Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

У січні 2020 року позивач, як правонаступник ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 39-40), звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором б/н від 13.07.2013, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 10000,00 грн на картковий рахунок. Умови кредитування визначено "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку". Внаслідок чого на 28.11.2019 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком, яку банк просить стягнути у загальній сумі 23317,40 грн, яка складається із 14888,38 грн заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту, 14888,38 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн заборгованість за простроченими відсотками, 2019,11 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, 4823,37 грн нараховано пені, 0,00 нараховано комісії, 500 грн штраф (фіксована частина), 1086,54 грн штраф (процентна складова). Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2102,00 грн . Провадження у справі відкрито 14.02.2020, ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачеві запропоновано, зокрема, протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали суду та судової повістки надати відзив на позов. Позивач у судове засідання представника не направив, у справі є клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, про заочний розгляд справи. Також позивач надсилав до суду додаткові докази. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував повністю. Вказав, що він не отримував у банку кредит 13.07.2013, кредитну карту і кредитною картою для зняття коштів не користувався взагалі. Будь-яких тарифів чи правил він не підписував, працівник банку їх не показував і не заказ де вони є. Відповідач має лише карту GOLD із 2016 року. Він нею користується з листопада 2017 року. Ця карта немає жодного стосунку до підписаної ним заяви 13.07.2013. Чомусь відповідач почав отримувати від банку повідомлення про списання процентів за ст. 625 ЦК України, що не було узгоджено взагалі і є безпідставною дією банку. Так само банк нараховував якусь комісію і членські внески. За клопотанням відповідач суд неодноразово витребовував у позивача відомості про отримані відповідачем карти починаючи із 13.07.2013, терміни їх дії і докази отримання. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223, ст. 279 ЦПК України ухвалив здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК\~України). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.\~1\~ст. 83 ЦПК України). Тобто процесуальний обов`язок доведення позовних вимог, у т.ч. надання відповідних письмових доказів, покладено саме на позивача. Суд встановив, що між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, 13.07.2013 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 14). Відповідно до доводів позову, 13.07.2013 відповідач шляхом заповнення та підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.14) ініціював отримання відповідачем у позивача платіжної картки. Однак Анкета-заява не містить будь-яких позначок щодо отримання відповідачем кредитних карт та/або бажаного кредиту за ними, реквізитів карти банку. Однак, за доводами позивача, відповідно до зазначеної анкети-заяви заява разом із пам`яткою клієнта (відсутня у справі), умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 16-32), тарифами (а.с. 15) складають договір про надання банківських послуг. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч.\~2\~ст.\~10561 ЦК\~). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст.\~526\~ЦК). Вказана заява не містить позначку про отримання позивачем картки кредитка "Універсальна"; про бажаний і визначений кредитний ліміт заява не вказує; також заява не вказує на розмір кредиту, розмір процентів, строк погашення кредиту, будь-які комісії, пені, штрафи тощо (а.с. 14). Додані позивачем до позовної заяви копії тарифів на обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с. 15), умов і правил надання банківських послуг (а.с. 16-32) не містять підпису відповідача. Відповідач заперечує факт свого ознайомлення з цими документами чи інформування його працівником банку про це. З цього приводу суд,

Outcome: dismissed