Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації до [PERSON], третя особа на стороні позивача - Старобасанська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ст. про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка перебуває наразі в Старобасанській загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІІ ступенів. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не вирішує питання повернення дитини у сім'ю, жодного разу не відвідав дитину, не телефонував, грошових переказів не надсилав, не цікавиться її станом здоров'я та навчанням, не створив належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, не проявляється батьківської турботи до дитини. Матір дитини [PERSON] померла (Свідоцтво про смерть [NUMBER]). Представник позивача - Пономаренко С.П. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'являвся, причини неявки суду не повідомляв. Представник Старобасанської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ст. Король О.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Додатково представник згаданого закладу повідомила суду, що дитина була влаштована до закладу ще за життя матері, оскільки остання тяжко хворіла, бабуся не могла утримувати дитину, а батько її життям взагалі не цікавився. Протягом часу, який [PERSON] знаходиться в Старобасанській загальноосвітній школі-інтернаті батько жодного разу не телефонував, не цікавився її життям, будь-якої допомоги не надавав і не надає. За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу та свідків, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER]). В графі матір значиться [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року. Батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину (ст. 150 СК України). Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону (стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав на підставі статті 164 Сімейного кодексу України. Як роз'яснив Верховний Суд України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3). Згідно Висновку органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], Висновку органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації вбачає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки. Відповідно до подання Старобасанської ЗОШ-інтернату І-ІІ ступенів Чернігівської області вбачається, що [PERSON] являється вихованкою даної школи-інтернату. [PERSON] не займається вихованням своєї доньки, жодного разу не провідував її, не цікавиться її життям, вихованням, навчанням. Відповідно до акту Старобасанської ЗОШ-інтернату І-ІІ ступенів Чернігівської області від 22.11.2016 року за час перебування неповнолітньої в закладі батько дитини [PERSON] жодного разу не проявив зацікавленості до долі дитини, не приймав участі у вихованні дитини: не відвідував, не телефонував, листів не надсилав, грошових переказів та посилок не надсилав також. В судовому засіданні у присутності спеціаліста Служби у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації Лісковича В.О. була допитана [PERSON], яка повідомила суду, що батько з ними не проживає давно, востаннє вона його бачила, коли їй було 12 років і вона з мамою їздила до тата в Первомайськ. Після того вона тата не бачила, він їй не телефонує, не допомагає і взагалі не цікавить її життям. Свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є бабусею [PERSON]. Батько дитини залишив родину, коли [PERSON] було 6 років. З того часу вона його не бачила і не чула. Він ніякої допомоги в утриманні дитини та її вихованні не надавав і не надає. На підставі наявних в матеріалах справи документів, суд дійшов висновку, що відповідач не піклується про свою дитину та не бажає надалі займатись їх вихованням. Таким чином, викладене вище дає підстави суду дійти висновку, що відповідач не виконує належним чином своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав на підставі пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це є гарантований державою мінімум для забезпечення утримання дитини. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, - підлягають задоволенню. Оскільки судом не встановлено, що відповідач має на утриманні інших осіб, в тому числі і дітей (право подати докази на підтвердження чого було роз'яснено відповідачу в ухвалі про відкриття провадження в справі), є працездатною особою, суд вважає, що з відповідача на утримання дитини підлягає стягненню 1/4 частка з усіх видів заробітку (доходу), що забезпечить інтереси дитини і не призведе до суттєвого погіршення матеріального становища відповідача. На підставі статті 367 Цивільного процесуального кодексу України слід допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 1 280,00 грн. належить стягнути з відповідача на користь держави (за дві вимоги немайнового характеру). Враховуючи викладене вище та

Outcome: approved