Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, мотивуючи тим що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2019 року. За час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO], які зареєстровані та проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. 04 грудня 2019 року Буським районним судом Львівської області було видано судовий наказ, справа № 943/2141/19, про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.11.2019 року до повноліття дитини. Однак з дня винесення даного судового наказу, сімейний стан сторін змінився, у них [INFO] народився син [PERSON] . У зв`язку із народженням сина витрати на утримання дітей значно зросли. Відповідач матеріальної допомоги, окрім сплати аліментів на доньку [PERSON] , на утримання дітей не надає та не цікавиться ними та їх розвитком. Позивач не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьохрічного віку, можливості працювати та отримувати дохід немає. Відповідач працює на ТЗОВ "ЛОПАТИНСЬКИЙ ТБЗ", отримує достатній дохід, інших осіб на своєму утриманні не має. Тому просить змінити розмір стягуваних аліментів, стягувати з відповідача аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] , до початку судового засідання, подала письмове клопотання про розгляд даної справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить такий задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Клопотання чи заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечення проти позову, відзив на позов, не надав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ст. ст. 211, 247 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що Виконавчим комітетом Полоничнівської сільської ради Кам`янка- Бузького району 21 лютого 2019 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Полоничнівської сільської ради Кам`янка-Бузького району від 21.02.2019 року. За час перебування в шлюбі, у них народилося двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] [INFO] , що підтверджується доданими свідоцтвами. Судом встановлено, що відповідач залишив дружину з дітьми, проживає у будинку своїх батьків в с. Полонична Кам`янка- Бузького району, практично не провідує дітей, не цікавиться ними та не надає достатньої допомоги на утримання. Довідкою виданою виконкомом Буською міською радою від 10.06.2021р. №210, підтверджується, що діти сторін зареєстровані та проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Буським районним судом Львівської області 04 грудня 2019 року видано судовий наказ, справа №943/2141/19, про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.11.2019 року до повноліття дитини. На підставі вказаного судового наказу, державним виконавцем органу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2020 року. Однак з дня винесення даного судового наказу, сімейний стан сторін змінився, у них [INFO] народився син [PERSON] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, окрім сплати аліментів на доньку [PERSON] , не надає та не цікавиться їх розвитком та вихованням. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьохрічного віку. Інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дітьми, не має. Відповідач працює, отримує офіційний дохід, інших осіб на своєму утриманні не має. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", (відомості Верховної Ради 2017, № 25, ст.291), а саме: ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоров`я, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів, економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За приписами абз. 3 ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Оскільки з дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились зазначені вище обставини, зокрема доходи стягувачки, народження другої дитини, витрати на утримання дітей зросли. Крім того, вона не має змоги працювати, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними 3-х річного віку. Також суд враховує те, що діти сторін проживають разом з матір`ю, і так чи інакше, обов`язок по утриманню таких переважно лежить на позивачці. Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, так як відповідач є молодим здоровим чоловіком, розмір доходу якого невідомий, інших дітей та непрацездатних утриманців не має, а тому виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, слід збільшити розмір стягуваних аліментів, який з врахуванням обставин, названих в ст. 182 СК на думку суду має становити не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звільнена від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року за №3674-VІ. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 150, 180-181, 183, 191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved