Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

8 травня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Октябрської районної у м. Полтаві ради про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. У своємі позові позивач прохала суд: · ухвалити рішення яким збільшити розмір аліментів, які стягнуті з [PERSON], визначивши розмір аліментів в 1/3 частину всіх видів його заробітку щомісячно на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] до її повноліття; · ухвалити рішення яким позбавити відповідача [PERSON], [INFO], азербайджанця, громадянина Азербайджану, батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Прокурор у судовому засіданні позов підтримала, прохала задовольнити. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона прохала позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Від представника служби у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у своїй заяві представник позов підтримала, просила задовольнити, а також прохала врахувати висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON]. Згідно ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено документально, що [INFO] позивач народила доньку, батьком якої є відповідач по справі. Сторонам було видано свідоцтво про народження доньки згідно якого їй присвоєно прізвище [PERSON], про що 2 лютого 1999 року в Книзі реєстрації народжень Октябрського відділу реєстрацій актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 98. На січень 1999 року позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем тому за його згодою було встановлено його батьківство що до їх доньки, про що в книзі реєстрації актів встановлення батьківства відділу реєстрації актів громадянського стану виконкому Октябрської районної ради міста Полтави 4 серпня 1999 року зроблено запис № 70. В подальшому між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб і позивачу після реєстрації шлюбу було присвоєне прізвище [PERSON]. В 2001 році [PERSON] виїхав з метою влаштування на роботу в місто Ахтубінськ Астраханської області, Росія. Позивач з донькою залишилась проживати в місті Полтаві. З 2003 року відповідач жодного разу не цікавився життям доньки та не надавав матеріальної допомоги на її утримання. 29 листопада 2004 року шлюб позивача з відповідачем був розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів Октябрського відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, в цей же день, було зроблено запис № 569. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON]. 5 листопаді 2004 року позивач звернулась в Октябрський районний суд міста Полтави з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки. Згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави в січні 2006 року було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 30.11.2004 року до повноліття дитини. Позивач вказує, що на даний час донька має слабе здоров»я, перебуває на обліку з приводу залишкових явищ черепно-мозкової травми, юнацького остеохондрозу, С- правостороннього грудного сколіозу. Для її обстеження, лікування вона вимушена постійно витрачати додаткові кошти. Для всебічного розвитку дитини позивач вважає доцільним щоб донька навчалась у музичній школі, однак навчання в музичній школі платне, а тому відповідно до cт. 192 Сімейного кодексу України позивач просить суд збільшити розмір стягнутих з [PERSON] аліментів до розміру 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з моменту подачі до суду даної позовної заяви. 26 серпня 2011 року позивач зареєстровала шлюб з [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів Октябрського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області в той же день зроблено актовий запис № 202. Після реєстрації шлюбу позивачубуло присвоєно прізвище [PERSON]. Протягом подружнього проживання з [PERSON] він має добрі стосунки з [PERSON], займається її вихованням. В подальшому має намір удочерити дитину. Ці факти підтверджуються характеристикою, наданою директором школи № 19 м. Полтави та класним керівником 9-«б» класу в якому навчається донька позивача. З цієї характеристики випливає, що на протязі всього навчання в даній школі батько дитини жодного разу не відвідав школу, повністю нехтує вихованням [PERSON]. В той час мама та вітчим приділяють належну увагу вихованню доньки. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], Орган опіки та піклування, виконавчий комітет Октябрської районної у м. Полтаві ради прийшов до висновку , що громадянин [PERSON] не виконує належним чином батьківські обов»язки щодо дочки [PERSON], ухиляється від виконання та її утримання , не цікавиться життям та здоров»ям дитини, досягненнями, не готує до самостійного життя, а тому його доцільно позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Обов'язки батьків щодо дитини закріпленні в ст. ст. 150, 180 Сімейного Кодексу України, зокрема: · батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; · батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; · батьки зобов'язанні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; · батьки зобов'язанні поважати дитину; · батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо, протягом тривалого часу не виконує належним чином своїх обов'язків по відношенню до своєї дитини. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідач порушує принцип № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано : "Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення". В ч.2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: "Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи". Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України". Статтею 11 цього ж Закону вказано, що "Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини." Згідно статті 12 цього Закону вказано, що "Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці". Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідно до п.4.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 181 СК України, одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення коштів за рішенням суду. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевказаного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved