Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

08.12.2015 року від Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 31.07.2006 року в розмірі 13511 грн. 56 коп. та судового збору в розмірі 1218 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог представник ПАТ КБ Приватбанк [PERSON] вказав, що 31.07.2006 року між ЗАТ КБ Приватбанк, правонаступником якого є ПАТ КБ Приватбанк, та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно якому відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Умовами договору передбачено, що погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п. п. 6.6, 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2015 року має заборгованість - 13511 грн. 56 коп., яка складається з наступного: 1582 грн. 27 коп. - заборгованості за кредитом; 8109 грн. 69 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2700 грн. 00 коп. - заборгованості за комісією, а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина; 619 грн. 60 коп. - процентна складова. Невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] подав письмові заперечення, в яких позов визнав частково з наступних підстав: 31.01.2006 року дійсно було укладено договір, за яким він отримав кредит у розмірі 2000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. До лютого 2013 року він сумлінно виконував свої обов'язки щодо погашення кредитної заборгованості за зазначеним договором. Однак 15.03.2013 року його було звільнено за основним місцем роботи, у зв'язку з чим він втратив заробітну плату та взагалі не мав засобів до існування. У зв'язку з цим він не мав об'єктивної можливості здійснювати платежі для погашення кредитного договору. Також, з лютого 2013 року до грудня 2015 року, він не отримував жодних попереджень від ПАТ КБ "Приватбанк" з інформацією про суми заборгованості по процентам за користування кредитом. У вказаний період позивач не вжив жодних заходів для досудового врегулювання спору, навіть враховуючи, що картка видана йому банком діяла до червня 2015 року. Також, в позовних вимогах позивач просить стягнути з нього неустойку у виді пені в сумі 2700 грн. та штрафів в сумі 500 грн. та 619 грн. 60 коп., а п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України установлено, що до вимог про стягнення неустойки (штраф, пені) застосовується позовна давність в один рік. Виходячи з наведеного вище, вважав, що позовна давність за вимогами щодо стягнення неустойки також має обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Враховуючи, що останній платіж для погашення кредитної заборгованості був здійснений ним 08.02.2013 року, а наступний платіж він мав здійснити до 25 числа наступного місяця, то і перебіг строку позовної давності починається 26 числа наступного місяця, тобто 26 березня 2013 року. Таким чином, строк позовної давності за вимогами щодо стягнення неустойки сплив в березні 2014 року, а до суду позивач звернувся лише в грудні 2015 року. Просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення неустойку у виді пені в сумі 2700 грн. та штрафів в сумі 500 грн. та 619 грн. 60 коп. у зв'язку з пропуском позивачем позовної давності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 31.07.2006 року між ЗАТ КБ Приватбанк, правонаступником якого є ПАТ КБ Приватбанк, та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умовами договору (п. п. 6.5, 6.6., 8.6 Умов та правил надання банківських послуг) передбачено зобов'язання позичальника: погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплати винагороди банку; при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, - сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. (а. с. 7-13). Згідно розрахунків, наданих позивачем, [PERSON] станом на 31.10.2015 року має заборгованість за кредитним договором б/н від 31.07.2006 року в розмірі 13511 грн. 56 коп., яка складається з наступного: 1582 грн. 27 коп. - заборгованості за кредитом; 8109 грн. 69 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2700 грн. 00 коп. - заборгованості за комісією, а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. штрафу (фіксована частина); 619 грн. 60 коп. - штрафу (процентна складова). (а. с. 4-6). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідністю зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладенням кредитного договору б/н від 31.07.2006 року, та наявності з боку відповідача [PERSON] невиконаних зобовязань за вказаним кредитним договором. Зі змісту письмового заперечення відповідача [PERSON] вбачається, що ним не оспорюється правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором. Заява відповідача [PERSON] щодо застосування позовної давності до частини вимог є безпідставною. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Зі змісту наданого позивачем розрахунку вбачається, що в графі "Сума комісії та пені" відображено нарахування лише комісії в розмірі 2700 грн., яка нарахована згідно умов договору, і на вимоги щодо стягнення якої не поширюється дія п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Що стосується пені, то її нарахування не передбачено умовами договору, а також і не здійснено позивачем у наданому розрахунку заборгованості. Зі змісту п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що для визначення розміру процентної складової штрафу береться сума позову, яка визначається на час звернення до суду з позовної заявою. Зі змісту розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що розмір штрафу був визначений та нарахований одночасно з визначенням суми заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісіями станом на 31.10.2015 року, тобто в межах річного строку позовної давності. За таких обставин, заява відповідача [PERSON] про застосування наслідків спливу позовної давності щодо частини вимог є необґрунтованою, а позовна заява Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору На підставі викладеного,

Outcome: approved