Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Перечинська загальноосвітня\~школа-інтернат\~І-ІІ\~ступенів Закарпатської\~обласної ради\~в інтересах\~малолітніх дітей\~школи інтернат звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання трьох малолітніх дітей: доньки [PERSON],\~[INFO],\~сина [PERSON],\~[INFO]\~та доньки\~[PERSON],\~[INFO] у розмірі 50 % прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення ними повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31 серпня 2018 року малолітні діти: [PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON],\~[INFO], були влаштовані до Перечинської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів, де навчаються, виховуються, проживають та перебувають на повному державному утриманні. З 23 липня 2018 року вони знаходиться на первинному обліку в службі в справах дітей Тячівської РДА. Рішенням Тячівського районного суду від 24 травня 2018 року матір дітей [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батько дітей [PERSON] та [PERSON] записаний [PERSON], який помер 12 червня 2017 року. Відомості про батька [PERSON] у свідоцтві про народження дитини внесені відповідно до\~ст. 135 ч. 1 СК України, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини. Враховуючи, що при позбавленні батьківських прав батьки зобовязані приймати участь в утриманні дітей, просить стягнути з відповідачки аліменти. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлена за місцем її реєстрації про час та місце розгляду справи, а тому, суд на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач в справі являється матірю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтв про їх народження, де в графі мати записано відповідача в справі [PERSON] (а.с.6-8). Рішенням Тячівського районного суду від 24 травня 2018 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до розпоряджень голови Тячівської РДА №№ 350, 351, 352 від 04 липня 2018 року [PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON],\~[INFO], надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно довідок виданих Перечинською загальноосвітньою школою-інтернат I-II ступенів Закарпатської обласної ради за №№ 0130/996, 0130/997, 01/30/998 від 23 жовтня 2018 року малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зараховані на навчання, виховання, проживання та знаходяться на повному державному утриманні у Перечинській загальноосвітній школі-інтернаті I-II ступенів Закарпатської обласної ради з 31 серпня 2018 року по теперішній час. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 150 ч. 2 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності частини 2 статті 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Статтею 184 ч. 1 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо. Враховуючи, що відповідачка ніде не працює та не позбавлена обовязку утримувати малолітніх дітей до повноліття, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. На підставі ст.\~141\~ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved