Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Керівник Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації кошти в сумі 7886 грн. 60 коп. та на користь Управління державної казначейської служби України в Бершадському районі кошти в сумі 56706 грн. 61 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що слідчим відділенням Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області здійснювалось досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 12019020090000169 від 12.04.2019 за фактом вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. За результатом досудового розслідування до Бершадського районного суду Вінницької області відносно [PERSON] скеровано обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості. Під час розгляду кримінального провадження № 126/896/19 Бершадським районним судом Вінницької області установлено, що згідно абзацу 4 п. 33 Порядку призначення і виплати держаної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року (далі - Порядок), жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. Однак, [PERSON] з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям за рахунок бюджетних коштів, яка відповідно до абзацу 1 п. 36 Порядку надається одиноким матерям та призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно, якій було відомо про вищезазначені вимоги законодавства, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману працівників управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Бершадь Бершадського району Вінницької області, вул. Миколаєнка, буд. №25, 26.01.2016, 05.07.2016, 13.01.2017, 13.07.2017, 10.01.2018, 05.07.2018 та 03.01.2019 подала працівникам вказаної установи заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» відповідної форми, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015 року. Окрім того, [PERSON] додала довідки видані Устянською сільською радою про склад сім`ї, не вказуючи інформацію про те, що чоловік з яким вона постійно проживає, а саме [PERSON] , являється біологічним батьком її дитини - [PERSON] , [INFO] , з яким вони проживаючи спільно, ведуть спільне господарство та спільно виховують дитину та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у якій відсутні відомості про те, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] . Вказані заяви, подані [PERSON] стали підставою для призначення та безпідставних щомісячних виплат [PERSON] допомоги, як одинокій матері на дитину, починаючи з 01.04.2016 року по квітень 2019 року. На підставі вказаних заяв, [PERSON] шляхом отримання щомісячних виплат, заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на малолітню дитину, з квітня 2016 року по квітень 2019 року, в розмірі 64593,21 грн., спричинивши державі майнову шкоду на вказану суму. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] перебуває в комунальному закладі "Джулинський навчально-реабілітаційний центр" з 01.09.2011 на неповному державному утриманні , що свідчить про те, що надані кошти в якості соціальної допомоги використовувались не за призначенням, а саме, не на утримання дитини. За результатами розгляду вказаного вище кримінального провадження вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 17.07.2019, який набрав законної сили 18.08.2019, [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт. Прокрор Круковська Г.М. та представник управління соціальної та молодіжної політики Бершадської райдержадміністрації Франківська Н.В. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити . Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд встанови наступне. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 17.07.2019 року [PERSON] визнано виною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання, визначене в угоді про визнання винуватості, у вигляді громадських робіт . Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком встановлено, що згідно абзацу 4 п. 33 Порядку призначення і виплати держаної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року (далі - Порядок), жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. Однак, [PERSON] з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям за рахунок бюджетних коштів, яка відповідно до абзацу 1 п. 36 Порядку надається одиноким матерям та призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно, якій було відомо про вищезазначені вимоги законодавства, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману працівників управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Бершадь Бершадського району Вінницької області, вул. Миколаєнка, буд. №25, 26.01.2016, 05.07.2016, 13.01.2017, 13.07.2017, 10.01.2018, 05.07.2018 та 03.01.2019 подала працівникам вказаної установи заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» відповідної форми, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015 року. Окрім того, [PERSON] додала довідки видані Устянською сільською радою про склад сім`ї, не вказуючи інформацію про те, що чоловік з яким вона постійно проживає, а саме [PERSON] , являється біологічним батьком її дитини - [PERSON] , [INFO] , з яким вони проживаючи спільно, ведуть спільне господарство та спільно виховують дитину та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, у якій відсутні відомості про те, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] . Вказані заяви, подані [PERSON] стали підставою для призначення та безпідставних щомісячних виплат [PERSON] допомоги, як одинокій матері на дитину, починаючи з 01.04.2016 року по квітень 2019 року. На підставі вказаних заяв, [PERSON] шляхом отримання щомісячних виплат, заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на малолітню дитину, з квітня 2016 року по квітень 2019 року, в розмірі 64593,21 грн., спричинивши державі майнову шкоду на вказану суму. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] перебуває в комунальному закладі "Джулинський навчально-реабілітаційний центр" з 01.09.2011 на неповному державному утриманні , що свідчить про те, що надані кошти в якості соціальної допомоги використовувались не за призначенням, а саме , не на утримання дитини. Розмір шкоди також підтверджено довідкою Управління соціальної та молодіжної політики Бершадської РДА №246 від 16.04.2019 року, яка наявна в матеріалах справи. З вироку суду вбачається, що під час розгляду справи в суді цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався і не вирішувався. Добровільно відповідач шкоду, заподіяну злочином не відшкодувала. Відповідно до вимог частини 7 статті 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальній справі, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Статтею 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Як вбачається з листа від 21.08.2019 року №31-3694вих - 19 Бершадська місцева прокуратура звернулася до начальника Управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації Гаврилишиної Л.І. з метою вирішення питання про представництво інтересів держави та просила повідомити чи відшкодовано на даний час майнову шкоду заподіяну злочином, зазначити чи вживалися УСПМ будь-які заходи для стягнення з [PERSON] майнової шкоди, зазначити повні реквізити рахунків, а також повідомити чи не заперечують вони проти представництва інтересів управління прокурором. Своїм листом від 27.08.2019 року №06/626 Управління соціальної та молодіжної політики Бершадської районної державної адміністрації надало відповідь, що майнова шкода не відшкодована та вони не заперечують проти представництва їх інтересів прокурором. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи, що відповідачем заподіяну злочином матеріальну шкоду не відшкодовано, суд дійшов висновку щодо задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що із врахуванням приписів ст. 141 ЦПК України та звільнення позивача від сплати судового збору по даній справі, є підставою для стягнення із відповідача 1 921 грн. судового збору в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved