором\~вбачається, що станом на 13.08.2020 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 10510,46\~грн.,\~з яких:\~8261,39 грн.\~ заборгованість\~за тілом кредиту, в тому числі за простроченим тілом кредиту;\~2249,07 грн.\~ заборгованість\~за простроченими відсотками. При цьому на підтвердження своїх позовних вимог банк додав до позову Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна". Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього\~Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК\~України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини 2\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної стави (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК\~України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 05.08.2013 року процентна ставка як за користування кредитом не визначена. Тобто у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про розмір процентної ставки за користування кредитом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини договору. Однак матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими умовами, правилами та тарифами був ознайомлений відповідач та погодився з ними, в тому числі у разі їх зміни банком. Тож суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентів, надані банком Умови та правила надання банківських послуг, тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки сторонами не дотримано вимоги статті 207 ЦК України. Згідно з частиною шостою\~статті 81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В даному випадку Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, тому суд вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17.01.2015 року шляхом підписання анкети-заяви. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. В той же час, беручи до уваги, що фактично використані позичальником кошти в добровільному порядку банку в повному обсязі не повернуті, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитом в розмірі 8261,39 грн. Крім того, при зверненні до суду банком був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позову відповідно до\~частини 1\~статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог, а саме в сумі 1652,17 грн. (78,60 %).

Outcome: partial