Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

В березні 2017 р. ПАТ КБ"ПриватБанк" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлена позовна вимога мотивована тим, що відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, а саме: у встановлений договором строк не повернув одержаний кредит. На цій підставі позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 30165грн. 41 коп. Позивач просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач за місцем реєстрації був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, заяву про розгляд справи у його відсутність чи про відкладення розгляду справи на іншу дату, а також заперечень відносно позову до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору. Згідно з ч.1 ст11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 24 грудня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого товариство надало [PERSON] кредит у розмірі 4500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. 2 Відповідач з умовами кредитного договору, укладеного з позивачем, був ознайомлений та з ними погодився. Зазначені умови кредитного договору не визнані недійсними в установленому законом порядку. Згідно вимог ст.ст. 19054, 1055, 1049, 546 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до положень ст. 526, ч.1 ст.625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв'язку з тим, що позичальник [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредит та відсотки за користування кредитом, станом на 23.02.2017р. він заборгував позивачу по вищевказаному зобов'язанню 30165 грн. 41 коп., в тому числі : 4204.65 грн. - основне зобов'язання; 22653.12 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 1395.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500.00 грн..- штраф (фіксована частина), 1412.64 грн. - штраф (процентна складова). На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ"Приватбанк", відповідач заперечень відносно позову до суду не подав, свого розрахунку заборгованості суду також не надав, будь - яких клопотань з цього приводу, зокрема і про проведення відповідної експертизи для спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, не заявив. Тому суд вважає, що зазначена сума заборгованості, вказана позивачем в розрахунку заборгованості по договору, доданому до позовної заяви, відповідачем не заперечується та ним не оспорюється. Оскільки [PERSON] істотно порушив умови договору, зокрема односторонньо відмовився від зобов'язання по поверненню отриманого кредиту, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для примусового стягнення з нього визначеної позивачем заборгованості за кредитом та заборгованості по сплаті за користуванням кредитом. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи. Звільнення боржника від сплати неустойки у повному обсязі, законодавчо відсутнє. З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором становить 4204.65 грн., а визначений позивачем розмір неустойки (пені) - 1395.00 грн. Докази, про наявність інших обставин, які мають істотне значення для справи, як - то про тяжкий матеріальний стан відповідача, його бажання достроково здійснити погашення заборгованості, належне виконання взятих на себе зобов'язань в матеріалах справи відсутні. Тому суд вважає, що положення ч.3 ст.551 ЦК України щодо зменшення неустойки не підлягало застосуванн, оскільки розмір неустойки (пені) значно манший ніж розмір збитків та відсутні інші обставини, які мають істотне значення для справи. 3 З врахуванням викладеного, оскільки відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, тому з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню вказана сума боргу та судові витрати по справі.

Outcome: approved