Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

12.02.2014 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до ПАТ КБ "Приват Банк" за участю третьої особи ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві про визнання договору поруки недійсним, стягнення грошових коштів та зняття арешту з майна. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що 27.12.2012 року з її особистого банківського рахунку відкритого у Харківському відділенні філії "Київського Головного регіонального управління" ПАТ КБ "Приват Банк" відраховано грошові кошти у сумі 3000 грн. Того ж дня, у розмові з начальником Харківського відділення Гриненко О.М. було з"ясовано, що на неї покладена солідарна відповідальність як поручителя за договором позики № КІОНАК00170095 від 26.04.2007 року спільно з боржником [PERSON] Однак, як зазначила позивач, поручителем за договором позики вона не виступала, договір поруки не підписувала, у зв"язку з чим у травні 2013 року вона звернулася до Прокуратури м. Києва з заявою про підроблення договору поруки співробітниками банку. По даній заяві розпочате досудове розслідування № 42013110060000390 та її визнано потерпілою. 23.01.2014 року на підставі виконавчого листа, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, Відділом державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження про примусове стягнення боргу з [PERSON] та з позивача, як солідарного відповідача. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просив позовну заяву про визнання договору поруки недійсним та стягнення грошових коштів розглядати згідно матеріалів справи. Представник відповідача, будучи двічі належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, тому суд ухвалив розглядати справу у відсутність представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відділ Державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ м. Києва направив до суду лист в якому просив розглядати справу без участі представника відділу, щодо заявлених позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2007 року між [PERSON] та Харківським відділенням Київського ГРУ "Приватбанку" укладено кредитний договір № КІОНАК00170095 на підставі якого позичальнику були надані кредитні кошти в сумі 34 628,43 доларів США (а. с. 55 - 59). З метою виконання умов вказаного кредитного договору 26.04.2007 року між позивачем [PERSON] та Харківським відділенням Київського ГРУ "Приватбанку" укладено договір поруки (а. с. 53 -54). Відповідно до ст. 202 ч. 1, ст. 207 ч. 2 ЦК України, договір є правочином, спрямованим на набуття позивачем цивільних прав та обов'язків з поруки і вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 8706/8707/14-32 від 05.08.2014 року вказано, що підпис від імені [PERSON], який міститься у розділі "Юридичні адреси і реквізити сторін" у графі "Поручитель" у рядку "Підпис" у договорі поруки № КІОНАК00170095 від 26.04.2007 року, який укладено між Приват Банком в особі начальника Харківського відділення Київського ГРУ Приватбанку Гриненко Олени Миколаївни та [PERSON] виконано не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням її підпису (а. с. 104 - 107). Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ч. 3 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання договору недійсним, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню, оскільки спірний договір позивачем не укладався. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позовні вимоги щодо стягнення з Харківського відділення філії Київського ГРУ ПАТ КБ "Приват Банк" коштів у суму 3000 грн., які були відраховані з банківського рахунку позивача, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем та її представником не надано будь-яких доказів щодо відрахування зазначених коштів. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зняття арешту з майна позивача, оскільки питання щодо скасування арешту накладеного в порядку здійснення виконавчих дій належить до компетенції Відділу державної виконавчої служби, яка виносила постанову про арешт. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору та проведенню експертизи.

Outcome: partial