Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

25.05.15 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит», в якій просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача в його користь 2189,09 доларів США, що еквівалентно 45 613,74 та 5 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до Договору-заяви N"5300130/122116/3-14 від 22 жовтня 2014 року Банк отримав від позивача 2 046 доларів США та нарахував проценти за ставкою 10,10%. Оскільки строк розміщення вкладу закінчився 22 січня 2015 року позивач особисто звернувся в банк з усною вимогою про повернення Вкладу та нарахованих процентів. Станом на дату подання позовної заяви позивачу видали нараховані проценти в повному обсязі та Вклад частково повернули у сумі 200 доларів США. Повернення відбувалося 28.01.2015р та 04.02.2015р по 100 доларів США відповідно. Залишок Вкладу склав 1846,28 доларів США. 10.03.2015 вх. №1501 позивач письмово звернувся з вимогою видати залишок Вкладу згідно вимог Національного банку України. 20.04.2015 року отримав відповідь від Західного Регіонального департаменту АТ "Банк" Фінанси та Кредит" № 9-334000/1213 від 30.03.2015 про те, що повернення вкладів фізичних осіб, залучених в іноземній валюті, може здійснюватись у готівковій формі в іноземній валюті шляхом виплати частинами у межах до 15 000 (п'ятнадцяти тисяч) гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Оскільки повернення не відбулося позивач повторно письмово звернувся 25.04.2015 року з вимогою - заявою вх. «3225 про повернення залишку вкладу, однак нічого не отримав. На неодноразові звернення працівники Банку відповідають, що немає можливості сплатити дану суму, оскільки готівка є тільки для виплати відсотків по депозитах та обслуговування комунальних платежів інших клієнтів банку; за допомогою банкомата також неможливо стримати цю суму, з тієї самої причини. Відповідно до п. 5 Договору у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою". Відповідно до п. 6.1.2 Договору "Вкладник має право: Після закінчення строку, визначеного Договором-заявою та ними Основними умовами, отримати суму Вкладу та суму нарахованих процентів згідно з умовами Вкладу." Згідно п.6.3.2 Договору "Банк зобов'язується: При припиненні дії Договору здійснити розрахунок, повернути Вкладнику суму Вкладу та нараховані процентиs дату повернення Вкладу, та закрити Вкладний рахунок. " Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чи відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) ( сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад) надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іі формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу ви вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення встановлені договором. Крім того Закон України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від власності та організаційних форм підприємництва. Згідно з п. 22 ст. 1 цього Закону, споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. За приписами ч. 5 ст. 10 Закону, у разі коли виконавець прострочує виконання НАДАННЯ послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у р трьох відсотків вартості послуги. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, joінший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач зазначає, що за весь час невиконання Відповідачем своїх зобов'язань ним були завдані моральні страждання. Дії Банку, що виразилися в незаконній відмові виконувати умови договору завдали позивачу душевних страждань і переживань, яких він зазнав у зв'язку з протиправними діями Відповідача. В звязку із невиплатою йому вкладу позивач вимушений звернутися до суду та просить суд винести рішення ким стягнути з відповідача заборгованість за договором банківського вкладу в сумі 2 189, 09 доларів США, що еквівалентно 45 613, 74 грн., з яких: 1846,28 Доларів США, що еквівалентно 38 470, 66 грн. розмір вкладу; 324,00 долари США, що еквівалентно 6 751, 14 грн. пеня; 18, 81 долари США, що еквівалентно 391, 94 грн. 3 відсотки річних та 5 000, 00 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні тим, які викладені в позовній заяві, Просить позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит» у судові засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що наявними в матеріалах справи розписками про отримання повісток (а.с. 34, 37), заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши думку позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини та правовідносини сторін: Відповідно до Договору-заяви N"5300130/122116/3-14 від 22 жовтня 2014 року Банк отримав від позивача 2 046 доларів США та нарахував проценти за ставкою 10,10%. Оскільки строк розміщення вкладу закінчився 22 січня 2015 року позивач особисто звернувся в банк з усною вимогою про повернення Вкладу та нарахованих процентів. Станом на дату подання позовної заяви позивачу видали нараховані проценти в повному обсязі та Вклад частково повернули у сумі 200 доларів США. Повернення відбувалося 28.01.2015р та 04.02.2015р по 100 доларів США відповідно. Залишок Вкладу склав 1846,28 доларів США. (а.с. 3, 4-6, 7-9). 10.03.2015 вх. №1501 позивач письмово звернувся з вимогою видати залишок Вкладу згідно вимог Національного банку України. (а.с. 11). 20.04.2015 року отримав відповідь від Західного Регіонального департаменту АТ "Банк" Фінанси та Кредит" № 9-334000/1213 від 30.03.2015 про те, що повернення вкладів фізичних осіб, залучених в іноземній валюті, може здійснюватись у готівковій формі в іноземній валюті шляхом виплати частинами у межах до 15 000 (п'ятнадцяти тисяч) гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. (а.с. 12). Відповідно до п. 5 Договору у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою". Відповідно до п. 6.1.2 Договору "Вкладник має право: Після закінчення строку, визначеного Договором-заявою та ними Основними умовами, отримати суму Вкладу та суму нарахованих процентів згідно з умовами Вкладу." Згідно п.6.3.2 Договору "Банк зобов'язується: При припиненні дії Договору здійснити розрахунок, повернути Вкладнику суму Вкладу та нараховані процентиs дату повернення Вкладу, та закрити Вкладний рахунок. " Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чи відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) ( сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад) надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іі формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу ви вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення встановлені договором. Крім того Закон України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від власності та організаційних форм підприємництва. Згідно з п. 22 ст. 1 цього Закону, споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. За приписами ч. 5 ст. 10 Закону, у разі коли виконавець прострочує виконання НАДАННЯ послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у р трьох відсотків вартості послуги. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження моральних страждань, а тому у задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 5 000, грн.. не підлягає до задоволення. Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку про необхідність задовольнити заявлені позовні вимоги частково. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхилиної частини вимог. Враховуючи, те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 7 статті 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial