Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] підприємства «НТА-Незалежне телевізійне агентство» про захист честі, гідності та ділової репутації й відшкодування моральної шкоди, покликаючись на те, що 23.03.2018 року Телеканал НТА оприлюднив репортаж в якому назвав позивача шахраєм :- "Суд над шахраєм [PERSON] знову перенесено". Оскільки немає вироку суду яким би позивача було визнано винним у злочині чи вчиненні кримінальних злочинів, вважає, що поширена інформація є недостовірною та негативною, а такі дії - образою честі та гідності. Просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканність ділової репутації позивача інформацію поширену відповідачем ПП "НТА Незалежне телевізійне агентство" в суботу в 19.00 год. 23.03.2018 року під час випуску новин. Зобов'язати відповідача спростувати дану інформацію та принести вибачення в суботньому випуску новин на своєму телеканалі о 19.00 год., відшкодувати моральну шкоду у розмірі 500 000 тисяч гривень. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча ПП «НТА-Незалежне телевізійне агентство» повідомлене належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст.\~15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 2ст.\~16\~ЦК України містить перелік можливих способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно з ч. 1ст.\~277\~ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. За змістом ст. 277 ЦК України, ч. 4 ст.\~32\~Конституції України та ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена. Судом встановлено, що на телеканалі «НТА» (власник\~ПП «НТА\~Незалежне телевізійне агентство») 23.03.2018 року о 19.00 год. в ефір вийшов випуск новин. В оглянутому судом відеозаписі сюжету наявні наведені позивачем твердження (голосовий авторський текст в кадрі), зокрема:\~"Суд над шахраєм [PERSON] знову перенесено". Вказана інформація поширена в усній формі та доведена невизначеному колу осіб. Вказана інформація стосується [PERSON] . Згідно з пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Якщо поширено недостовірну інформацію про особу, яка померла, з відповідним позовом вправі звернутися члени її сім'ї, близькі родичі та інші заінтересовані особи, навівши у заяві такі обставини: характер свого зв'язку з особою, щодо якої поширено недостовірну інформацію; у який спосіб це порушило особисті немайнові права особи, яка звертається до суду. Пунктом 9 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону України Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації за дорученням засновника (співзасновників) здійснює редакція або інша установа, що виконує її функції. Наведена інформація порушує право позивача на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, оскільки містить недостовірні дані. Поширені відомості були доведені до відома значної кількості осіб, серед яких були колеги та друзі [PERSON] Згідно п.19\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч.2 ст. 47-1\~Закону України "Про інформацію"\~оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Згідно з ч.3 ст. 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа яка її поширила не доведе протилежного. Відповідно до п.15 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №1\~від 27.02.2009р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~захист гідності\~та честі\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відповідно до п. 19\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №1\~від 27.02.2009р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~захист гідності\~та честі\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи» Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1\~Закону України\~"Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК (435-15) не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (475/97-ВР). Проаналізувавши наведену у відеоролику інформацію, суд приходить до висновку, що така інформація подана у формі фактичних тверджень, оскільки речення містить стверджувальні вислови. Пунктом 5\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №1\~від 27.02.2009\~р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~захист гідності\~та честі\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи» передбачено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Поширена у відеоролику інформація «…Суд над шахраєм [PERSON] знову перенесено», є фактичним звинуваченням позивача у скоєнні злочину, за яке передбачена кримінальна відповідальність, однак жодних належних та допустимих доказів стороною відповідача суду не надано, на підтвердження озвученого у відеоролику. Вказана інформація є інформацією негативного характеру, оскільки така інформація підриває довіру громадськості та ділових партнерів [PERSON], звинувачує його у злочинних діях за відсутності відповідного рішення суду про встановлення вини та складу злочину. Відтак, суд вважає доведеним те, що вказана інформація є недостовірною та такою, що порушила право позивача на недоторканність ділової репутації, оскільки спотворила інформацію про діяльність позивача, поставила під сумнів, дотримання [PERSON] моральних та правових норм, створила враження вчинення [PERSON] неправомірних дій. Дана інформація не є оціночними судженнями. Таким чином, поширену відповідачем [PERSON] підприємством "НТА - Незалежне телевізійне агентство" інформацію суд визнає недостовірною, такою, що порушує право позивача на недоторканість ділової репутації. Спростування недостовірної\~інформації здійснюється\~особою,\~яка поширила\~інформацію.\~Судом встановлено,\~що недостовірна\~інформація поширена\~[PERSON] підприємством\~"НТА\~-\~Незалежне телевізійне\~агентство".\~Відтак,\~суд зобовязує\~саме [PERSON]\~підприємство "НТА\~-\~Незалежне телевізійне\~агентство"\~спростувати на\~телевізійному каналі\~« НТА\~» відомості,\~поширені ПП\~"НТА\~-\~Незалежне телевізійне\~агентство"\~23.03.2018\~року в\~19.00\~годин, під час випуску новин - «Суд над шахраєм [PERSON] знову перенесено», вказавши, що такі не відповідають дійсності, не пізніше одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили. Відповідно до року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірним із заподіяною шкодою. Що стосується стягнення моральної шкоди, суд, виходячи із вимог позивача, із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер та обсяг страждань яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у життєвих, громадських стосунках, ступінь зниження престижу та ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, рівень та обсяг розповсюдженої неправдивої інформації, їх наслідки, суд вважає, що вказані вимоги слід задовольнити частково, в розмірі 10000.00 грн. Дані обставини справи стверджуються також матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє часткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідачів слід стягнути судовий збір у розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 150.00 гривень судового збору.

Outcome: partial