Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся\~ до суду з позовом\~ до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позов мотивований тим, що з 15.03.2008 року\~ позивач проживає та користується домоволодінням № 10 господарськими будівлями і земельними ділянками площею 0,26 га по вул. Вишнева (колишня Кірова) в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, доглядає за\~ будинком, господарськими будівлями та прибудинковою територією, сплачує відповідні земельні податки. 15.03.2008 року позивач купив це майно у [PERSON], сплативши йому за все 14000 гривень. [PERSON] отримав гроші та написав розписку у присутності двох свідків про те, що отримав кошти за проданий житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, передав позивачу ключі від будинку та будівель. При цьому обіцяв переоформити документи, про те на неодноразові звернення позивача він не бажає до оформити свої спадкові права на майно, хоча претензій до позивача немає. Позивач виготовив за власні кошти технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, але так і не оформивши належним чином. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати і користуватися у вказаному житловому будинку з господарськими будівлями більше 10 років, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за ним та утримує його прибудинкову територію, постійно робить в ньому капітальній і поточний ремонт. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Вишнева (колишня Кірова), 10 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області та право на земельну ділянку площею 0,26 га розташованої по вул. Вишнева (колишня Кірова), 10 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області за набувальною давністю. Справу просить розглянути без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з слідуючого. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 090195 від 08.11.2007 року [PERSON] померла 07.11.2007 року в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області. Згідно заповіту зареєстровано в реєстрі № 30 від 20.01.2000 року [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день її смерті належатиме і на що за законом матиме право заповіла [PERSON]. Згідно свідоцтва № 54 на право особистої власності від 24.10.1987 року житловий будинок по вул. Кірова, 10 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області належить [PERSON]. Згідно архівного витягу № 201/01-22 від 16.02.2018 року виданого архівним відділом Оратівської РДА із рішення 15 сесії 1 скликання [PERSON] сільської Ради народних депутатів від 21.12.1993 року про організацію передачі земельних ділянок в приватну власність, вирішили передати в приватну власність [PERSON] земельну ділянку 0,26 га в одному місці для ведення особистого підсобного господарства в межах села. Відповідно довідки № 853 від 25.11.2008 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області в записах в погосподарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради за № 01 особовий рахунок № 10 померла [PERSON], яка народилася 03.06.1927 року в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області і на день смерті була зареєстрована і постійно проживала [INFO]. Відповідно довідки № 914 від 15.12.2008 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області спадкоємців за законом після смерті [PERSON] нема. Спадкодавець залишила заповіт на користь [PERSON]. Відповідно до розписки від 15.03.2008 року [PERSON] отримав кошти від [PERSON] в сумі 14000 гривень за житловий будинок по вул. Кірова, 10 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON]. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Вишнева, 10 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області замовником технічної інвентаризації є [PERSON]. Договором о/р № 24900207 про користування електричною енергією, укладеного між ПАТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Оратівські електричні мережі" та [PERSON], а також квитанціями за сплату використаної електроенергії та земельних податків підтверджується проживання та користування позивача житловим будинком з господарськими будівлями, що розташований по вул. Вишнева, 10 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області та присадибною земельною ділянкою. Згідно паспорту серії СТ 030043 від 16.04.2008 року виданого Оратівським РВ УМВС України у Вінницькій області місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [INFO]. Відповідно до довідки № 159 від 16.03.2018 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області [PERSON] дійсно придбав житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Вишнева (бувша Кірова), 10 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області проживає там більше 10 років, відкрито користується ним, провів поточний і капітальній ремонт, обробляє присадибні земельні ділянки, доглядає за прибудинковою територією. Відповідно до рішення [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області 4 сесії 7 скликання від 05.02.2016 року про перейменування вулиць с. Якимівка та с. Бугаївка вирішила перейменувати вулиці в с. Якимівка, а саме: вул. Кірова на вул. Вишнева. Згідно свідчень [PERSON] та [PERSON], які підтверджують що [PERSON] було придбано житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Вишнева (бувша Кірова), 10 с. Якимівка Оратівського району Вінницької області та проживає там більше 10 років, відкрито користується ним, провів поточний і капітальний ремонт, обробляє присадибні земельні ділянки доглядає за прибудинковою територією. \~Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на засадах змагальності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 319 ЦК України - власність зобов'язує. Відповідно до ст. 322 власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до розяснень , що містяться в листі № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, зазначено, що для набуття права власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнішній володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). У Постанові Верховного суду України від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2099цс16 висловлено правову позицію, згідно якої за змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Таким чином, починаючи з 15.03.2008 року позивач [PERSON] добросовісно заволодів житловим будинком по вул. Вишнева (колишня Кірова), 10 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області і продовжує відкрито, безперервно володіти житлом, тому в розумінні ст. 344 ЦК України набув право власності на це майно за набувальною давністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує думку позивача, який просить судові витрати покласти на них та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ст.ст. 16, 319, 322, 344, 377 ЦК України,

Outcome: approved