Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

25.06.2015 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача вказав, що 14.04.2010 року відповідачка [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ "ПриватБанк" та отримала кредитну картку "Універсальна" 31.05.2012 року дану кредитну карту було переоформлено на престижну карту "Gold" відповідно до тарифів якої відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого ліміту 16000 грн, який в подальшому було зменьшено до 17000 грн. на платіжну карту зі сплатою відсотків зв користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Щодо зміни кредитного ліміту відповідач дав свою згоду та підписав відповідну заяву. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 31.03.2015 рік заборгованість складає 26966,07 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 16651,33 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 8264,76 грн., заборгованості з пені та комісії в сумі 289,69 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., та штрафу (процентна складова) в сумі 1260,29 грн. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач й звернувся з дійсним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 26966,07 грн та витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 269,66 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка у судове засідання 09 липня 2015 року, 04 лютого 2016 року, 11 лютого 2016 року та 16 лютого 2016 року не зявилася, причин неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена. 16.02.2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 14.04.2010 року відповідачка [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ "ПриватБанк" та отримала кредитну картку "Універсальна" 31.05.2012 року дану кредитну карту було переоформлено на престижну карту "Gold" відповідно до тарифів якої відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого ліміту 16000 грн, який в подальшому було зменьшено до 17000 грн. на платіжну карту зі сплатою відсотків зв користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Щодо зміни кредитного ліміту відповідач дав свою згоду та підписав відповідну заяву. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 31.03.2015 рік заборгованість складає 26966,07 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 16651,33 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 8264,76 грн., заборгованості з пені та комісії в сумі 289,69 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., та штрафу (процентна складова) в сумі 1260,29 грн. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України,яка передбачає,що стороні, на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати,то судові витрати у сумі 269,66 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved