Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що АТ «Ощадбанк» відповідно до ст.641 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шляхом оприлюднення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на сайті банку оголосив пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Акцептування пропозиції банку здійснюється фізичними особами, які у правовідносинах, що регулюються умовами договору, діють як фізичні особи, що не є підприємцями, шляхом подання банку належним чином оформленої та підписаної Заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за формою, запропонованою банком, у двох примірниках за умови одночасного подання документів та відомостей, необхідних для з`ясування особи, суті діяльності та фінансового стану тощо. Вказує, що 15 листопада 2019 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до умов договору банк відкрив відповідачу на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» поточний рахунок № [NUMBER] та надав йому платіжну картку. На підставі підписаної 15 листопада 2019 року [PERSON] заяви про приєднання на його картковий рахунок було встановлено кредит в сумі 50000 грн, зі строком кредитування на термін дії платіжної картки та процентною ставкою 38 відсотків річних за користування кредитними коштами. Зазначає, що в результаті неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором в нього станом на 01 липня 2021 року існує кредитна заборгованість в розмірі 58107,11 грн, в тому числі: 49999,85 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом); 8050,50 грн - проценти за користування кредитом; 28,77 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 27,99 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Ураховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 58107,11 грн та судові витрати у розмірі 2270 грн. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 23 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено 14 вересня 2021 року о 11 год 00 хв. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 14 вересня 2021 року за заявою представника відповідача розгляд справи відкладено на 14 год 00 хв 22 вересня 2021 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 22 вересня 2021 року за заявами відповідача та представника відповідача розгляд справи відкладено на 13 год 00 хв 20 жовтня 2021 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2021 року визнано причину неявки відповідача та представника відповідача неповажною та розгляд справи відкладено на 10 год 00 хв 23 листопада 2021 року. Представник позивача в судове засідання 23 листопада 2021 року не з`явилася, 23 листопада 2021 року на електронну адресу суду надіслала заяву в якій позов підтримує повністю та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, 23 листопада 2021 року на електронну адресу суду вчергове надіслала клопотання в якому просила розгляд справи відкласти, оскільки не може з`явитись в судове засідання так як приймає участь в судовому засіданні призначеному 23 листопада 2021 року о 11 год 30 хв в Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу. Також зазначила, що на даний час відповідач перебуває за межами України, однак наполягає на особистій присутності в судовому засіданні. Відповідно до ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У рішеннях від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в четвертий раз не можуть з`явитися в судове засідання по даній справі, оскільки відповідач наполягає на особистій присутності у судових засіданнях проте знаходиться за межами території України, а представник відповідача не може з`явитись в судове засідання так як приймає участь в іншому судовому засіданні. Разом з цим, доказів на підтвердження вказаних обставин не подають, тому суд повторну причину неявки відповідача та представника відповідача в дане судове засідання суд визнає неповажною. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової пвістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій ообі. З матеріалів справи судом встановлено, що представник відповідача була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання 23 листопада 2021 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа надісланого 25 жовтня 2021 року на електронну адресу [INFO] представника відповідача Співак В. А., а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України відповідач [PERSON] також вважається належним чином повідомленим про це засідання. Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не подав та ураховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд доходить висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Судом встановлено, що 15 листопада 2019 року відповідач підписав Заяву про приєднання № 62533904/220519 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - Заява про приєднання). Згідно з п. 3.1 Заяви про приєднання, шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору, Клієнт беззастережно приєднується до Договору у редакції, що на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена на Інтернет сторінці Банку www.oschadnybank.ua та укладає з Банком Договір. За змістом Заяви по приєднання, відповідач підтвердив своє письмове клопотання на отримання кредиту та усвідомлення того, що укладає кредитний договір, засвідчив підписання Паспорту споживчого кредиту та Таблиці сукупної вартості кредиту, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку. Відповідно до п. 3.4.1 Заяви про приєднання відповідач просить відкрити поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ», тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Згідно з п. 3.4.2 Банк відкриває рахунок № [NUMBER] в Гривня України та надає Клієнту платіжну картку типу VISA «Моя картка» і ПІН - конверт до неї (за наявності). Відповідно до Кредитної заяви 637200633 від 15 листопада 2019 року (надалі - Кредитна заява) розділу «Умови кредитування» Киричук О. В. просить надати кредит (відкрити відновлювальну лінію) в розмірі 50000 грн на строк дії картки. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення грошового зобов`язання станом на 01 липня 2021 року строк дії картки № [NUMBER] - серпень 2024 року. 18 листопада 2019 року на картковий рахунок відповідача був встановлений кредитний ліміт в розмірі 50000 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 8466516004. Відтак, АТ "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу позовних вимог, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору та положень ст. 526 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за договором не виконує у повному обсязі та станом на 01 липня 2021 року мав заборгованість за договором у загальному розмірі 58107,11 грн, з яких: 49999,85 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом); 8050,50 грн - проценти за користування кредитом; 28,77 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 27,99 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 цього Кодексу встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банком як доказ укладення договору з відповідачем, на зазначених у позовній заяві умовах, суду надано копію Заяви про приєднання №62533904/220519 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), копію кредитної заяви 637200633, витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розрахунок заборгованості та виписку з рахунку. У цьому випадку умови договору приєднання розроблені позивачем по справі - АТ «Ощадбанк», тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Долучений до позовної заяви Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб прямо не передбачений у підписаній відповідачем Заяві про приєднання № 62533904/220519 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Наданий позивачем Витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб підпису відповідача не містить. Умови користування кредитною лінією (кредитом) (Додаток № 1 до Договору) визначені для користувачів та держателів платіжної картки, емітованої АТ «Ощадбанк» на умовах кредиту БП «Моя кредитка», кредиту за Банківським підпродуктом «Кредит-розстрочка», проте, відповідно до змісту пунктів 3.4.1 та 3.4.2 Заяви про приєднання банк для користування відповідачу надає платіжну картку VISA «Моя картка» на умовах пакету «МІЙ КОМФОРТ». Заява про приєднання № 62533904/220519 містить у собі лише особисті дані відповідача, являє собою анкету, а в кредитній заяві 637200633 зазначено, що позивач бажає отримати суму кредиту в розмірі 50000 грн, у валюті - гривні та строк дії кредиту - на строк дії картки. Будь-яких даних про відсоткову ставку за користування кредитом у вищевказаних заявах не зазначено. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відсутність у заяві про приєднання домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитування визначених Кредитною заявою, строк дії кредиту встановлений на строк дії картки. З матеріалів справи, зокрема, розрахунку заборгованості наданого позивачем убачається, що термін дії банківської платіжної картки - серпень 2024 року. Як вбачається з матеріалів справи, вимогу до позичальника щодо повернення кредиту АТ «Державний ощадний банк України» пред`явлено із поданням даного позову 05 липня 2021 року, а тому підстави для застосування вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України відсутні. Відтак ураховуючи вищенаведене, правові підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за процентами - 8050,50 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу(кредиту) - 28,77 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 27,99 грн відсутні, а тому в цій частині позову необхідно відмовити. Виписками по картковому рахунку підтверджується, що відповідач користувався платіжною картою та активно використовував кредитні кошти. Відтак, ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Ощадбанк» не повернуті, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За вказаних обставин, суд доходить переконання, що порушене право позивача, підлягає захисту, шляхом задоволення позову частково, а саме стягнення з відповідача на користь позивача фактично отриманої суми кредитних коштів - заборгованості за основним боргом (кредитом) в розмірі 49999,85 грн. Розмір заборгованості за основним боргом (кредитом), відповідачем всупереч ст. 12, 81 ЦПК України, будь - якими належними та достовірними доказами не спростовано. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 58107,11 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 49999,85 грн, що становить 86,04% від ціни позову, отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1953,11 грн.

Outcome: partial