Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи тим, що заявниця [PERSON] доводиться дочкою [PERSON]. Зазначені, обставини підтверджуються свідоцтвом про народження та про шлюб заявниці. Станом на теперішній час [PERSON] проживає в м.Уфа Республіка Башкортостан, Російська Федерація. Певний час, а саме в 90-х роках минулого століття, мати заявниці [PERSON] - [PERSON] проживала в Україні, а саме в [ADDRESS]. Зазначена обставина підтверджується відповідним договором купівлі-продажу житлового будинку. В 1998 році [PERSON] було приватизовано земельну ділянку, яка розташована за адресою будинку, [PERSON] було видано відповідний державний акт про право приватної власності на землю. Але під час заповнення реквізитів (тексту) зазначеного державного акту особою, яка вчиняла такі дії, було допущено помилки в написанні по-батькові власника земельної ділянки, а саме в державному акті по-батькові [PERSON] зазначено як "[PERSON]" (слово зазначено у давальному відміннику), хоча повинно бути зазначено як "[PERSON]". Такі помилки на думку заявниці були допущенні у зв'язку з особливістю звучання татарських імен та невживанням східних імен по-батькові в місцевості із застосуванням української або російської мови. В кінці 2015 року [PERSON] було прийняте рішення про продаж належних їй будинку та земельної ділянки, які розташовані в с. Шелюги Якимівського району, для чого на ім'я заявниці [PERSON] була видана відповідна довіреність, але вчинити такий правочин не представляється можливим у зв'язку із ним написанням та читанням по-батькові власниці, яке зазначене у правовстановлюючому документі - державному акті та довідці про присвоєння ідентифікаційного податкового номеру (за усною інформацією заінтересованої особи приватного нотаріуса Уколова С.А. такий номер присвоюються державною фіскальною службою України на підставі нотаріально-посвідченого перекладу відомостей з паспорта громадянина РФ і , таким чином, вважається що саме написання, по - батькові матері заявниці як "[PERSON]" відповідає дійсності). Таким чином зазначені обставини унеможливлюють укладання договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, на якій розташовано будинок. Позасудовим порядком встановити належність державного акту на право приватної власності на землю за [PERSON] неможливо оскільки станом на теперішній час державні акти про право власності на землю не видаються, а для видачі свідоцтва про право власності на землю підстави відсутні. В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала та просить суд їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Розглянув матеріали справи, заслухав свідка [PERSON], який підтвердив, що [PERSON] є його тещею, яка дійсно проживала в с. Шелюги та на її ім'я виписувався державний акт про право власності на землю в переводі з російської мови тому було допущено помилку при написанні її по батькові, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] доводиться дочкою [PERSON]. Зазначені, обставини підтверджуються свідоцтвом про народження та про шлюб заявниці. Станом на теперішній час [PERSON] проживає в м.Уфа Республіка Башкортостан, Російська Федерація. Певний час, а саме в 90-х роках минулого століття, мати заявниці [PERSON] - [PERSON] проживала в Україні, а саме в [ADDRESS]. Зазначена обставина підтверджується відповідним договором купівлі-продажу житлового будинку. В 1998 році [PERSON] було приватизовано земельну ділянку, яка розташована за адресою будинку, [PERSON] було видано відповідний державний акт про право приватної власності на землю. Але під час заповнення реквізитів (тексту) зазначеного державного акту особою, яка вчиняла такі дії, було допущено помилки в написанні по-батькові власника земельної ділянки, а саме в державному акті по-батькові [PERSON] зазначено як "[PERSON]" (слово зазначено у давальному відміннику), хоча повинно бути зазначено як "[PERSON]". Такі помилки на думку заявниці були допущенні у зв'язку з особливістю звучання татарських імен та невживанням східних імен по-батькові в місцевості із застосуванням української або російської мови. В кінці 2015 року [PERSON] було прийняте рішення про продаж належних їй будинку та земельної ділянки, які розташовані в с. Шелюги Якимівського району, для чого на ім'я заявниці [PERSON] була видана відповідна довіреність, але вчинити такий правочин не представляється можливим у зв'язку із ним написанням та читанням по-батькові власниці, яке зазначене у правовстановлюючому документі - державному акті та довідці про присвоєння ідентифікаційного податкового номеру (за усною інформацією заінтересованої особи приватного нотаріуса Уколова С.А. такий номер присвоюються державною фіскальною службою України на підставі нотаріально-посвідченого перекладу відомостей з паспорта громадянина РФ і , таким чином, вважається що саме написання, по - батькові матері заявниці як "[PERSON]" відповідає дійсності). Таким чином зазначені обставини унеможливлюють укладання договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, на якій розташовано будинок. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення обґрунтована, вимоги заяви знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. На підставі викладеного,

Outcome: approved