Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" про стягнення коштів за договором строкового банківського вкладу та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 12 лютого 2014 року у м. Хмельницькому між ПАТ «Міський комерційний банк та [PERSON] укладений договір строкового банківського вкладу «Ваш стабільний» №2630/68/158121. Згідно п. 1.2. ст. 1 ч. 1 і п. 1.1. ст.1 ч. 2 договору його предметом є передача вкладником в управління банку коштів у сумі 180000 грн. на строк зберігання 89 календарних днів - з 12.02.2014 року по 12.05.2014 року з виплатою банком відсотків з розрахунку 21,85% річних. Відповідно до п. 1.2. ст. 1 ч. 1 і п.п. 1.1., 1.7. ст. 2 ч. 2 договору №2630/68/158121 банк зобов'язаний був повернути [PERSON] вклад і нараховані на нього відсотки за її вимогою 12 травня 2014 року. Згідно п.п. 1.1., 1.6. ст. 1 ч. 2. п. 2.1. ст. 2 ч. 2, п. 4.1.1. ст. 4 ч. 2 договору [PERSON] 12 лютого 2014 року виконала свої зобов'язання та внесла готівкою на депозитний рахунок 180000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №5018 від 12.02.2014 року, згідно якої в графі призначення платежу зазначено: «Залучення коштів на депозит, угода 2630/68/158121 від 12.02.2014 р. [PERSON]. 08 травня 2014 року, тобто за 4 дні до закінчення терміну дії договору [PERSON] звернулася до банку з вимогою припинити дію договору №2630/68/158121 та забезпечити видачу коштів 12.05.2014 р. 12 та 14 травня 2014 року [PERSON] повторно зверталася до банку з усними та письмовими заявами про повернення вкладу з відсотками, однак відповідач без пояснення причин не виконав умови договору, чим порушив вимоги п. 2.4. постанови правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2003 р. №1256/8577, згідно якого за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), яка прийняла від іншої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), зобов'язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї. При цьому, відповідач не врахував, що звернення до банку з вимогою про повернення банківського вкладу в день закінчення строку дії договору чи інший день також свідчить про намір вкладника припинити дію такого договору та зумовлює обов'язок банку повернути депозитні кошти з процентами (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29 травня 2013 року у справі №6-39цс 13). Позивач посилається на те, що банк не виконав умови договору від 12.02.2014 р., чим порушив вимоги ч. 1 ст. 1058 та ч. 1 ст. 1061 ЦК України, згідно яких банк зобов'язаний виплатити вкладникові вклад та проценти на нього на умовах і в порядку, встановлених договором. Пунктом 1.2. ст. 1 ч. 1 і п. 1.1. ст. 2 ч. 2 договору визначено, що [PERSON] мала право 12.05.2014 р. отримати вклад та нараховані відсотки. Банк зобов'язаний був на вимогу вкладника повернути вклад і виплатити нараховані проценти на умовах та у строки, що встановлені договором шляхом видачі готівкових коштів з каси банку в день його звернення. Банк порушив, крім вимог ст.ст. 629, 1060 ЦК України, пп. 3 постанови НБУ України №516, згідно яких банки повертають вклади, сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківської вкладу між вкладником і банком. У разі невиконання банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу банк зобов'язаний прийняти вимогу та письмово повідомити фізичну особу про причини невиконання договору. Банк зобов'язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Згідно п. 6.1. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов'язань. Тобто, з договору вбачається, що в ньому не встановлено конкретного строку, після якого він припиняється. Згідно п.п. 1.2. і 2.2. договору банк нараховує відсотки на вклад з розрахунку 21,85% річні, які сплачуються вкладнику 12-го числа кожного календарного місяця. [PERSON] посилається на те, що за період з 12 березня по 12 червня 2014 року вона не отримала нарахованих відсотків на вклад з вини відповідача, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 5 ст. 1061 ЦК України про те, що не виплачені проценти, збільшують суму вкладу, на суму, на яку нараховуються проценти. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти, тому в даному випадку не може застосовуватись положення п. 2.2 ст. 2 ч. 2 договору, так як [PERSON] своєчасно вимагала виплатити проценти. Частиною 4 ст. 1061 ЦК України визначено, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. [PERSON] посилається на те, що станом на 12 червня 2014 року заборгованість по депозитному вкладу і відсотках становить 190068,29 грн., з яких 180000грн. - сума депозитного вкладу і 10068,29 грн. - сума відсотків за період з 13 березня по 12 червня 2014 року. За невиконання договірних умов відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку в сумі 3% річних від простроченої на 31 день (з 13 травня по 12 червня 2014 року) суми вкладу, тобто 457,37 гривень. Правовідносини між фінансовою установою і фізичною особою (споживач, замовник) - це угода про фінансову послугу. Частиною 1 ст. 1209 ЦК України встановлено, що виконавець послуг зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній особі внаслідок недоліків послуг, а згідно ч. 2 ст. 1210 Закону України шкода, завдана внаслідок недоліків послуг, підлягає відшкодуванню їх виконавцем. Враховуючи, що п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє продукцію (послугу) для особистих потреб, то цей Закон регулює правовідносини між фінансовою установою і громадянами щодо фінансових послуг. Пунктом 5.1. ст. 5 ч. 2 договору №2630/68/158121 встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та на умовах цього договору, так як в договорі не передбачені штрафні санкції за його невиконання, а сторони узгодили відповідальність, передбачену чинним законодавством України, то в даному випадку [PERSON] має права замовника фінансових послуг, передбачені ст. 22 вказаного Закону, а банк повинен нести відповідальність, визначену ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», як виконавець по наданню таких послуг. В даних зобов'язаннях неустойка (пеня) повинна зараховуватись відповідно до норми, передбаченої спеціальним законом, яким є Закон України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення зобов'язання. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги). Згідно п. 1.2. договору тривалість послуги з договору вкладу та відповідальність за неналежне його виконання встановлена в календарних днях. Прострочення виконання послуги відбулося на 31 день, тому відповідач має сплатити пеню за період з 13 травня по 12 червня 2014 року у розмірі 167400 грн. [PERSON] посилається на те, що їй завдано моральної шкоди, яку вона, з урахування характеру та тривалості завданих страждань, оцінює в 5000 гривень. Пунктом 5 ч. 1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної школи, завданої внаслідок недоліку продукції. Під продукцією в розумінні п. 16 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону розуміється будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. У ч. 1 ст. 4 вказаного Закону визначено, що залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення є фінансовими послугами. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема, про порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, споживач, права якого порушені при наданні фінансових послуг, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому протиправною поведінкою банку. Значних страждань позивачу завдає той факт, що крім вкладу, вона не може отримати відсотки, що було б немалою допомогою її сім'ї. Заподіяні позивачу моральні страждання були та залишаються надзвичайно великими, так як кошти разом з чоловіком [PERSON] відкладала упродовж значного часу для будівництва житла і постійно переживає за те, чи зможе їх отримати і за які кошти здобуде житло. При цьому, упродовж місяця [PERSON] не має будь-якої належної інформації про причини невиконання відповідачем умов договорів, що призвело до психологічної виснаженості, неможливості реалізації того, що було заздалегідь заплановано. Позивач просить стягнути з ПАТ «Міський комерційний банк» на користь [PERSON] 180000 грн. банківського вкладу за договором строкового банківського вкладу «Ваш стабільний» №2630/68/158121 від 12.02.2014 р. Стягнути з ПАТ «Міський комерційний банк» на користь [PERSON] 10068,29 грн. відсотків, нарахованих відповідно до п. 1.2. договору строкового банківського вкладу №2630/68/158121 від 12.02.2014 року. Стягнути з ПАТ «Міський комерційний банк» на користь [PERSON] неустойку в сумі 457,37 гривень та пеню в сумі 167400 гривень. Стягнути з ПАТ «Міський комерційний банк» 5000 гривень на відшкодування завданої [PERSON] моральної шкоди. У подальшому позивач позовні вимоги збільшила, просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] 130000 грн. банківського вкладу за договором строкового банківського вкладу «Ваш стабільний» №2630/68/158121 від 12.02.2014 р.; 17785,36 грн. відсотків, нарахованих відповідно до п. 1.2. договору строкового банківського вкладу №2630/68/158121 від 12.02.2014 року, 6840 грн. інфляційних та неустойку у сумі 1533,71 грн., пеню у сумі 561348,41 грн., 5000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, але про причини своєї неявки не повідомив. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Судом встановлено, що 12 лютого 2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» в особі відділення «Хмельницька обласна Дирекція» та [PERSON] укладений договір строкового банківського вкладу «Ваш стабільний» №2630/68/158121. За умовами договору, відповідач прийняв від позивача кошти в сумі 180 000 грн. із ставкою 21,85 % річних на строковий депозитний рахунок, а саме на строк 89 днів. Відповідно до п. 1.1 ст.1 ч.2 банк приймає від вкладника грошові кошти на строковий депозитний рахунок на строк з 12 лютого 2014 р. по 12 травня 2014 р. зі сплатою банком вкладнику процентів за зазначений період в розмірі та в порядку, що визначений п. 1.2 ст. 1 частини № 1 договору. [PERSON] виконала свої зобов'язання та внесла готівкою на депозитний рахунок 180000 грн. Факт прийняття відповідачем від [PERSON] грошових коштів у сумі 180000,00 грн. підтверджується квитанцією № 5018 від 12.02.2014 року. 08 травня 2014 року [PERSON] звернулася до банку з вимогою припинити дію договору №2630/68/158121 та забезпечити видачу коштів 12.05.2014 р., що підтверджується зареєстрованою заявою за № 09.3.68-22103 від 08.05.2014 р., чим засвідчила свій намір припинити дію договору. 14 травня 2014 року [PERSON] повторно зверталася до банку з заявами про повернення вкладу з відсотками, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак відповідач не виконав умови договору. Судом встановлено, що банк не виконав умови договору від 12.02.2014 р., чим порушив вимоги ч. 1 ст. 1058 та ч. 1 ст. 1061 ЦК України, згідно яких банк зобов'язаний виплатити вкладникові вклад та проценти на нього на умовах і в порядку, встановлених договором. 12.06.2014 року [PERSON] отримала у відділенні «Хмельницька обласна «Дирекція» ПАТ «Міський комерційний банк» 50 000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 5510 від 12.06.2014 р. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на користь [PERSON] із ПАТ «Міський комерційний банк» слід стягнути 130000 грн. банківського вкладу за договором строкового банківського вкладу «Ваш стабільний» №2630/68/158121 від 12.02.2014 р. Відповідно до ч. 5,6 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, а тому суд приходить до висновку, що положення ч. 6 ст. 1061 ЦК України про те, що невитребувані у строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти не підлягає застосуванню у правовідносинах, що виникли, оскільки договором банківського вкладу встановлено інше. Так, відповідно до п. 2.2 ст.2 ч.2 проценти, нараховані відповідно до п. 1.2 статті 1 частини № 1 п. 2.3 та п. 2.4 статті № 2 частини № 2 договору строкового банківського вкладу «Ваш стабільний» №2630/68/158121, сплачуються вкладнику окремо від суми вкладу шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок вкладника, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки, вказаної в п. 1.3 статті № 1 частини № 1 договору, що місячно, 12-го числа кожного календарного місяця, а також в день повернення суми вкладу. Проценти на суму вкладу виплачуються вкладнику також при поверненні вкладу за першою вимогою вкладника до закінченню строку, вказаного в п.1.1 статті № 1 частини № 2 договору. Позивач просить стягнути з відповідача проценти, нараховані відповідно до договору строкового банківського вкладу №2630/68/158121 від 13.03.2014 року, починаючи з 13 березня 2014 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на користь [PERSON] із ПАТ «Міський комерційний банк» слід стягнути відсотки, відповідно до п. 1.2. статті 1 частини 1 договору строкового банківського вкладу №2630/68/158121 від 12.02.2014 року, нараховані на суму вкладу - 180000 грн., до дня фактичного повернення частини коштів у сумі 50000 грн. вкладнику, тобто з 13.03.2014 р. по 11.06.2014 р. у розмірі 9805,56 грн. (180000х21,85:100х91:365), а також відсотки нараховані на суму вкладу у розмірі 130000 (18000грн. - 50000 грн. отриманих позивачем коштів) грн., тобто з 13.06.2014 р. по заявлений позивачем строк - 12.09.2014 р. у сумі 7159,62 грн. (130000х21,85:100х 92:365), а всього - 16965,18 грн. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Прострочка виконання зобов'язання із повернення суми вкладу та процентів за депозитним договором становить 30 днів (з 13.05.2014 р. по 11.06.2014 р. включно), тому 3% проценти річних від простроченої суми становлять 468,01 грн. (180000+9805,56х3:100х30:365). 12.06.2014 року [PERSON] отримала у відділенні «Хмельницька обласна «Дирекція» ПАТ «Міський комерційний банк» 50000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 5510 від 12.06.2014 р. Прострочка виконання зобов'язання із повернення суми вкладу у розмірі 130 000 грн. та процентів за депозитним договором становить 92 дні (з 13.06.2014 р. по 12.09.2014 р.), тому 3% проценти річних від простроченої суми становлять 1111,30 грн. (130000+7159,62+9805,56х3:100х92:365). Всього 3% річних за прострочку виконання зобов'язання із повернення суми вкладу та процентів за депозитним договором становить 1579,31 грн. (1111,30 грн. + 468,01 грн.), проте з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України), та межі заявлених вимог з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню 1533, 71 грн. Сума інфляційних нарахувань за весь час прострочення становить 9361,30 грн., яка розрахована наступним чином. - з 13.05.2014 р. по 31.05.2014 року індекс інфляції складав 103,8 % - інфляційні нарахування від простроченої суми боргу за час прострочення виконання зобов'язання із повернення суми боргу та процентів за договором становлять 4393,03 грн., які розраховані наступним чином. Сума боргу у розмірі 180 000 грн. + відсотки за період з 13.03.2014 року по 31.05.2014 року у сумі 8620,27 грн. (180 000х21,85:100х80:365) х3,8:100х19:31); - з 01.06.2014 р. по 11.06.2014 року індекс інфляції складав 101,0 % - інфляційні нарахування від простроченої суми боргу за час прострочення виконання зобов'язання із повернення суми боргу та процентів за договором становлять 673,50 грн., які розраховані наступним чином. Сума боргу у розмірі 180 000 грн. + відсотки за період з 13.03.2014 року по 11.06.2014 року у сумі 9805,56 грн. (180 000х21,85:100х91:365) х1:100х11:30); - з 13.06.2014 р. по 30 червня 2014 р. індекс інфляції складав 101,0% - інфляційні нарахування від простроченої суми боргу за час прострочення виконання зобов'язання із повернення суми боргу та процентів за договором становлять 847,24 грн., які розраховані наступним чином. Сума боргу у розмірі 130 000 грн. + відсотки за період з 13.03.2014 року по 11.06.2014 року у сумі 9805,56 грн. + відсотки за період з 13.06.2014 року по 30.06.2014 року у сумі 1400,79 грн. (130 000х21,85:100х18:365) х1:100х18:30); - з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року індекс інфляції складав 100,4% - інфляційні нарахування від простроченої суми боргу за час прострочення виконання зобов'язання із повернення суми боргу та процентів за договором становлять 574,48 грн., які розраховані наступним чином. Сума боргу у розмірі 130 000 грн. + відсотки за період з 13.03.2014 року по 11.06.2014 року у сумі 9805,56 грн. + відсотки за період з 13.06.2014 року по 31.07.2014 року у сумі 3813,27 грн. (130 000х21,85:100х49:365) х0,4:100х31:31); - з 01 серпня 2014 року по 31 серпня 2014 року індекс інфляції складав 100,8% - інфляційні нарахування від простроченої суми боргу за час прострочення виконання зобов'язання із повернення суми боргу та процентів за договором становлять 1168,25 грн., які розраховані наступним чином. Сума боргу у розмірі 130 000 грн. + відсотки за період з 13.03.2014 року по 11.06.2014 року у сумі 9805,56 грн. + відсотки за період з 13.06.2014 року по 31.08.2014 року у сумі 6225,75 грн. (130 000х21,85:100х80:365) х0,8:100х31:31); - з 1 вересня 2014 року по 12 вересня 2014 року індекс інфляції складав 102,9% - інфляційні нарахування від простроченої суми боргу за час прострочення виконання зобов'язання із повернення суми боргу та процентів за договором становлять 1704,80 грн., які розраховані наступним чином. Сума боргу у розмірі 130 000 грн. + відсотки за період з 13.03.2014 року по 11.06.2014 року у сумі 9805,56 грн. + відсотки за період з 13.06.2014 року по 12.09.2014 року у сумі 7159,62 грн. (130 000х21,85:100х92:365) х2,9:100х12:30) Проте, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України), та межі заявлених вимог з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню інфляційні нарахування за час прострочення виконання зобов'язання із повернення суми банківського вкладу та процентів за договором строкового банківського вкладу «Ваш стабільний» №2630/68/158121 від 12.02.2014 р. у сумі 6840 грн. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення. Отже пеня та неустойки не можуть одночасно застосовуватись за порушення одного грошового зобов'язання. Окрім того, Закон України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини. Тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 561348,41 грн. слід відмовити. Суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування завданої [PERSON] моральної шкоди у сумі 5000 грн. не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги не були передбачені умовами договору. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд приходить до висновку, що на користь держави з публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" в особі відділення «Хмельницька обласна Дирекція» слід стягнути судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Outcome: partial