Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON] звернулась до суду з позовом до приватного вищого навчального закладу "Інститут підприємництва та сучасних технологій" про захист трудових прав. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами існували трудові відносини, під час яких утворилась заборгованість по заробітній платі. Рішенням Корольовського райсуду м. Житомира від 24.10.2013 року в цивільній справі № 296/560/13-ц зобов'язано відповідача внести зміни до реєстру кредиторів зазначивши кредиторські вимоги позивача [PERSON] у розмірі 57 194,56 грн. та кредиторські вимоги позивача [PERSON] у розмірі 60 123,81 грн.. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20.11.2013 року вказане рішення суду було скасовано в частині розміру кредиторської заборгованості та ухвалене нове рішення, яким зобов'язано відповідача внести зміни до реєстру кредиторів, зазначивши кредиторські вимоги [PERSON] у розмірі 60 644,56 грн., а кредиторські вимоги [PERSON] у розмірі 68 963,81 грн.. Вказана кредиторська заборгованість відповідача перед позивачами складається із стягнутих судовими рішеннями сум заборгованості по заробітній платі, компенсації за затримку виплати заробітної плати та моральної шкоди за невиплату заробітної плати. Під час розгляду вищевказаної справи у судовому засіданні 24.10.2013 року представником відповідача був наданий суду витяг з реєстру кредиторів станом на 24.10.2012 pоку, в якому вказано, що відбулось погашення боргу перед [PERSON] на суму 8840,04 грн. та перед [PERSON] у розмірі 3450,00 грн.. Представник відповідача пояснив, що позивачі в лютому 2012 року отримали майно в рахунок заробітної плати, про що маються видаткові накладні, оформлені на підставі заяв позивачів від серпня 2009 року, а тому сума заборгованості зменшується на суму отриманого позивачами майна. Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції представник відповідача апеляційну скаргу позивачів не визнав і пояснив, що в лютому 2012 року позивачі не отримували майно в рахунок заборгованості по зарплаті, оскільки це майно було їм передано у серпні 2009 року. Проти існуючих судових рішень про стягнення боргу по зарплаті на користь позивачів представник відповідача не заперечував і погодився, що ці суми підлягають до сплати. Саме тому рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20.11.2013 року було зобов'язано відповідача внести до реєстру кредиторів відомості щодо розміру заборгованості перед позивачами в сумах, встановлених судовими рішеннями. Таким чином, про існування графи "погашення боргу" в реєстрі кредиторів позивачам до 24.10.2013 року не було відомо, вказаний реєстр вони раніше не бачили, а погашення боргових зобов'язань перед позивачами не існує. Тобто, відповідач безпідставно за власною ініціативою зменшив розмір кредиторської заборгованості, чим порушив трудові права позивачів на отримання заборгованості по заробітній платі у розмірі, визначеному судовими рішеннями. Після уточнення позовних вимог (а.с.75-78) просить зобов'язати відповідача виключити з реєстру вимог кредиторів приватного вищого навчального закладу "Інститут підприємництва та сучасних технологій" відомості про погашення боргу перед [PERSON] на суму 3450,00 та перед [PERSON] на суму 8840,04 грн.. У судове засідання представник позивачів після оголошеної перерви не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у відсутності її та позивачів, позов підтримує в повному обсязі (а.с.86). Представник відповідача після оголошеної перерви у судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила. Згідно поданих письмових заперечень (а.с.52-53) позовні вимоги не визнає, оскільки судовими рішеннями встановлено, що сума погашеної кредиторської заборгованості перед [PERSON] становить 3 450,00 грн., а перед [PERSON] - 8 840,04 грн., тому дані факти не потребують доказування, а отже являється незаконною вимога внести зміни до реєстру кредиторів щодо виключення відомостей щодо погашення боргу перед [PERSON] та [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Спори між сторонами у справі щодо стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати були предметом судового розгляду неодноразово, про що свідчать наявні копії судових рішень (а.с.38-40) та оглянуті у судовому засіданні матеріали цивільної справи №296/560/13-ц. Зазначеними судовими рішеннями було встановлено розмір заборгованості перед позивачами. Відповідно до рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 24.10.2013 року позов [PERSON], [PERSON] до приватного вищого навчального закладу "Інститут підприємництва та сучасних технологій" в особі ліківдаційної комісії про зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково та зобов'язано відповідача внести зміни до реєстру кредиторів, зазначивши кредиторські вимоги [PERSON] у розмірі 57 194,56 грн. та кредиторські вимоги [PERSON] у розмірі 60 123,81 грн. (а.с.35). При цьому, у судовому засіданні 24.10.2013 року представником позивача надано витяг з реєстру кредиторів про погашення боргу перед [PERSON] на суму 3450,00 грн. та перед [PERSON] на суму 8840,04 грн. (матеріали цивільної справи №296/560/13-ц, а.с.166) і надано заяви позивачів про надання майна у рахунок заробітної плати в серпні 2009 року з візою ректора, розписка [PERSON] про отримання майна 11.08.2009 року та видаткові накладні від 29.02.2012 року. Однак, питання зарахування вартості вказаного майна в рахунок заробітної плати було предметом дослідження під час розгляду цивільної справи №2-2343/10 про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 2008 по травень 2010 року. Згідно рішення апеляційного суду Житомирської області від 20.11.2013 року (а.с.28-30) рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.10.2013 року в частині задоволення позову щодо внесення змін до реєстру кредиторів про визначення розміру кредиторських вимог [PERSON], [PERSON] скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про зобов'язання відповідача внести зміни до реєстру кредиторів, зазначивши кредиторські вимоги [PERSON] у розмірі 60 644,56 грн.; кредиторські вимоги [PERSON] у розмірі 68 963,81 грн.. Таким чином, оскільки будь-якого погашення боргових зобов'язань перед позивачами після їх звільнення 24.10.2012 року не було, тому відповідач безпідставно зменшив розмір кредиторської заборгованості, чим порушив трудові права позивачів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved