Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом, в обгрунтування якого зазначає, що по специфіці своєї виробничої діяльності Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобовязане здійснювати оплату цих послуг згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачу виставлялись рахунки відповідно до тарифів на теплову енергію і гаряче водопостачання. Відповідачу проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію, встановлених: з 01 січня 2011 року затверджено Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14 грудня 2010 року, тариф на теплову енергію для населення - 269,50 грн. за 1 Гкал; з 01 липня 2014 року затверджено Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №650 від 06 червня 2014 року та з 21 листопада 2014 року затверджено постановою Національної комісії у сфері енергетики та комунальних послуг №146 від 31 жовтня 2014 року, для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 427,83 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 12,94 грн. за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуг з централізованого опалення (з податком на додану вартість); з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання 27,21 грн. за 1 куб.м, (з податком на додану вартість); за відсутності рушникосушильників 25,29 грн. за 1 куб.м (з податком на додану вартість). Позивач виконував свої обов"язки, постійно поставляв послуги з гарячого водопостачання та централізоване опалення. Відповідач оплату за отримані послуги належним чином не здійснював, у звязку з чим за період з 01 січня 2013 року по 01 червня 2017 року виникла заборгованість в сумі 5\~794,48 грн. (гаряче водопостачання) та 120,55 грн. (централізоване опалення). Просить стягнути з відповідача зазначену суму боргу. Представник позивача у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до п.2 ст.3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Частиною 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Згідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Таким чином споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обовязком споживача. Відповідно до інформації КП «ЖЕО №20» 18 жовтня 2012 році на дільниці №4, до складу якої входить будинок №16 по вул. Наливайка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області було подано централізоване опалення (а.с.21) та у звязку із закінченням опалювального сезону подачу 07 квітня 2013 року теплоносія до вищезазначеного будинку припинено, що підтверджується актом №83 від 08 квітня 2013 року (а.с.32-35). Як видно з розрахунку заборгованості наданого позивачем за адресою: [ADDRESS] за період з 01 січня 2013 року по 01 червня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 5\~794,48 грн. (гаряче водопостачання) та 120,55 грн. (централізоване опалення) (а.с.7). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO](а.с.11). На підставі ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Позивачем не надано доказів належності квартири №17 будинку №16 по вул. Наливайка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відповідачу по справі [PERSON] та не підтверджено, що останній в період з 01 січня 2013 року по 01 червня 2017 року був споживачем послуг позивача щодо постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS], а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed