Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

В лютому 2017 року представник позивач звернувся до суду із вимогами стягнути з [PERSON] , яка є власником квартири [ADDRESS] , на користь ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» 10695 грн 01 коп заборгованості за надані послуги теплопостачання у період 05.10.2016 року по 16.04.2017 року. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідач, всупереч нормам ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», ст. 20, 32 «Про житлово-комунальні послуги», ст. 526 ЦК України та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воли і водовідведення, не виконує зобов`язання по оплаті послуг теплопостачання. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову та пояснив, що послуги з теплопостачання від позивача він не отримував, оскільки з 02 вересня 2014 року здійснив відключення від централізованого опалення, тому, вважає, що не має ніяких зобов`язань перед позивачем. Також зазначив, що квартира [ADDRESS] на даний час переведена у статус нежитлового приміщення, в якому здійснюється автономне опалення шляхом використання електроенергії. Крім цього\~ відсутні будь які договори з позивачем про надання ними послуг з теплопостачання. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 01 березня 2014 року, засвідченого приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області, відповідачу [PERSON] належать на праві власності квартира [ADDRESS] . 11 лютого 2016 року зазначене нерухоме майно прийнято в експлуатацію як нежитлове приміщення (магазин промислових товарів). Вказана квартира (в подальшому магазин) включена до системи централізованого теплопостачання, яке здійснюється ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт». При цьому судом встановлено і підтверджено відповідачем в судовому засіданні, що централізоване опалення в належній їй нерухомості\~ відключене з 02 вересня 2014 року шляхом відрізання труб, про що повідомлено позивача. Відповідач здійснює опалення приміщення автономно за допомогою електроприладів. Разом з тим, надані відповідачем суду дані, свідчать про те, що таке відключення проведено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому не тягне за собою звільнення відповідача від обов`язку оплачувати послуги з централізованого теплопостачання. Вказані висновки суду обґрунтовуються наступним. Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. \~\~\~\~\~\~ Також зазначеною статтею Закону України передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. \~\~\~\~\~\~ Згідно зі ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання. Порядок відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів врегульовано «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (далі Правила). Відповідно до\~ вказаних Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (п.п.24-26 Правил). При відключенні обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п.п.2.1,2.2 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року №169 "Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 №4"). Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання у суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту у частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Мінбуду, архітектури та ЖКГ України від 22.11.2005 №4, встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади (п.1.2 порядку). Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.07 №169\~ було внесено зміни до наказу Мінбуду, архітектури та ЖКГ України від 22.11.2005 №4, які унеможливлює відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку у цілому та з ініціативи усіх споживачів. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що всі власники квартир (споживачі) багатоквартирного будинку [ADDRESS] \~ виявили ініціативу від`єднатися від системи централізованого опалення та постачання гарячої води, і що їх волевиявлення було прийнято та оформлено в установленому законодавством порядку.\~ Відповідного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, не приймалося. Наданий відповідачем акт про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП від 02 вересня 2014 року також не підтверджує правомірності дій відповідача та складений в порушення відповідних норм чинного законодавства, передбачених при складення даних документів. Так, пунктом 2.1 Порядку визначено, що для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Пунктом 2.5 Порядку визначено, що відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконуються у міжопалювальний період. Відповідно до п. 2.6 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Згідно з п. 2.7 Порядку після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Однак, акт від 02 вересня 2014 року не містять відповідного погодження постійно діючою міжвідомчою комісією з розгляду питань щодо відключення від мереж ЦО та ГВП. Більше того, як було уже зазначено вище, станом на 2014 рік законодавство взагалі не передбачало можливості відключення від ЦО і ГВП окремих квартир (приміщень в багатоквартирному будинку). Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач відключився від централізованого опалення з порушенням порядку передбаченого законодавством, тобто самовільно, що є неприпустимим. В свою чергу самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у Постановах від 11.11.2015\~ року\~\~\~ №6-1706цс15 та від 26 вересня 2012 року № 6-95цс12. що також відповідає постанові Верховного Суду у справі № 915/89/16 від 02 березня 2018 року, та та у справі № 61-13637ск18 від 1.10.2019р. Крім того, відповідно до ст.1 Закону України "Про теплопостачання" місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплоенергії, центрального теплопункту або магістральної тепломережі до тепловводу споживача. Згідно п. 22 Правил №630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є - відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до стояка у межі квартири (в подальшому магазину) свідчить про виконання послуг позивачем. Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (Виконавець), зобов`язується за завданням другої сторони (Замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. Крім цього слід зазначити, що відключенні від мереж централізованого опалення без дотримання Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, дії споживача вважаються самовільними, протиправними, які тягнуть відповідальність за самовільне переобладнання приміщень та не надають підстав для припинення обов`язків власників квартир зі сплати за послуги з теплопостачання. Посилання відповідача на ті обставини, що на даний час приміщення [ADDRESS] має статус нежитлового та опалення приміщення здійснюється автономно, суд не приймає до уваги, оскільки правила відключення нежитлових приміщень, які знаходяться в житлових будинках, є аналогічними як і для житлових. Доводи\~ представника позивача про відсутність між сторонами договору щодо послуг теплопостачання є необґрунтованими, оскільки положеннями статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не як право сторін. З матеріалів справи вбачається, що відповідач проігнорував свій обов`язок, щодо укладення зазначеного договору з теплопостачання наданих йому на підпис виконавцем послуг.(а.с.27-29) Такі дії відповідача\~ не надають\~ підстав для припинення обов`язків останньої\~ зі сплати за послуги з теплопостачання. На підставі вищевикладеного, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання\~ є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми, що полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. І без укладених договорів у випадку несплати комунальних послуг стягуються з боржника через наказне провадження 3% річних на суму боргу та індекс інфляції за весь час прострочення у відповідності до ст. 625 ЦК України Крім того, застосування положень частини другої статті 625 ЦК України до спірних правовідносин також узгоджується із закріпленими в пункті 3 частини першої статті 96 Цивільного процесуального кодексу України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Аналогічна\~ правова позиція ВС викладена\~ у справі:\~ № 6-2023цс15 від 16 грудня 2015р.). Так судом встановлено, що відповідач має заборгованість перед відповідачем\~ у розмірі 10695,01 грн. за період\~ з 15.10.2016р. по 16.04.2017р.\~\~ Таким чином інфляційні нарахування за зазначений період становлять 355,82 грн.,\~ а три відсотки річних\~ від суми заборгованості становлять 180 грн. Відповідач, в свою чергу, не заперечив проти\~ вказаних розрахунків\~ та не спростував їх. За таких обставин суд приходить до переконання щодо необхідності задоволення позовних вимог вданій частині і стягнення з відповідача зазначених сум розрахунку. Згідно з ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved