Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

12.04.2016р. ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до відповідача та уточнивши позовні вимоги просив стягнути заборгованість за кредитним договором №SAMDN03000002494754 від 13.05.2005р. в сумі 21 757,72 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідно до укладеного 13.05.2005р. між сторонами договору за № SAMDN03000002494754 Банком відповідачу передано кредитну карту зі строком дії до 05/07, із встановленим початковим кредитним лімітом на суму 10 000,00 грн. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені Тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним. Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду про те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір. При укладанні договору сторони керувались положенням ч.1 ст.634 ЦК України, який визначає, що договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов договору при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 3,00 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Натомість відповідач в порушення вимог ст.ст.525,530,629,1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, розмір простроченої заборгованості [PERSON] по кредиту перед ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відповідно до детального розрахунку станом на 31.03.2016 р. складає 9916.92 грн. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків зі сторони [PERSON] мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів. Згідно з п.п 5.5.1, 5.5.2 Кредитного договору, при непогашенні кредиту в термін, встановлений п.п. 5.2, 5.3, 5.4 Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою; на залишок заборгованості з простроченої суми кредиту розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п.5.5.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється з дати списання коштів з позичкового рахунка до майбутньої дати сплати відсотків, а також за період, що починається з попередньої дати сплати відсотків по поточну дату сплати відсотків. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості днів у році. Датою 05/07 (останній день строку дії карти) визначено кінцеву дату для здійснення Позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту в розмірі та в строки, встановлені Тарифами при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобов'язань за Кредитним договором №SAMDN03000002494754 від 13.05.2005 року та припинення зобов'язань в цілому. Позивач зазначав, що у випадку неналежного виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором та наявності простроченої заборгованості по кредиту, зобов'язання сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами у Позичальника виникає щомісячно, тим самим, позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Тому просив стягнути з відповідача суму заборгованості по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом, за період, який відповідає загальному терміну позовної давності згідно із ст.257 ЦК України, тообто з 31.03.2013 по 31.03.2016рр. у розмірі 21757,72 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно поданої ним заяви просив розглядати справу за його відсутності, позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, від його представника - адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Окрім цього [PERSON] подано письмове заперечення на позов, в якому останній відмовити в задоволенні позову, покликаючись на те, що платіжна карточка на новий строк дії договору не поновлювалась, у зв'язку з чим, вимоги Позивача є безпідставні. Вважав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що при підписанні кредитного договору діяли Умови та правила надання банківських послуг в редакції, яка передбачає дію договору на строк 12 місяців, а у випадку не повідомлення про припинення, дія договору продовжується на той самий строк. Крім того, відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік), указано на ній і вона дійсна до останнього дня такого місяця вказаного на картці. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в Постанові від 19.03.2014р. (справа №6-14цс 14), відповідно до правил користування платіжною карточкою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Як встановлено в п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою срок дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно з п. 3.1.3 цих Правил після закінчення строку дії картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не поступало письмової заяви держателя про закриття картрахунку. У п.3.1.5 Правил зазначено, що заказані клієнтом картки, в тому числі продовжені з новим строком дії, але не отримані, зберігаються в банку для видачі клієнту по кредитній схемі - 6 місяців. Даних про видачу ПАТ КБ "Приватбанк" відповідачу [PERSON] - картки з новим строком дії суду не представлено. ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд із вимогою про захист свого цивільного права - стягнення заборгованості за кредитним договором та процентами із пропуском трьохрічного строку позовної давності, що згідно вимог ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові, тому ним подана заява про застосування строків позовної давності. Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь з справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Позивачем надано копію договору № SAMDN03000002494754 від 13.05.2005р. між та «Приватбанком» в особі керівника Стрийського відділення «Приватбанку» [PERSON] Відповідно до п.1.1.2 розділу 1 предметом Договору є платіжна карта (кредитна карта VISA), строк дії якої 2 роки, валюта карткового рахунку - гривня, кредитний ліміт фіксований - 10 000 грн. та надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії; базова процентна ставка по кредиту на момент підписання договору 3% в місяць з розрахунку 360 днів в році; дія кредитного ліміту припиняється останнім днем місяця до якого діє кредитна карта, якщо інше не передбачене кредитним договором; погашення заборгованості по кредитному ліміту відбувається щомісячними платежами в розмірі 7% загальної суми заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14 цс 14) картка діє в межах визначеного нею строку. Отже, оскільки договір визначає щомісячні платежі погашення кредиту строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Окрім цого, пунктом 2.9 Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, яке затверджене постановою Національного банку України від 19 квітня 2005 року № 137, визначено, що кредитна лінія під операції з платіжними картками відкривається банком на визначений термін та в межах установленого договором ліміту (заборгованості або граничної суми) кредитування. Позивачем не надано доказів, а судом таких не здобуто про те, що після закінчення строку дії кредитної картки відповідачу надавалась картка з новим строком дії. Отже, оскільки згідно умов договору та на підставі анкети-заяви на видачу кредитної картки (а.с.9) строк дії карти 05/07 (травень 2007р.), останнім днем дії картки є 31.05.2007р. Відповідно до розрахунку заборгованості, що подавався з первинним позовом (а.с.6-8), останній платіж для погашення заборгованості відповідачем було здійснено 16.08.2011р. Позивач звернувся до суду з позовом лише 12.04.2016р., тобто за межами трьохрічного строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Враховуючи, що представником позивача заявлено про застосування строків позовної давності суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за спливом строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

Outcome: dismissed