Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, сторони уклали шлюб 18.11.2006 року. Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , які перебувають з позивачкою на її утриманні. З вересня 2021 року сторони не проживають однією сім`єю та позивачкою подано до суду позов про розірвання шлюбу. Діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її повному утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Виноградівської міської ради №1384 від 02.11.2021 р. Відповідач за весь час окремого проживання перераховував на карткові рахунки дітей по 1398 грн. кожній, а також надав їм кошти в сумі 2200 грн., що разом становить 4996 грн. Відповідач є працездатною людиною, інших непрацездатних осіб чи утриманців, крім спільних зі мною дочок, у нього не має. Він займається виконанням на замовлення столярних робіт так як фактично володіє столярним цехом (копія довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - додається) та на даний час успадковує такий. Також він здійснює діяльність з пасажирських міжнародних перевезень. Ці, зазначені види робіт в нього офіційно не оформлені, однак щомісячний дохід від такої діяльності складає 1 тис дол. США в місяць в залежності від замовлень. Враховуючи матеріальний стан Відповідача, його сукупний дохід, відсутність у нього на утриманні інших осіб, я пропоную стягувати з Відповідача аліменти щомісяця на наших неповнолітніх дочок, в твердій грошовій сумі по 3500 грн. (три тисячі п`ятсот гривень) щомісячно на кожну дитину. Відповідачем на позов подано відзив, доводи якого зводяться до наступного. 18.11.2006 року, дійсно між сторонами укладено шлюб, про що виконавчим комітетом Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зроблений відповідний актовий запис за №29. Від шлюбу у них народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] (повних 13-ть років) та [PERSON] , [INFO] (повних 12-ть років). Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2021 року (справа №299/4935/21) - шлюб між мною та [PERSON] розірвано. Зі ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.180 СК). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст. 181 СК). Таким чином, норми СК України, покладають на батьків обов`язок по утриманню дітей у рівній мірі. За ч.2 ст.182 СК, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», установити у 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня -2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Таким чином, станом на листопад, грудень місяць 2021 року мінімальний розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей віком 13 та 12 років, буде складати : 2510грн./50%=1255 грн. (за листопад 2021 p.), 2618/50%=1309 грн. (за грудень 2021 року). Позивачка [PERSON] у позовній заяві посилається на те, що відповідач не має інших утриманців, займається виконанням столярних робіт, фактично володіє столярним цехом, здійснює діяльність з міжнародних пасажирських перевезень. Перераховані види діяльностей, приносять щомісячний дохід, у розмірі 1 тисячі доларів США. Тому, позивачка просить щомісячно стягувати на утримання двох неповнолітніх дочок аліменти, у розмірі по 3 500 гривень на кожну дитину окремо, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального стану відповідача (згідно тексту позовної заяви). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів: доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України). Довідкою Виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області №1487 від 25.11.2021 р. підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] ніколи ніде не працював та не працює на даний час, трудової книжки не має. Довідкою Виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області №1488 від 25.11.2021 р. підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] має на утриманні маму пенсійного віку [PERSON] , [INFO] . Довідкою Виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області №1489 від 25.11.2021 р. підтверджується, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - проживають за однією адресою в [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням Серії [NUMBER] . Станом на даний час він не має доходів, які можуть дозволити сплачувати аліменти, у щомісячному розмірі по 3500 гривень, на двох дітей. Окрім цього, на його утриманні знаходиться непрацездатна мати, яка має вади здоров`я і потребує постійного лікування. Покладення на нього обов`язку по сплаті аліментів у щомісячному розмірі по 3500 гривень на двох дітей, фактично призведе до порушення встановленого СК балансу по утриманню батьками спільних дітей у рівній мірі, адже, в такому разі повне матеріальне забезпечення (утримання) дітей буде здійснюватись лише відповідачем як батьком. Разом з цим. матеріалами позовної заяви не надано доказів наявності у нього матеріального стану, який може дозволяти сплачувати аліменти, у розмірі визначеному в позовній заяві, як це вимагається (презюмується) Законом. Обставини, на які посилається позивачка в позовній заяві є лише її припущеннями і будь-якими доказами нею не підтверджені. Окрім наведенного зазначиає, що з моменту смерті покійного батька [PERSON] (2019 рік), столярний цех розташований в [ADDRESS] не працює, що підтверджується довідкою від 02.12.2021 р. про факт споживання підприємством електричної енергії. Зокрема, за період часу з січня по листопад 2021 року, підприємством було спожито 417 кВт електричної енергії, що спростовує твердження позивачки про здійснення столярних робіт у приміщенні столярного цеху. У зв`язку з цим відповідач просить врахуватипід час вирішення справи положення відзиву та доданих до нього письмових доказів та відмовити повністю позивачці [PERSON] , у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вимоги позову підтримує (а.с.29). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. До суду подав відзив, згідно якого просив у задоволенні вимог відмовити повністю (а.с.21-23). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 18.11.2006 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 18.11.2006 р. (а.с.6). У сторін народилося двоє дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Вказане стверджується свідоцтвами про народження Серія [NUMBER] від 02.04.2008 р. та Серія [NUMBER] від 01.08.2009 р. (а.с.7, 8). Діти проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою Виноградівської міської ради № 1384 від 02.112.2021 року (а.с. 9). Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2021 року (справа №299/4935/21) шлюб між сторонами розірвано (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101414530). Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2398 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням динаміки прожиткового мінімуму, з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України). За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення. За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дитини не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини. За приписами СК України матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання. Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Даючи оцінку запереченням відповідача, що на його утриманні знаходяться мати [PERSON] , [INFO] , пенсіонер за віком, що стверджується копією пенсійного посвідчення Серія [NUMBER] від 06.10.2011 р. (а.с. 26) та довідкою Виноградівської міської ради №1487 від 25.11.2021 року (а.с.25) суд зазначає, що мати відповідача отримуює від держави допомогу у вигляді пенсії. Доказів того, що відповідач є опікуном матері матеріали справи не містять, а відтак і обов`язку утримувати її, на відміну від неповнолітньолітніх дітей, відповідач не має. На заперечення позову відповідачем надано довідку Виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області №1487 від 25.11.2021 р., що [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] ніколи ніде не працював та не працює на даний час, трудової книжки не має, довідку Виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області №1488 від 25.11.2021 р. що [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] має на утриманні маму пенсійного віку [PERSON] , [INFO] та довідку Виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області №1489 від 25.11.2021 р. що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають за однією адресою в [ADDRESS] (а.с.24-25). Обставина проживання відповідача разом з матір`ю пенсійного віку не позбавляє обов`язку утримання неповнолітніх дітей. Наведена відповідачем обставина, що він не працевлаштований, а відтак не має стабільного джерела доходу, судом до уваги не приймається, оскільки відповідач є молодою людиною працездатного віку, а відтак працевлаштування залежить виключно від його бажання. Факт відсутності роботи не може бути підставою для відмови у позові щодо стягнення аліментів. Тому доводи заперечення в цій частині є безпідставними. Разом з тим доводи позивачки про належність відповідачу столярного цеху не доведений. Наведений позивачем доказ (витяг з державного реєстру) стверджує належність вказаного об`єкту [PERSON] (а.с.10-11). Даючи оцінку доводам позивачки щодо розміру аліментів у сумі по 3500 грн. на місяць на кожну дитину, з врахуванням принципу розумності та достатності, такі підлягають задоволенню частково. З урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, вимога позивача щодо розміру аліментів є надмірною, а аліменти у твердій грошовій сумі 2000 грн. на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, забезпечуватимуть грошове утримання у розмірі, близькому до половини розміру відповідного прожиткового мінімуму, узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах. За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково і з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень на місяць на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. З огляду на зазначене судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved