Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею, [PERSON], право власності на будинок [ADDRESS] загальною площею 50,4 кв.м, житловою площею 20,4 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті мами [PERSON], померла в смт. Східниця м. Борислава Львівської області [INFO] та за заповітом після смерті бабці [PERSON] померла смт. Східниця м. Борислава Львівської області [INFO]. Позовні вимоги мотивує тим, що будинок [ADDRESS] належав її дідові [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, місцем відкриття якої є смт. Східниця м. Борислава Львівської області. До спадкового майна входить будинок [ADDRESS]. Дід [PERSON] заповіту не залишив, спадкоємцями за законом відповідно до ст.ст. 418, 420 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1922 року в рівних частках були її бабця [PERSON] та мама [PERSON]. Мама [PERSON] померла в смт. Східниця м. Борислава [INFO]. Батько [PERSON] помер в смт. Східниця м.Борислава [INFO]. Але спадщину в нотаріальному порядку не оформили. Бабця [PERSON] померла в смт. Східниця м. Борислава [INFO] Після смерті залишила заповіт від 18 лютого 1988 року. Згідно заповіту від 18 лютого 1988 року на випадок своєї смерті [PERSON] зробила таке розпорядження: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] заповіла своїй внучці [PERSON]. Приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Хоронжак О.Р. зареєстровано спадкову справу № 1/2018,. Спадкоємцем за законом та за заповітом є, [PERSON], інших спадкоємців немає. Приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Хоронжак О.Р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що відповідно до глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України п.4 п.п.4.12 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів; п.п.4.14 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємця витребовуються документи, які підтверджують вказані факти; п.п.4.15 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві; п.п.4.20 видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріусом проводиться на підставі правовстановлюючого документа; та ст.49 п.2 Закону України „Про нотаріат" та рекомендувала вирішити це питання в судовому порядку (Лист від 10 квітня 2018 року № 42/01-16). Позивач [PERSON] у судовому засіданні не з'явилась. Від неї до суду поступила заява про розгляд справи у їхній відсутності, просить позов задоволити. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася. З Східницької селищної ради на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому просять позовні вимоги [PERSON] задоволити, та справу розглянути у відсутності представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Хоронжак О.Р. у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вимогами ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належав її дідові [PERSON] на підставі Свідоцтва на право власності на будову від 17 лютого 1955 року [NUMBER], виданого Міським житловим управлінням м. Борислава на підставі рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради депутатів трудящих від 08 лютого 1955 року за № 49, зареєстрованого Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації 17 лютого 1955 року та записаного в реєстрову (кадастрову) книгу під № 66. Дід [PERSON] помер [INFO], про що 22 лютого 1950 року відділом загсу Бориславського міськвиконкому Львівської області в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 4, свідоцтво про смерть, видане повторно, [NUMBER] від 22 січня 1987 року. Після його смерті відкрилася спадщина, місцем відкриття якої є смт. Східниця м. Борислава Львівської області. До спадкового майна входить будинок [ADDRESS]. Дід [PERSON] заповіту не залишив, спадкоємцями за законом відповідно до ст.ст. 418, 420 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1922 року в рівних частках були її бабця [PERSON] та мама [PERSON]. Мама [PERSON] померла в смт. Східниця м. Борислава [INFO], про що 20 листопада 1986 року складено відповідний актовий запис № 26, свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 06 березня 2018 року, видане повторно, Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Батько [PERSON] помер в смт. Східниця м.Борислава [INFO], про що 15 жовтня 1980 року складено відповідний актовий запис № 28, свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 06 березня 201? року, видане повторно, Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Але спадщину в нотаріальному порядку не оформили. Бабця [PERSON] померла в смт. Східниця м. Борислава [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть 07 травня 1990 рою зроблено запис за № 22, свідоцтво про смерть [NUMBER] від 07 травня 1990 року, видане Східницькою селищною радою Львівської області. Бабця [PERSON] залишила заповіт від 18 лютого 1988 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Східницької селищної ради народиш депутатів м. Борислава Гнатик Г.С., зареєстрований в реєстрі за № 20, даний заповіт не скасований та не змінений і є чинним на даний час. Згідно заповіту від 18 лютого 1988 року на випадок своєї смерті [PERSON] зробила таке розпорядження: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] заповіла своїй внучці [PERSON]. Приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Хоронжак О.Р. зареєстровано спадкову справу № 1/2018, Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.04.2018 року № 51530573, номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 62262981. Спадкоємцем за законом та за заповітом є, [PERSON], інших спадкоємців немає. Приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Хоронжак О.Р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що відповідно до глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України п.4 п.п.4.12 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів; п.п.4.14 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємця витребовуються документи, які підтверджують вказані факти; п.п.4.15 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві; п.п.4.20 видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріусом проводиться на підставі правовстановлюючого документа; та ст.49 п.2 Закону України „Про нотаріат" та рекомендувала вирішити це питання в судовому порядку (Лист від 10 квітня 2018 року № 42/01-16). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved