Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

22.03.2021 АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором в розмірі 19 704, 68 грн. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача На обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 12.09.2019 між ПАТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений договір у вигляді заяви на встановлення кредитної лінії для відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідачу відкрито поточний рахунок в гривнях за тарифним планом «Мій комфорт», з встановленим кредитом в сумі 25 000 грн, зі сплатою 38,00 % річних за користування кредитними коштами. Свої зобов`язання з повернення кредиту відповідач не виконував та станом на 16.09.2020 виникла заборгованість в сумі 19 704, 68 грн, з яких: 18 238, 89 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом); 1 151, 06 грн - відсотки за користування кредитом; 151, 84 грн - комісії; 6, 55 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 3, 98 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 136, 57 грн - 3% річних на уму простроченого кредиту; 15, 79 грн - 3% річних на суму нарахованих та невиплачених процентів. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 08.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 35). У судове засідання сторони не прибули, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. На адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] , з проханням справу слухати за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач жодних заяв на адресу суду не направляв. За згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 12.09.2019 було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) (а.с. 6-7, 8-17). Відповідно до п. 3.1 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), підписанням цієї заяви [PERSON] погодився на одержання (збільшення) кредиту та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій заяві та Умовах користування кредитною лінією. Пунктом 3.2 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії клієнту було встановлено/збільшено кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] в максимальному розмірі визначеному Умовами користування кредитною лінією - 25000,00 грн. Згідно з п. 3.3.1 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Згідно розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів наданими позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором від 12.09.2019, станом на 16.09.2020 становить 19 704, 68 грн, з яких: 18 238, 89 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом); 1 151, 06 грн - відсотки за користування кредитом; 151, 84 грн - комісії; 6, 55 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 3, 98 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 136, 57 грн - 3% річних на уму простроченого кредиту; 15, 79 грн - 3% річних на суму нарахованих та невиплачених процентів (а.с. 18-20, 21, 24). Відповідач не спростував доводів позивача про наявність вказаного боргу та про його розмір. Норми права, які застосував суд Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За змістом частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з частинами першою, другою статті 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. За змістом частини другої цієї статті, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Оскільки відповідач допустив невиконання умова кредитного договору від 12.09.2019, укладеного між ним та позивачем, не спростував нарахованого банком розміру боргу, суд задовольняє позов та стягує борг, що виник станом на 16.09.2020 у розмірі 19 704, 68 грн Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 2270 грн судових витрат.

Outcome: approved