Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 22.10.2015 року відповідно до «Правил добровільного страхування майна» (нова редакція), затверджених Страховиком 09.04.2014 р. позивачка уклала строковий, до 05.11.2016 р. включно, договір комплексного страхування №ROHРNВR-159М1АТ з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ». Предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням нерухомим майном, яке знаходиться за адресою: вул. Лісова, 3 с. Нова Українка Рівненського району Рівненської області. 18.11.2015 р. був складений акт, яким зафіксовані протиправні дії третіх осіб, що порушили майнові інтереси позивачки, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням нерухомим майном. Актом встановлено пошкодження застрахованого нерухомого майна: розбито зовнішнє скло лівої частини вікна, пошкоджена віконна рама, поламаний відкос 10 см, розірваний кутник, по фасаду будинку на стіні наявні три вибоїни, на паркані зігнутий металопрофіль. Про подію із застрахованим майном, яка відбулась 11.11.2015 р. о 00-00 год., позивачка повідомила відповідача. Заява про настання страхового випадку отримана Страховиком 14.11.2015 р. Однак відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи недотриманням позивачкою умов договору (несвоєчасне повідомлення в страхову компанію; відсутність внесення відомостей про злочин до ЄРДР). Позивачка вважає таку відмову протиправною. Зазначає, що пунктом 4.2. Договору передбачено, що згідно з умовами цього договору і Правил Страхування у разі настання страхового випадку Страховик зобов'язується здійснити страхове відшкодування Страхувальнику. Пунктом 6.1. Договору, Правила №2, страховим випадком за цим договором визнані протиправні дії третіх осіб, іншого стороннього впливу, - згідно п. 4.1.3 та 4.1.4 Правил (п. 6.1.3. Договору). У пункті 6.2. Договору встановлено, що страхове відшкодування не виплачується, якщо страховий випадок стався протягом перших 7 (семи) днів з дня набрання чинності цим Договором. Отже, наявна необхідна умова виникнення обов'язку страховика за договором - настання страхового випадку, внаслідок якого завдано шкоди, яким, згідно пункту 6.1. Договору «Правила №2», є протиправні дії третіх осіб. Тому вона звернулася до суду з позовом. Просить суд постановити рішення, яким визнати противоправною відмову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» у страховій виплаті за договором комплексного страхування №ROHРNВR-159М1АТ від 22.10.2015 р.; зобов'язати відповідача вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для здійснення страхової виплати страхувальникові за договором комплексного страхування №ROHРNВR-159М1АТ від 22.10.2015 р.; зобов'язати відповідача здійснити страхову виплату позивачці за договором комплексного страхування №ROHРNВR-159М1АТ від 22.10.2015 р. Позивачка позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Додала, що вона 11.11.2015 р. близько о 00-00 год. відразу після події телефонувала на телефони, що зазначені відповідачем, та повідомляла про настання страхового випадку. Отже, на думку позивачки, вона своєчасно інйормувала відповідача про настання страхового випадку. Також вона телефонувала голові сільської ради, працівникам поліції. Вважає свої вимоги обґрунтованими та доведеними. Представник відповідачки вважає позов доведеним. Звертає увагу суду на те, що у своїй відмові у виплаті страхового відшкодування відповідач покликається на неіснуючі пункти договору, що ще раз підтверджує правоту звернення позивачки до суду. Представник відповідача не зявився в судове засідання. Подав суду заперечення. Зазначає, що дійсно 22.10.2015 року між [PERSON] та відповідачем був укладений Договір комплексного страхування №ROHРNВR-159М1АТ. 14.11.2015 року (ця дата не заперечується у позові) на адресу ПРАТ СК "ІНГОССТРАХ" від позивачки надійшло повідомлення про те, що 11.11.2015 року нерухоме майно було пошкоджено невідомими особами. Згодом, на адресу страхової компанії були надані: Акт комісії Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 18.11.2015 року, лист Рівненського РВП Рівненського ВГУНП в Рівненській області від 19.11.2015 року, лист ГУ НП в Рівненській області від 17.12.2015 року. Пункт 3.9. умов страхування до договору передбачає, що у разі пошкодження чи знищення майна внаслідок протиправних або навмисних дій третіх осіб, страхове відшкодування виплачується тільки за умови внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення (далі - ЄРДР) або провадження по справі про адміністративне правопорушення за фактом настання страхового випадку. В свою чергу, пункт 4.2. умов страхування до договору передбачає, що страхове відшкодування не виплачується, зокрема, у разі ненадання довідки та/або непідтвердження факту страхового випадку відповідними компетентними органами. По теперішній час на адресу Відповідача не надходило доказів внесення відомостей до ЄРДР або доказів порушення провадження по справі про адміністративне правопорушення. Не надано їх також з позовною заявою. У той же час, подання таких документів є обов'язком Страхувальника згідно п. 3.2. умов страхування до договору. Окремо звертається увага на те, що з наданих позивачкою на адресу страхової компанії матеріалів взагалі неможливо встановити адресу пошкодженого нерухомого майна. Не вбачається цієї адреси ані з Акту комісії Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 18.11.2015 року, ані з листа Рівненського РВП Рівненського ВГУНП в Рівненській області від 19.11.2015 року, ані з листа ГУ НП в Рівненській області від 17.12.2015 року. Згідно п. 3.2. умов страхування до договору страхування для одержання страхового відшкодування Страхувальник повинен подати Страховику, зокрема, письмову заяву про виплату страхового відшкодування не пізніше 48 годин (не враховуючи вихідні та святкові дні) з моменту настання події. Як вбачається з страхового акту (і не заперечується позивачкою) про випадок 11.11.2015 року відповідач був повідомлений 14.11.2015 року, тобто позивачкою пропущений термін, що встановлений п. 3.2. умов страхування до договору. Поважність причин пропуску строку встановленого п. 3.2. умов страхування до договору позивачкою не доведена. Тобто відповідач діяв у відповідності нормам чинного законодавства України, а тому у задоволенні позову повинно бути відмовлено. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 22.10.2015 року відповідно до «Правил добровільного страхування майна» (нова редакція), затверджених Страховиком 09.04.2014 р. позивачка уклала строковий, до 05.11.2016 р. включно, договір комплексного страхування №ROHРNВR-159М1АТ з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ». Предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном за п. 5.1. договору, а також з відшкодуванням Страхувальником заподіяної ним шкоди фізичній особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, внаслідок володіння, корегування та розпорядження майном, зазначеним у п. 5.1. договору. Пункт 5.1. договору передбачає, що майном, що страхується, є нерухоме майно, яким володіє, розпоряджається або користується Страхувальник. Майно, що страхується має технічний паспорт, що містить основні відомості про нього: місцезнаходження, склад, технічні характеристики, план та опис об'єкта тощо. Місцезнаходження нерухомого майна: с. Нова Українка, вул. Лісова, 3, Рівненського району Рівненської області. Страховим випадком, зокрема, згідно п. 6.1.3. договору є "Протиправні дії третіх осіб, іншого стороннього впливу, - згідно п. 4.1.3 та 4.1.4 Правил добровільного страхування майна". Пунктом 4.2. Договору передбачено, що згідно з умовами цього договору і Правил Страхування, у разі настання страхового випадку Страховик зобов'язується здійснити страхове відшкодування Страхувальнику, а Страхувальник зобов'язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору, Умов страхування і Правил страхування. 14.11.2015 року (ця дата не заперечується сторонами) на адресу ПРАТ СК "ІНГОССТРАХ" від позивачки надійшло повідомлення про те, що 11.11.2015 року нерухоме майно було пошкоджено невідомими особами. Згодом, на адресу страхової компанії були надані: ●акт комісії Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 18.11.2015 року, ●лист Рівненського РВП Рівненського ВГУНП в Рівненській області від 19.11.2015 року, ●лист ГУ НП в Рівненській області від 17.12.2015 року. Пункт 3.9. умов страхування до Договору передбачає, що у разі пошкодження чи знищення майна внаслідок протиправних або навмисних дій третіх осіб, страхове відшкодування виплачується тільки за умови внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення (далі - ЄРДР) або провадження по справі про адміністративне правопорушення за фактом настання страхового випадку. Тобто, п. 3.9. умов страхування до договору встановлює чіткий порядок підтвердження факту страхового випадку відповідними компетентними органами. Пункт 4.2. умов страхування до договору передбачає, що страхове відшкодування не виплачується, зокрема, у разі ненадання довідки та/або непідтвердження факту страхового випадку відповідними компетентними органами. По теперішній час на адресу відповідача не були надані докази внесення відомостей до ЄРДР, або докази порушення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Докази внесення відомостей до ЄРДР, або докази порушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не були надані позивачкою і в ході розгляду справи. У той же час, подання таких документів є обов'язком Страхувальника згідно п. 3.2. умов страхування до договору. З наведеного однозначно випливає, що оскільки позивачка не виконала свого обов'язку, встановленого п.п. 3.2., 3.9. договору страхування, то у відповідача не настав його обов'язок з виплати страхового відшкодування. Наступне. Представник відповідача обгрунтовно зазначає, що з наданих позивачкою на адресу страхової компанії матеріалів взагалі неможливо встановити адресу пошкодженого нерухомого майна. Не вбачається цієї адреси ані з Акту комісії Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 18.11.2015 року, ані з листа Рівненського РВП Рівненського ВГУНП в Рівненській області від 19.11.2015 року, ані з листа ГУ НП в Рівненській області від 17.12.2015 року. Щодо строків повідомлення про настання страхового випадку. Згідно п. 3.2. умов страхування до договору страхування, для одержання страхового відшкодування Страхувальник повинен подати Страховику, зокрема, письмову заяву про виплату страхового відшкодування не пізніше 48 годин (не враховуючи вихідні та святкові дні) з моменту настання події. Як вбачається з страхового акту (і не заперечується позивачкою) про випадок 11.11.2015 року (день тижня - середа) відповідач був повідомлений 14.11.2015 року. Тобто позивачкою пропущений термін, що встановлений п. 3.2. умов страхування до договору. Але дану обставину позивачка не визнає та наполягає на тому, що вона своєчасно повідомила відповідача про настання страхового випадку. Пункт 4.1.4. умов страхування до договору передбачає, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування та обмеження страхування є несвоєчасне повідомлення Страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин, або створення Страховику перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Саме цей пункт і став додатковою підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Позивачка зазначає, що вона телефонувала до страхової компанії. Для перевірки цієї обставини судом була постановлена ухвала про витребування доказів. До суду надійшла відповідь про те, що в інформаційних системах ПрАТ «Київстар» вхідних, вихідних дзвінків та СМС повідомлень з абонентського номеру (який зазначила позивачка: +0380980690167) з 23 години 11.11.2015 року до 03 години 12.11.2015 року не зафіксовано. Тобто, покликання позивачки про те, що вона повідомила про страховий випадок ПРАТ СК "ІНГОССТРАХ" з власного телефону з номером абонента +0380980690167 - не знайшли свого підтвердження. Отже, право страхової компанії відмовити у виплаті страхового відшкодування на вищезазначених підставах встановлено п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про страхування", яка передбачає, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Зазначена норма є імперативною, тобто є нормою права, вираження якої зроблено в певній, категоричній формі і не підлягає зміні за ініціативою її адресатів, а також є такою, що не підлягає додатковому тлумаченню. Поважність причин пропуску строку, встановленого п. 3.2. умов страхування до договору, позивачка не довела. Доводи позивачки про те, що відповідач у своїй відмові покликається на неіснуючі покуняти договорів також не знайшли свого підтвердження. Очевидно, що позивачка не звернула увагу, що відповідно до приміток п. 9.5. договору страхування №ROHРNВR-159М1АТ (на першій сторінці) Умови страхування (стор. 2) є невід'ємною частиною цього договору. Позивачка виявила бажання на укладення зазначеного договору страхування, та особисто його уклала з відповідачем. Позивачка сама вирішила ініціювати надання їй публічних послуг, а саме: - страхові послуги у вигляді укладення договору комплексного страхування. Публічна пропозиція розміщена на офіційному сайті відповідача за адресою http//ings.соm.uа/mоі-strахоvкі-ukr та аналогічні умови запропоновані на сайті страхового агента - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" за адресою http//ргivatbank.ua/strahovaniye/. - банківські послуги у вигляді надання дорученню Банку на регулярне списання грошових коштів з його рахунків на оплату страхових послуг. За весь час після укладення договору та і по даний час від позивачки не надходило заяв про помилковість його укладення, про відмову чи відкликання, відсутність сторінок тощо. Так, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" являється страховим агентом Страхової компанії "ІНГОССТРАХ". Страховий агент уповноважений укладати від імені відповідача договори страхування. Порядок надання та укладання договорів страхування викладений в Умовах та правилах надання послуг ПАТ КБ ПРИВАТБАНК (http//ргivatbank.ua/terms/) в розділі 1.2.3 Надання послуг ПРАТ СК "ІНГОССТРАХ /ТДВ СК "Кредо" з укладання договорів страхування, з якими позивачка ознайомилася та погодилася при наданні Заяви про приєднання Умов надання банківських послуг на підставі ст. 634 ЦК України, про що в банку міститься її Анкета-Заява про приєднання до Умов та правила надання банківських послуг у Приватбанку. Дана обставина не була спростована позивачкою. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать субєктам цивільного права. При розгляді цивільних справ підлягає зясуванню, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Згідно зі ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. При розгляді справи було встановлено, що дії ПРАТ СК "ІНГОССТРАХ" повністю відповідають нормам чинного законодавства України. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Обов'язок з доказування покладається на того, хто звернувся за допомогою до суду. Невиконання обов'язку з доказування для сторін й інших суб'єктів правового спору має матеріально-правові і процесуально-правові наслідки. Суд сприяв тому, щоб позивачка подала суду належні і допустимі докази на підтвердження своєї правової позиції; а відповідач надав докази на підтвердження своєї правової позиції. При розгляді справи не було встановлено, що права позивачки є порушеними у будь-який спосіб. За наведеного заявлений позов не підлягає до задоволення як безпідставно заявлений. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України, і покладаються на державу.

Outcome: dismissed