Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

В серпні 2014 року до суду надійшла позовна заява прокурора Ленінського району м. Полтави в інтересах держави в особі Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову прокурор посилається на те, що відповідач [PERSON] 20.02.2014 року близько 20-00 год. в приміщенні квартири [ADDRESS] заподіяв батьку [PERSON] тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.07.2014 року кримінальне провадження відносно [PERSON] по вказаному факту за ч. 1 ст. 122 КК України закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. У зв'язку з отриманими з вини відповідача тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] з 26.02.2014 року по 07.03.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні в 5-й міській клінічній лікарні м. Полтави, загальна вартість лікування склала 1705 грн. 93 коп., і на даний час відповідачем не відшкодована. Просить стягнути з відповідача на користь Держави вказану суму. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Представник Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без участі представника, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в провадженні ленінського районного суду м. Полтави перебувало кримінальне провадження № 12014170030000178 відносно [PERSON] за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. По даному кримінальному провадженню [PERSON] обвинувачувався в тому, що 20.02.2014 року близько 20-00 год. в приміщенні квартири [ADDRESS], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в ході сварки з батьком [PERSON] наніс останньому один удар кулаком в ділянку голови зліва, від якого [PERSON] впав на підлогу та одразу ж підвівся. [PERSON] штовхнув потерпілого, а коли той впав, наніс йому ще декілька ударів ногами у взутті в ділянку тулубу більше справа, по верхнім та нижнім кінцівкам, в ділянку голови, обличчя. В результаті вказаних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому ІХ ребра справа по задній підкрильцевій лінії зі зміщенням з розвитком пневмотораксу справа, гематоми м'яких тканин тулуба справа, які згідно висновку експерта кваліфікуються тільки у своїй сукупності як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. В судовому засіданні [PERSON] вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.07.2014 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КК України закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. Потерпілий [PERSON] у зв'язку з ушкодженням здоров'я внаслідок тілесних ушкоджень, отриманих від сина [PERSON] 20.02.2014 року, в період з 26.02.2014 по 07.03.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні 5-ої міської клінічної лікарні м. Полтави. Згідно Розрахунку вартості лікування за лютий-березень 2014 року по 5-ій МКЛ м. Полтави (згідно касових видатків та фактичних ліжко-днів), підписаного головним лікарем, на лікування хворого [PERSON] лікарня здійснила затрати в сумі 1705 грн. 93 коп. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" № 11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Відповідно до Порядку сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. 5-та міська клінічна лікарня м. Полтави є ліцензованим лікувально-профілактичним закладом, що забезпечує кваліфіковану стаціонарну і консультативну поліклінічну медичну допомогу населенню м. Полтави, підзвітна і підконтрольна Полтавській міській раді, фінансування лікарні здійснюється за рахунок міського бюджету згідно з кошторисом. Вказане обумовлює підстави представництва прокуратурою інтересів держави в особі бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради, яким здійснюється загальна організація та управління виконанням міського бюджету. Як встановлено в ст. 1206 ЦК України Особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Проте, [PERSON] витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення станом на час звернення прокурора до суду з даним позовом і на час вирішення справи судом не сплатив. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов прокурора в інтересах держави в особі Бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи те, що прокурор при зверненні до суду з позовом на захист інтересів держави від сплати судових витрат звільнений відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", вказані витрати підлягають стягненню на користь держави з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved