Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON], з наступним уточненням позовних вимог (а.с.43), в якому він посилається на те, що 08 вересня 2013 року померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги за законом є позивач та його сестра [PERSON] відповідачка по справі. Інші спадкоємці відсутні. Постановою приватного нотаріуса Карлівського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої, у зв'язку з пропуском строку для подачі заяви. Позивач вважає, що строк пропущено ним з поважних причин, так як він з 20.09.2013 р. по 23.12.2013 р. перебував на лікуванні у хірургічному відділенні Карлівської ЦРЛ, також з 2010 р. по даний час перебуває на обліку у сімейного лікаря. Крім цього, на момент смерті його мами він доглядав за своєю тещею [PERSON] У зв'язку з наведеним, позивач просить визнати причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначити йому додатковий строк тривалістю в 2 місяці для подання заяви до приватного нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після померлої 08.09.2013 р. [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених у позові. Відповідач направила заяву, в якій зазначила, що позов визнає та просить його задовольнити, крім цього, зазначила, що вона підтверджує той факт, що її брат ніколи не займався документацією, а тому міг не знати та з поважних причин не звертався до нотаріуса за оформленням спадщини та вказала, що між ними є домовленість щодо поділу спадкового майна (а.с. 83). Також в заяві від 03.04.2019 року відповідач зазначила, що позивач дійсно перебував на лікуванні, здійснював догляд за хворою тещею та обєктивно не міг відлучитися до нотаріуса (а.с.113) Третя особа направила заяву про розгляд справи без її участі (а.с.91). Суд, заслухавши позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 08 вересня 2013 р. в м. Карлівка Полтавської області померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 251140 (а.с.8). Як убачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] - позивача по справі, він є сином спадкодавиці [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49513729 від 19.10.2017 р. видно, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу [PERSON] була заведена спадкова справа №52/2014 р. та спадкоємець [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами (а.с.10). Постановою приватного нотаріуса Карлівського районного нотаріального округу [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої 08.09.2013 року [PERSON], у звязку з пропущеним строком, встановленим законодавством України для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки мати позивача померла 08.09.2013, а тому строк для прийняття спадщини сплив 08 березня 2014 року. Статтею 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав роз'яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Разом з цим, при вирішенні цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. Відповідно до положень ст.3 ЦК України, яка передбачає загальні засади цивільного законодавства, ними, серед іншого, є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «[PERSON] проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Як убачається з копії епікризу, виданого на ім'я хворого [PERSON], він перебував на лікуванні в хірургічному відділенні з 20.09.2013 р. по 23.12.2013 р. по захворюванню у вигляді кровотечі з вени правої стопи (а.с.41). [PERSON] довідки комунальної організації Карлівського центру первинної медико-санітарної допомоги від 25.01.2018 р. [PERSON] перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря з діагнозом: гіпертонічна хвороба 2 ступеня, ІХС, кардіосклероз з 2010 року (а.с.42). Разом з цим, позивач зазначив у позовній заяві про те, що на момент смерті та впродовж строку для прийняття спадщини він доглядав за хворою тещею [PERSON], що підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] №2277/346/415від 15.06.2013 р. (а.с.45). \~ \~ \~ \~Оскільки позивач після смерті мами тривалий час перебував на лікуванні, а тому не мав змоги звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із відповідною заявою, та враховуючи, що відповідач позов визнала, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини та відповідно позов задовольнити. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved