Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 23.09.2014 року він уклав Договір № 16.0.2014 поставки продукції від 23.09.2014 року на поставку віконних конструкцій "Aluplast" по раніше виконаному заміру. Вартість замовлення склала 3800,00 грн., згідно умов Договору позивачем був сплачений аванс у розмірі 1900,00 грн. За умовами Договору замовлення мало бути виконане - 04.10.2014 року. Відповідач умови договору не виконала, замовлені вироби не поставила, на неодноразові звернення позивача передоплату за Договором не повернула, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу вказану в позовній заяві, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: "за закінченням терміну зберігання". У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2014 року між сторонами укладено Договір №16.0.2014 поставки продукції, за умовами якого [PERSON] доручив, а ФОП [PERSON] взяв на себе обов'язок виконати замовлення на поставку виробів - віконних конструкцій "Aluplast". Відповідно до умов п. 2.1. Договору, сума замовлення склала 3800,00 грн. Відповідно до п. 2.2 Договору, виконавець приступає до виконання замовлення після отримання авансу в розмірі 1900,00 грн. Згідно з п. 3.6 Договору, приймання товару за кількістю та комплектності здійснюється замовником 04.10.2014 року в присутності представників виконавця. З матеріалів справи вбачається, що позивач за умовами Договору сплатив відповідачу аванс у розмірі 1900,00 грн. Доказів неотримання грошових коштів відповідачем не надано. Судовим розглядом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, замовлення не виконано до теперішнього часу, що стало підставою для звернення позивача до суду. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Правовідносини, що виникли між [PERSON] (Споживач) та ФОП [PERSON] (Виконавець) регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", саме цим законом регулюються відносини між споживачами товарів, робіт, послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлюються права споживачів, а також визначається механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно Закону України "Про захист прав споживачів" споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Також Законом України "Про захист прав споживачів" розкрито значення термінів "виконавець" - суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги та терміну "робота" - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. У відповідності до статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання у встановлений Договором № 16.0.2014 від 23.09.2014 року строк та до теперішнього часу, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача 1900,00 грн., сплачених ним при укладенні Договору № 16.0.2014 поставки продукції від 23.09.2014 року. Крім того, позивач просив суд на підставі п. 4.5 Договору, стягнути з відповідача пеню у розмірі 380,00 грн. Згідно з п. 4.5. Договору № 16.0.2014 поставки продукції від 23.09.2014 року, у разі поставки недоукомплектованого замовлення або з порушеннями терміну виготовлення сума виплаченої пені замовнику не може перевищити 10% від вартості замовлення. Таким чином, згідно умов Договору, нарахування пені передбачено у разі неналежного виконання виконавцем Договору в частині поставки замовлення, проте оскільки Договір не виконаний в повному обсязі, суд вважає, вимогу про стягнення з відповідача пені на підставі п. 4.5. Договору не обгрунтованою, та не підлягаючою задоволенню. Оскільки позивач згідно Закону України "Про захист прав споживачів" та ст. 5 п. 7 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою про захист прав споживача, всі судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь державного бюджету України судовий збір в загальній 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial