Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила в ході розгляду справи, мотивуючи вимоги тим, що у лютому 1994 року їх сім"ї в складі позивачки та двох її дітей [PERSON] та [PERSON] в порядку приватизації державного житлового фонду було передано у спільну часткову сумісну власність, тобто по 1/3 частині кожному без виділення часток в натурі, квартиру [ADDRESS] загальною площею 50.08 кв.м. На момент приватизації син проживав в м. Москві і в 1999 році уклав шлюб з гр-кою Росії [PERSON] після реєстрації якого прийняв прізвище дружини - [PERSON]. [INFO] син помер в м. Москві і після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частини вищевказаної квартири і спадкоємцем на спадщину є позивачка, яка спадщину фактично прийняла, так як на момент відкриття спадщини проживала і проживає у квартирі й до цього часу. Однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено з підстав пропуску шестимісячного строку для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, а тому з цим позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно. В судове засідання [PERSON] не з"явилася, надіслала до суду заяву в якій просить справу розглянути по суті у її відсутності, позов підтримує із наведених в позовній заяві підстав. Від Томашпільської селищної ради надійшла заява в якій остання просить справу розглянути по суті у відсутності представника селищної ради, з позовними вимогами остання згідна. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до пункту 2 ст. 45 Мінської конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до статей 524, 529 ЦК ( в редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 15 березня 1994 року на ім"я [PERSON] його батьками були: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати (а.с. 7). Як убачається з свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] виданого 08.12.1995 року Томашпільським відділом РАЦС шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2012 року встановлено, 12.12.1995 року [PERSON] уклала шлюб з гр-ном [PERSON] і після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданим 08.07.1999 року палацом реєстрації шлюбів №1 м. Москви встановлено, що 08.07.1999 року [PERSON] уклав шлюб з гр-кою РФ [PERSON] і після реєстрації шлюбу йому було присвоєно прізвище дружини - [PERSON] (а.с.8). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є матір"ю [PERSON]. та відноситься до спадкоємців першої черги. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] в м. Москві Росія (а.с. 9). Відповідно до ст. 549 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 22.02.1994 року Томашпільською селищною радою на підставі свого рішення №119 від 22.02.1994 року, зареєстрованого в КП "Могилів-Подільське МБТІ" Вінницької області 17.03.1994 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної часткової власності, тобто по 1/3 частині кожному без виділення часток в натурі, належить квартира [ADDRESS] загальною площею 50,08 кв.м (а.с. 11). Після смерті спадкодавця [PERSON] позивачка [PERSON] прийняла спадщину, так як фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки як на час відкриття спадщини, так і на момент звернення з позовом до суду проживала і продовжує проживати у даній квартирі. Відповідно до довідки виданої виконкомом Томашпільської селищної ради 07.02.2013 року №67 єдиним спадкоємцем першої черги на цю спадщину є позивачка (а.с.10). За змістом розділу VП ЦК УРСР прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об»єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ст.550 ЦК , якщо спадкоємець в установлений ст.549 ЦК строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною , суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку , а про визнання права на спадкове майно . Визнання позову відповідачем не порушує права й законні інтереси сторін, третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved