Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

У квітні 2018 до Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заяваПублічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі начальника філії Головного управління по м.Києву та Київської області АТ "Ощадбанк" Крючкова Сергія Сергійовича до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту. Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на те, що між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10026/0104 філії-Головно управління по м. Києву та Київській області (надалі - Банк та/або Позивач, АТ«Ощадбанк» та [PERSON] (надалі - Позичальник та/або Клієнт. Відповідач окремо - Сторона, а разом - Сторони) 16 березня 2015 року було укладено договір №2248757 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. За умовами договору всі визначення та скорочення в цьому Договорі вживаються у значенні, визначеному Правилами здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ"Ощадбанк", які доводяться шляхом публічного письмового оголошення установі Банку, а також шляхом розміщення на сайті Банку httr&?в;://www.oschadnvbank.c( (надалі - Правила). Представник позивача зазначив, що 27 травня 2015 року сторонами укладено додатковий договір № 1 до Договору №2248757 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно п. 1.1.4 додаткового договору №1, Банк встановлює Клієнту кредит у сумі 1000(одна тисяча) грн. 00 коп. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін, строк дії Кредиту подовжується на строк дії Платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованої складає 30 (тридцять) процентів річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка Несанкціонованим овердрафтом складає 35.00 (тридцять п'ять) процентів річних. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2018 року у справі відкрито провадження. У судове засідання представник позивача не з'явився, направив клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Також, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, причини нявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, а тому, суд вважає за можливе проводити судове засідання у порядку ст.. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що позивач не заперечив щодо проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач свого представника в судове засідання не направив, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10026/0104 філії-Головно управління по м. Києву та Київській області (надалі - Банк та/або Позивач, АТ«Ощадбанк» та [PERSON] (надалі - Позичальник та/або Клієнт. Відповідач окремо - Сторона, а разом - Сторони) 16 березня 2015 року було укладено договір №2248757 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Судом встановлено, що 27 травня 2015 року сторонами укладено додатковий договір № 1 до Договору №2248757 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно п. 1.1.4 додаткового договору №1, Банк встановлює Клієнту кредит у сумі 1000(одна тисяча) грн. 00 коп. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін, строк дії Кредиту подовжується на строк дії Платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованої складає 30 (тридцять) процентів річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка Несанкціонованим овердрафтом складає 35.00 (тридцять п'ять) процентів річних. Судом встановлено, що згідно розрахунку сума заборгованості Відповідача по сплаті кредиту та процентів за Договором 2248757 від 16 березня 2015 року станом на 13.09.2017 року становить 2160, 59 гривень, та складається з: - основної заборгованості (простроченої) - 999,97 грн.; - процентів за користування кредитом (строкових) - 20,38 грн.; процентів за користування кредитом (прострочених) -464. 20 грн.; пені за прострочену заборгованість - 410,47 грн.; комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена) - 6.00 суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом - 213,47 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом - 46,10 грн. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У ст. 629 ЦК України зазначено про те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі змісту ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Крім того, право на дострокове повернення коштів передбачено ст. 1050 ЦК України, зокрема, у ч. 2 цієї статті встановлено наступне: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається зі змісту ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Оскільки, судом було встановлено, що Відповідач, взяті на себе зобов'язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved