Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

15 травня 2017 року позивач звернувся з позовом до суду та просить ухвалити рішення, яким визнати висновок (звіт) про оцінку майна від 27.03.2017 року, складений товарною біржею «Профі-Т» недійсним; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування свого позову посилається на те, що оскаржуваний висновок (звіт) про оцінку майна проведено з порушенням вимог закону, зокрема, починаючи від опису та арешту майна державним виконавцем, призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, укладення договору, протиправного доступу до майна та закінчуючи висновками про вартість майна, яка є суттєво заниженою. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи його представник [PERSON] була повідомлена належним чином оскільки приймала участь у минулому судовому засіданні, в якому дала пояснення по суті позову. Однак, 02.08.2017 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду з заявою про відкладення розгляду справи у звязку з її перебуванням у м. Білгород-Дністровському, проте жодних доказів цього суду надано не було. Представник відповідача [PERSON] біржі «Профі-Т» - [PERSON] та [PERSON] державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] у судовому засіданні у задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, також вказували на безпідставне затягування позивачем судового процесу. Відповідач субєкт оціночної діяльності субєкта господарювання [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Вислухавши представника відповідача та третю особу, дослідивши докази та матеріали справи, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Перш за все, слід зауважити, що жодних нових доказів, окрім тих, що були надані до позовної заяви, представник позивача суду не надала, з клопотаннями про їх витребування не зверталась, доказів неможливості отримати їх самостійно не навела, у зв`язку з чим справа розглядається за наявними у ній документами. В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться зведене виконавче провадження ВП № 53027158, з примусового виконання виконавчого листа № 2-2823/11 виданого Київським районним судом м. Одеси 30.07.2014 року та виконавчого листа № 751/12225/14 виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «Альфа Банк» грошової суми у розмірі 2\~639\~749, 50 гривень, 910 гривень та 135\~498, 42 гривень. На підставі ст.3 Закону «Про виконавче провадження» виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, видані судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах, у випадках, передбачених законом, судові накази, виконавчі написи нотаріусів, посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі рішень цих комісій, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, рішення органів державної влади, прийняті з питань володіння і користування будівлями та майном, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу, рішення інших органів державної виконавчої влади, у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу, рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання та застосування практики Європейського суду з прав людини». Пред'явлення виконавчого документа до виконання - це невід'ємне право кожного стягувача. Документ пред'являється на виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи боржника або місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. При примусовому виконанні вищевказаних виконавчих листів, 01 грудня 2016 року головними державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції були винесені постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно яких описано та накладено арешт на: садовий будинок № 76,79 площею 159,2 кв.м., садовий будинок № 77 площею 112,9 кв.м., садовий будинок № 78 площею 101,8 кв.м., що знаходяться за адресою Одеська область, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського, «Южанка» садівниче товариство (район «Сонячний»), а також на земельну ділянку під номером 74, площею 0,006 га, земельну ділянку під номером 76,79 площею 0,0147 га, земельну ділянку під номером 77 площею 0,009 га, земельну ділянку під номером 78, площею 0,009 га., що знаходяться за адресою: Одеська область, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського, «Южанка» садівниче товариство. 12.12.2016 року головним державним виконавцем винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні для визначення ринкової вартості вищевказаного нерухомого майна. Вказаною постановою залучено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання [PERSON] для проведення оцінки майна, як суб'єкта оціночної діяльності. В подальшому, постановою головного державного виконавця від 16.03.2017 року, для проведення оцінки арештованого майна, було залучено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання [PERSON], яка перебуває в трудових відносинах з [PERSON] біржою «Профі-Т» на підставі трудового договору від 16 лютого 2017 року Згідно\~статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»\~оцінка майна, майнових прав - це процес\~визначення їх вартості на дату оцінки\~за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в\~статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Відповідно до ч.3\~ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем\~за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Звіт про незалежну оцінку майна був виготовлений 27.03.2017 року. Згідно наданого звіту про оцінку майна ринкова вартість садового будинку № 76,79 площею 159,2 кв.м., садового будинку № 77 площею 112,9 кв.м., садового будинку № 78 площею 101,8 кв.м., земельної ділянки під номером 74, площею 0,006 га, земельної ділянки під номером 76,79 площею 0,0147 га, земельної ділянку під номером 77 площею 0,009 га, земельної ділянки під номером 78, площею 0,009 га., що знаходяться за адресою: Одеська область, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського, «Южанка» садівниче товариство станом на 24.03.2017 року становить 4\~656\~062 гривень або 172\~079 дол. США. Згідно ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до\~Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"\~( У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Державним виконавцем проведені виконавчі дії у відповідності до вимог\~Закону України " Про виконавче провадження "\~та\~Закону України " Про іпотеку ". Відповідно до п. 63.\~Постанови КМУ від 10.09.2003 р. № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 " Загальні засади оцінки майна і майнових прав", рецензування полягає у неупередженому об'єктивному розгляді оцінки майна особою, яка не має особистої матеріальної або іншої заінтересованості в результатах такої оцінки, відповідно до напряму та спеціалізації її кваліфікаційного свідоцтва. На підтвердження своїх вимог позивач посилається на те, що вказана оцінка майна є необ'єктивною та значно заниженою, але жодних доказів цього суду не надав, будь-якої своєї оцінки не надав, з клопотанням про призначення оціночної експертизи до суду не звертався. Законом України «Про державну виконавчу службу»\~(ст. 1) встановлено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Як зазначено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарчих судів»: «9.10. Визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому\~статтею 121 -2 ГПК». Згідно ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Даними нормами також визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Звернувшись до суду в порядку цивільного процесуального законодавства позивачем не було доведено порушення його цивільних прав або інтересів виконаним Звітом про оцінку майна, враховуючи, що всі дії, які вчиняються в порядку виконавчого провадження, оскаржуються до суду, що ухвалив відповідне рішення. Згідно\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~статті 58 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2.\~ст. 59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.\~\~ Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Належних в розумінні ст.\~57,\~58 ЦПК України\~доказів того, що оцінка нерухомого майна значно занижена суду не надано, позивач не позбавлений був права самостійно звернутись до субєкта оціночної діяльності або до суду з клопотанням про призначення оціночної експертизи з метою оцінки спірного майна. Посилання позивача як на підставу визнання недійсним звіту про оцінку майна не повідомленням про існування виконавчого провадження, опису майна та часом їх проведення не ґрунтуються на вимогах закону.\~\~ Відповідно до\~ст. 1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.\~\~\~\~ Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Частиною 2\~ст. 3 ЦПК України\~зазначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема,\~ст. 16 Цивільного кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Реалізуючи передбачене\~ст. 64 Конституції України\~право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. \~Відповідно до вимог\~\~ст. 214 ЦПК України\~\~під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог\~\~ст. 214 ЦПК України\~\~під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. \~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed