Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство "Будинкоуправління" звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з останньої суму боргу за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та вивезення побутових відходів в розмірі 827,56 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які поніс останній в розмірі 243,60 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що 02 квітня 2008 року між КП "Будинкоуправління" та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а 04 грудня 2012 року - договір про надання послуг з вивезення побутових відходів. Згідно даних договорів позивач забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та вивезення побутових відходів у житловому будинку за адресою [ADDRESS], а відповідач забезпечує своєчасну оплату таких послуг за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені цими договорами. Однак, внаслідок тривалого невиконання своїх зобов'язань, [PERSON] допустила заборгованість, що в сукупності складає 827,56 грн., тим самим порушує право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Згідно поданих заперечень на позовну заяву, просить у задоволенні позовних вимог КП "Будинкоуправління" відмовити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08 липня 2013 року був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь КП "Будинкоуправління" 687,96 грн. заборгованості за надані послуги. Однак, боржник [PERSON], скористалася своїм правом передбаченим ст.105 ЦПК України та подала заяву про скасування судового наказу від 08 липня 2013 року. Ухвалою суду від 13 серпня 2013 року заяву [PERSON] про скасування судового наказу залишено без задоволення (а.с.3). Не погоджуючись з таким висновком суду, [PERSON] подала апеляційну скаргу на ухвалу суду від 13 серпня 2013 року. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 22 жовтня 2013 року (а.с.4) апеляційну скаргу [PERSON] задоволено та скасовано судовий наказ Дубровицького районного суду від 08 липня 2013 року. Частина 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" чітко зазначає, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частиною 2 ст. 35-1 Закону України "Про відходи" передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Отже, відносини у вказаних сферах повинні здійснюватися лише на договірних засадах. З матеріалів справи вбачається, що 02 квітня 2008 року між КП "Будинкоуправління" та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.7), а 04 грудня 2012 року - договір про надання послуг з вивезення побутових відходів (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зі змісту ст.15 Закону України "Про відходи" вбачається, що громадяни України зобов'язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів. Згідно особового рахунку платника по квартплаті за період з 01.01.2010 року по 01.02.2014 року (а.с.36) [PERSON] має заборгованість у розмірі 344,29 грн. Згідно особового рахунку платника за ТПВ за період з 01.10.2009 року по 01.02.2014 року (а.с.37) [PERSON] має заборгованість у розмірі 483,27 грн. Як зазначалося вище, нарахування плати за надані послуги може здійснюватися лише на договірних засадах. З особового рахунку платника за вивезення твердих побутових відходів за період з 01.10.2009 року по 01.02.2014 року вбачається, що заборгованість у розмірі 483,27 грн. нарахована за межами дії укладеного договору, на який посилається позивач та який долучений до матеріалів справи (а.с.6). У той же час, з даного особового рахунку вбачається, що відповідач почала оплачувати вказані послуги з 05 грудня 2012 року, тобто після укладання відповідного договору 04 грудня 2012 року. Така ж позиція викладена і в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 22 жовтня 2013 року (а.с.4-5). Дана ухвала набрала законної сили. Частиною 3 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги з вивезення твердих побутових відходів в розмірі 483,27 грн. є безпідставними. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Outcome: approved