Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "13-й квартал" про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], а позивач є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує даний будинок. 08.12.2004 між позивачем та відповідачем було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Зазначає, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе обов'язки у зв'язку з чим станом на 01.03.2015 року за відповідачем за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 рік утворилась заборгованість в розмірі 2162,82 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 467,94 грн., три відсотки річних в розмірі 27,33 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги згідно з наданим розрахунком заборгованості за період з вересня 2014 року по березень 2015 року. Представники відповідача та третьої особи ОСББ «13-й квартал» в судове засідання, призначене на 19.11.2015 року не з'явились. Через канцелярію суду подали клопотання про відкладення розгляду справи, проте, враховуючи, процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 157 ЦПК України, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно з п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року "Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572", власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Представник позивача стверджує, що станом на 01.03.2015 року в результаті несплати послуг, передбачених договором за період з 01.09.2014 р. по 31.03.2015 р. утворився борг в сумі 1 827,82 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 27 Постанови ПВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Враховуючи зазначене, представник позивача, будучи наділений правом подання доказів, в порядку ч. 1 ст. 60 ЦПК України не навів жодного аргументу на підтвердження того, що [PERSON] є власником спірного житла, не подав жодного належного та допустимого доказу чи документу, який би вказував що на даний час відповідач володіє, користується чи розпоряджається спірним майном, не вказав, що отримання потрібних доказів було неможливим, або у нього виникли складнощі в поданні цих доказів, не переконав суд у своїй правоті та не довів обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень. З врахуванням встановлених обставин справи, суд,

Outcome: dismissed