Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

28 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві зазначив, що 29 серпня 2014 року між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] укладено договір №4604/2101DCLRKPT, за умовами якого Банк передав відповідачці кредитні кошти у розмірі 41574грн.33коп., а остання зобов"язалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов"язання у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. За договором факторингу №20150721-Г та додатку №1 до нього від 21 липня 2015 року ПАТ "Платинум Банк" відступив ТОВ "ФК "САПБ" право вимоги, а останній у свою чергу набув право грошової вимоги до відповідачки у сумі 47625грн.70коп. \~Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідачка не виконувала належним чином свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20 липня 2015 року складає 47625грн.70коп., у тому числі: 41335грн.08коп. заборгованість за кредитом; 2328грн. заборгованість за процентами та комісією; 3962грн.62коп. - пеня за несвоєчасність погашення заборгованості, позивач просив суд стягнути з [PERSON] вказану заборгованість та судовий збір у сумі 1378грн. \~\~У судове засідання представник позивача не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. У своїй заяві просив суд справу розглядати справу за його відсутності, позовну заяву підтримав повністю. Відповідачка позовні вимоги визнала, підтвердила факт отримання нею кредиту для ремонту житлового будинку та придбання меблів, який не могла погашати за скрутного матеріального становища, бо потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, через що не могла працювати. Судом ухвалено слухати справу за відсутності представника позивача. \~\~Заслухавши відповідачку, дослідивши докази, суд прийшов до наступного. \~\~На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. \~\~\~ \~Укладення сторонами кредитного договору, є підставою виникнення між ними цивільних прав і обов'язків. \~Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 598, 610-612, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив зобов"язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Зазначене також стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином. Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог \~\~\~і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у \~\~\~справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що 29 серпня 2014 року між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №4604/2101DCLRKPT, за умовами якого Банк надав відповідачці споживчий кредит на поточні потреби у сумі 41574грн.33коп., а остання зобов'язалася вносити щомісячну плату за кредитом у сумі 1160грн. шляхом перерахування її на рахунки кредитора та забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 0,0001% на рік, комісію за обслуговування кредиту у розмірі 1,4000%, пеню за несвоєчасність погашення кредиту у розмірі 0,3% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п.4.3 договору) з кінцевим терміном повернення 03 березня 2021 року (а.с.4-6). 21 липня 2015 року між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу з додатком до договору №1, згідно з якими первісний кредитор відступив позивачу право вимоги від відповідачки кредитних коштів, а позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 47625грн.70коп. (а.с.13-16), про що відповідачці було направлено повідомлення 27 липня 2015 року за вих.№001151878 (а.с.11). Відповідачка свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконала належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно наданому позивачем розрахунку (а.с.10), станом на 20 липня 2015 року складає 47625грн.70коп., у тому числі: 41335грн.08коп. заборгованість за кредитом; 2328грн. заборгованість за процентами та комісією; 3962грн.62коп. - пеня за несвоєчасність погашення заборгованості. Таким чином, судом встановлено, що позивач зі свого боку повністю виконав умови договору, надавши відповідачці кредит, а остання свої зобов'язання за договором не виконала та припинила погашення кредиту. 27 липня 2015 року на адресу відповідачки позивачем направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.12), але останньою повідомлення залишено без виконання. Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили повне виконання боржником кредитного зобов'язання, відповідачка суду не надала. Суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у заявленому обсязі. \~За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обовязок по сплаті на користь позивача судових витрат у справі у розмірі 1378грн.

Outcome: approved