Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що з 1991 року він працює на посаді вчителя музичного мистецтва Торговицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Коломийського району (далі - Торговицька ЗОШ). З 1991 року до 2013 року адміністрація цієї школи забезпечувала його годинами не менше, ніж на ставку (18 годин педагогічного навантаження). Згідно тижневого навантаження вчителів Торговицької ЗОШ на 2012-2013 навчальний рік у [PERSON] було 23,5 години, а саме: 8 годин музичного мистецтва, 3,5 годин художньої культури, 4 години креслення та 8 годин гурткової роботи. Позивачка [PERSON] зазначає, що вона в 1978 році прийнята в Торговицьку ЗОШ на посаду вихователя групи продовженого дня. В 1983 році її переведено на посаду вчителя світової літератури ( в той час це була посада вчителя російської мови та літератури, а пізніше - вчителя зарубіжної літератури). З 2002 року вона також працює на посаді вчителя трудового навчання (обслуговуюча праця). З часу прийняття її на роботу в неї було повне тижневе навантаження. Так, протягом 2012-2013 навчального року [PERSON] було забезпечено 17,5 годинами, з них 10 годин світової літератури та 7,5 годин трудового навчання. Позивачі також вказують, що в серпні 2013 року директор Торговицької ЗОШ [PERSON], грубо порушивши п.12 розділу ІІ колективного договору на 2012-2017 роки, без будь-яких попереджень, безпідставно, без письмової згоди позивача [PERSON] перевела його на роботу з неповним тижневим навантаженням, встановивши йому на 2013-2014 навчальний рік лише 16 годин. У позивачки [PERSON] директор школи безпідставно відібрала 3 години трудового навчання та класне керівництво, внаслідок чого у позивачки [PERSON] залишилось лише 9,5 годин зарубіжної літератури. Позивачі вважають, що адміністрація школи грубо порушила ст.32 КЗпП України, змінивши істотні умови праці. Причиною зменшення тижневого навантаження позивачів стало те, що директор Торговицької ЗОШ [PERSON] незаконно при відсутності відповідних вакансій прийняла на роботу свою родичку [PERSON] - історика за спеціальністю, яку забезпечила двома годинами історії Прикарпаття. [PERSON] вважає це порушенням, оскільки ці години входять до варіативної частини (шкільний компонент) і наказу про прийом на основне місце роботи на це видавати не можна. Позивачі вказують, що [PERSON], яка не є спеціалістом по трудовому навчанню, віддано три години обслуговуючої праці, незаконно відібрані у позивачки [PERSON] У позивача [PERSON] директором школи [PERSON] відібрано чотири години креслення і дві години гурткової роботи. Останні віддано позивачці [PERSON] та вчителю [PERSON] з метою розпалення ворожнечі між вчителями. Позивачка також вказує, що заяви на неповне тижневе навантаження вона не писала. З приводу неправомірного зменшення тижневого навантаження позивачі зверталися із заявами до управління освіти, молоді і спорту Коломийської РДА, однак, відповіді не отримали. Позивач [PERSON] звертався також до Коломийської міжрайонної прокуратури. Після цього його тижневе навантаження було збільшене на одну годину, а директора вказаної школи притягнуто до відповідальності за порушення умов колективного договору та накладено Коломийським міськрайонним судом штраф. Тому позивачі просять позов задовольнити та зобов'язати відповідачів поновити їм попередні умови праці, повернути незаконно відібрані години, визнати недійсним наказ управління освіти молоді та спорту Коломийської РДА від 28.08.2013 року про призначення [PERSON] вчителем історії та трудового навчання, а також стягнути з директора Торговицької ЗОШ [PERSON] на їх користь різницю в оплаті праці з 01.09.2013 року по день вирішення справи по суті. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних в позовній заяві. З приводу своєї заяви про неповне тижневе навантаження, яку позивачка [PERSON] писала 08.10.2001 року, вона пояснила, що цю заяву писала для того щоб її дочка, яка теж працює в зазначеній школі, мала години. Тому в 2013-2014 навчальному році директор школи неправомірно відібрала в цієї позивачки години і не надала їх дочці останньої, а віддала новоприйнятій [PERSON] Позивач [PERSON] додатково звернув увагу на те, що директор школи [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності також за те, що вона незаконно зменшила йому тижневе навантаження. Тому позивачі просять задовольнити їх вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та представник відповідача - управління освіти, молоді та спорту Коломийської РДА Гаєвий В.В. (далі-Гаєвий В.В.) в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що відповідно до ст.25 Закону України "Про загальну середню освіту" розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі здійснюється його керівником і затверджується відповідним органом управління освіти. В 2013-2014 навчальному році в Торговицькій ЗОШ відбулися саме зміни в організації праці, що спричинило зменшення тижневого навантаження в 2013-2014 навчальному році не тільки позивачів, але й інших вчителів цієї школи Цими змінами стало збільшення кількості гуртків та скорочення кількості учнів у даній школі через зменшення кількості класів на 2. Про такі позивачі були завчасно ознайомлені та попереджені під час педагогічної ради в травні 2013 року, про що вони розписалися у відповідному табелі. Тому скорочення кількості годин у позивачів не було наслідком прийняття на роботу молодого спеціаліста [PERSON], оскільки їй віддано лише 5 годин, в тому числі креслення, оскільки спеціаліста з цього предмета в школі не було і цей предмет віддавався тим вчителям, які були менш забезпечені годинами. Тому позивач [PERSON] не може претендувати на постійне навантаження його годинами з даного предмету. Також відповідачка [PERSON] пояснила, що [PERSON] приймалася на роботу як спеціаліст по історії, оскільки вчителі, які читали історію, мали перевантаження. Однак, прийнявши на роботу [PERSON], її не було віддано години з історії, якими були перевантажені інші вчителі, оскільки останні відмовилися їх віддати. Стосовно тверджень позивачки [PERSON] про те, що вона заяв на неповне тижневе навантаження не писала, [PERSON] та Гаєвий В.В. зазначили, що в наказі відділу освіти Коломийської РДА від 08.10.2001 року №877-к чітко вказано про переведення позивачку [PERSON] - вчителя Торговицької ЗОШ на неповне тижневе навантаження згідно її заяви. Сторона відповідачів зазначила, що гурткова робота не є приватною власністю того чи іншого вчителя, вона розподіляється адміністрацією школи на кожен навчальний рік залежно від видів та кількості гуртків. Тому відповідачка [PERSON] та Гаєвий В.В. в задоволенні позовних вимог просять відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з письмовими поясненнями, в яких зазначає, що наказом управління освіти , молоді та спорту Коломийської РДА №284-к від 28.08.2013 року її прийнято на посаду вчителя історії та креслення в Торговицьку ЗОШ І-ІІІ ступенів з неповним тижневим навантаженням. Оскільки вчителі історії в даній школі забезпечені годинами понад норми, тобто повною тарифною ставкою, а спеціаліст з креслення в школі відсутній, директор довантажила її трьома годинами креслення. Вважає, що скасування наказу порушить її конституційні права на працю. Тому вона вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині скасування наказу №284-к від 28.08.2013 року відмовити слід відмовити, а справу розглядати в її відсутності. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні згідно тижневого навантаження вчителів Торговицької ЗОШ на 2012-2013 навчальний рік у позивача [PERSON] було 23,5 годин, з них: 8 годин музичного мистецтва, 3,5 годин художньої культури, 4 години креслення та 8 годин гурткової роботи, а у позивачки [PERSON] - 17, 5 годин, з них 10 годин світової літератури та 7,5 годин трудового навчання (а.с.62). Відповідно до тижневого навантаження вчителів Торговицької ЗОШ на 2013-2014 навчальний рік позивача [PERSON] в цьому навчальному році забезпечено неповним тижневим навантаженням, яке складає 17 годин, а позивачку [PERSON] - неповним тижневим навантаженням в розмірі 9,5 годин (а.с.63). Частиною 3 ст.32 КЗпП України передбачено, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Згідно постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.10.2013 року (справа №346/6412/13-п) директора Торговицької ЗОШ [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки нею вчинено триваюче порушення вимог трудового законодавства, а саме: про зміну істотних умов праці (систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад тощо) працівники не повідомлені більш, ніж за 2 місяці. В постанові зазначено, що зміна істотних умов праці [PERSON] - встановлення неповного робочого часу відбулася без змін в організації виробництва і праці та без повідомлення про зміну істотних умов праці не пізніше, ніж за два місяці, чим порушено ч.3 ст.32 КЗпП України. Вказана постанова набрала законної сили 10.11.2013 року (а.с.93). Згідно правил ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає встановленим той факт, що зменшення тижневого навантаження позивачу [PERSON] відбулося директором школи з порушенням вимог ч.3 ст.32 КЗпП України. При цьому директор школи [PERSON] також порушила п.12 розділу ІІ колективного договору на 2012-2017 роки, за що постановою Коломийського міськрайонного суду від 30.10.2013 року (справа №346/6413/13-п) також притягнута до адміністративної відповідальності на ст.41-2 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 10.11.2013 року (а.с.26-27). Судом встановлено, що в 2013-2014 навчальному році тижневе навантаження позивача [PERSON] зменшилося, оскільки в нього, крім інших годин, було відібрано години з креслення. Відповідно до наказу №284-К від 28.08.2013 року, виданого начальником управління освіти, молоді та спорту Коломийської РДА, третю особу [PERSON] прийнято на посаду вчителя історії та трудового навчання в Торговицьку ЗОШ І-ІІІ ступенів з неповним тижневим навантаженням з 02.09.2013 року (а.с.61). Судом також встановлено, що [PERSON] як не спеціалісту з креслення було надано 3 години цього предмету. Тому суд вважає, що адміністрація Торговицької ЗОШ без жодних правових підстав передала вказані години від позивача [PERSON] третій особі [PERSON] При цьому сторона відповідачів не вказала жодних обставин, при яких [PERSON] мала перевагу перед позивачем [PERSON] на проведення креслення, адже жоден з цих вчителів не є спеціалістом з даного предмету. Покликання відповідачки [PERSON] на те, що креслення було предметом, яке могло вільно передаватись адміністрацією школи тому чи іншому вчителю, суд вважає голослівним, оскільки скорочення кількості годин є зміною істотних умов праці, що вимагає дотримання відповідного порядку та строків. Згідно п.31 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 із змінами "Про практику розгляду судами трудових спорів", передбачено, що відповідно до ст.32 КЗпП переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. Не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва. Згідно з ч.3 ст.32 КЗпП ( 322-08 ) в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов'язку поновити працівникові попередні умови праці. Тому позивачу [PERSON] слід частково поновити попередні умови та збільшити існуюче неповне тижневе навантаження на 3 години креслення. В іншому попередні умови праці позивача [PERSON] поновленню не підлягають, оскільки розподіл години гурткової роботи залежить від кількості та видів гуртків, а зменшення тижневого навантаження на 1 годину креслення та 0,5 години художньої культури зумовлене об'єктивними умовами і позивачем не вказано, що ці години передано іншому вчителю. В зв'язку із частковим поновленням попередніх істотних умов праці позивачу [PERSON] підлягає виплата різниці в заробітку за період з 01.09.2013 року по 01.02.2014 року. Таку різницю суд вираховує, виходячи із даних довідки, виданої управління освіти, молоді та спорту Коломийської РДА 15.01.2014 року за №36. З цієї довідки вбачається, що заробітна плата [PERSON] в 2012-2013 році навчальному році при тижневому навантаженні 23,5 годин становила 3 315, 42 грн., а в 2013-2014 навчальному році при тижневому навантаженні 17 годин - 2 392, 50 грн. (а.с.73). За таких обставин оплата за одну годину тижневого навантаження складає близько 141 грн. Оскільки позивачу повернуто 3 години креслення за 5 місяців (з 01.09.2013 року до 01.02.2014 року), то загальна різниця в оплаті праці складає 2 115 грн., яку і слід стягнути на користь [PERSON] з управління освіти, молоді та спорту Коломийської РДА як розпорядника коштів, а не з директора школи. Судом встановлено, що відповідно до наказу №811-к від 08.10.2001 року позивачку [PERSON] переведено на неповне тижневе навантаження на підставі поданої нею того заяви, а відповідно до наказу №812-к від 08.10.2001 року [PERSON] призначено вчителем трудового навчання в Торговицьку ЗОШ І-ІІІ ступенів з неповним тижневим навантаженням (а.с.44-45). В судовому засіданні [PERSON] чітко вказала, що вона написала вказану заяву виключно в інтересах своєї дочки і що вона б по суті не мала претензій до директора школи, якщо відібрані в цієї позивачки години дочці останньої. Відповідно до положень ч.2 ст.25 Закону України «Про загальну середню освіту» педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його згодою. Тому суд вважає встановленим факт, що 08.10.2001 року позивачка [PERSON] вказану згоду надала, а її вимоги суттєво залежать від конкретного вчителя, якому будуть надані години. Тому її вимоги пов'язані виключно з особистими відносинами і на законі не ґрунтуються , а, отже, задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню також вимоги щодо визнання недійсним наказу про прийняття на роботу третю особу [PERSON], оскільки позивачі не є стороною трудового договору і не є суб'єктами, які вправі звертатися з такими вимогами в силу закону. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача - управління освіти, молоді та спорту Коломийської РДА слід стягнути в дохід держави судовий збір в загальному розмірі 458 гривень 80 копійок, враховуючи часткове задоволення однієї позовної вимоги немайнового та однієї вимоги майнового характеру. На підставі наведеного, ст.ст.10, 17, 32, 232 КЗпП України та,

Outcome: partial