Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

16 червня 2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 05 вересня 2014 року позивач уточнив свої позовні вимоги обґрунтувавши їх тим, що 12 грудня 2013 року о 22 годині 30 хвилин відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої позивач зазнав тілесних ушкоджень та в період з 12.12.2013 р. до 20.12.2013 р. перебував на лікуванні в стаціонарному відділенні комунального закладу "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова" з діагнозом - відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійні рани голови перенісся, забої та садна м'яких тканин голови. Лікарями КЗ «ДОКЛ ім. Мечникова» була проведена операція на очних яблуках, у зв'язку з чим позивачем було витрачено на лікування 1 228,77 грн. Крім зазначеного, внаслідок протиправних дій відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, яку він оцінює 50000 грн. 18.03.2014 р. вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 206/1176/14-к [PERSON] визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, заявлений цивільний позов до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих злочином - залишено без розгляду та надано можливість звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства. У судовому засіданні позивачу стало відомо, що 17.09.2013 р. між [PERSON] та ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО» було укладеного договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підтвердження якого було видано поліс № АС/ 5337353. Вказані обставини стали причиною його звернення до суду з вказаним позовом, в якому він з урахуванням останніх уточнень, просить суд стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО» на його користь 1228,77 грн. матеріальної шкоди та моральну шкоду 5 % від страхової суми за шкоду заподіяну здоров'ю, а також стягнути з [PERSON] на його користь 45000 гривень (а.с.33-43). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди визнав частково в сумі 3000 гривень, а в іншій частині позовних вимог просив відмовити з огляду на те, що його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована у ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» та ліміт відповідальності по здоров'ю на одного потерпілого згідно полісу становить 100000 гривень. Представник публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 12.12.2013 р. близько 22 годині 30 хвилин, внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON], який керував автомобілем Опель Кадет, номерний знак [NUMBER], відбулась дорожня-транспортна пригода (надалі - ДТП) в якій позивач був пасажиром автомобіля Кіа Сеrаtо, державний номер [NUMBER] і знаходився на передньому сидінні поруч з водієм та власником вказаного автомобіля. В результаті ДТП позивач зазнав тілесних ушкоджень, а саме тому в період з 12.12.2013 р. до 20.12.2013 р. перебував на лікуванні в стаціонарному відділенні комунального закладу "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня їм. Мечникова" з діагнозом - відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійні рани голови перенісся, забої та садна м'яких тканин голови. З виписного епікризу КЗ «ДОКЛ ім. Мечникова» вбачається, що позивачу була проведена операція на очних яблуках (а.с.7-9) та було призначено лікування лікарськими засобами і надано рекомендації. На придбання ліків та необхідних призначень лікарем, позивач витратив 1228,77 грн., що підтверджується копіями касових чеків на їх придбання (а.с.5-6). 18.03.2014 р. вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху, яке спричинило тяжке тілесне ушкодження), проте, цивільний позов до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих злочином - залишено без розгляду та надано можливість звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства (а.с.10-13). В судовому засіданні було встановлено, що 18.09.2013 р. між [PERSON] та ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО» було укладеного договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підтвердження якого було видано поліс № АС/ 5337353, терміном дії з 18 вересня 2013 року по 17 вересня 2014 року (включно), де застрахованим транспортним засобом є Опель Кадет, номерний знак [NUMBER] (а.с.43). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, зокрема, в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування власників транспортних засобів», передбачено, що при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 4 договору страхування № АС/5337353 ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну 50 000 грн. Вказані умови кореспондуються з приписами пункту 9.2 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Як вбачається зі ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Враховуючи, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність особи [PERSON], винної у заподіянні збитків, була застрахована у відповідача Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», остання відповідно до статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинна відшкодувати їх у межах встановлених лімітів. Пунктом 5 договору страхування № АС/5337353 сторонами було визначено 0,00 (нульову) суму франшизи. З огляду на те, що про наявність у [PERSON] полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/ 5337353, позивачу стало відомо лише під час розгляду вказаної справи, тому сума страхового відшкодування за спричинену матеріальну шкоду повинна бути відшкодована Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» у розмірі 1 228,77 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди з відповідачів, суд виходить з наступного . За змістом Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позовні вимоги позивача у частині відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 гривень мотивуються фізичним болем та стражданнями, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я, перенесенням операції з видалення осколків скла з очних яблук, необхідністю продовжувати лікування та операцій з відновлення кришталика очного яблука та з пластичної хірургії обличчя, а також емоційним дискомфортом. Однак на думку суду зазначена сума є значно завищеною, не відповідає дійсним обставинам справи, глибині та періоду страждань, не ґрунтується на засадах розумності та справедливості, а висунута позивачем з метою використання цих коштів на здійснення у майбутньому пластичної операції, про що наголосила в судовому засіданні його представник. Суд вважає, що вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 8000 гривень, оскільки відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 5351Е, отриманні позивачем тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров'я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 доби. Визначаючи саме такий розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд також виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких він зазнав, їх тривалості та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідачів, а не про покарання останніх за їх неправомірні дії, що не відповідало б принципам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України. Згідно ст.ст. 23-1 та 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», моральна шкода, яка пов'язана із заподіянням потерпілому будь-якого ушкодження здоров'я, відшкодовується страховиком у розмірі 5% від шкоди, заподіяної здоров'ю. Таким чином, на відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» слід покласти також обов'язок відшкодувати частину моральної шкоди у розмірі 5000 гривень, оскільки відповідачем [PERSON] моральна шкода визнається у розмірі 3000 гривень, яка також підлягає стягненню з останнього. Розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial