Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

23.11.2020 р. до суду надійшов позов [PERSON] до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди. Обгрунтовуючи клопотання, позивачем зазначено, що він є одним із засновників (60% внеску до статутного капіталу) та керівником Споживчого товариства «ВІТЕКС», код ЄДРПОУ 31280399, місцезнаходження: 03194, м. Київ, вул. Зодчих, 30 кв. 225. 24.05. 2019 року близько 10-00 години ранку йому зателефонували знайомі та повідомили, що невідомі особи спортивної статури ламають приміщення та знищують майно ТОВ Вітекс" за адресою: м. Київ, вул. Литвиненко-Вольгемут, 5-Г. Прибувши через 15 хвилин за вказаною адресою, було з`ясовано, що даними невідомими особами були працівники Комунального підприємства «Київблагоустрій». За діями працівників Комунального підприємства «Київблагоустрій» спостерігали працівники поліції в кількості близько п`яти чоловік. Двоє з них мали жетони з номерами № [NUMBER] та № [NUMBER] . Біля працівників поліції знаходилися службові автомобілі з номерами [NUMBER] та [NUMBER] . З метою зупинення псування приміщення та майна, яке в ньому знаходилось, ним працівникам КП «Київблагоустрій» було пред`явлено документи, які підтверджували право власності на приміщення та внесення відомостей про нього до Державного реєстру. Однак, на пред`явлені документи ніхто з присутніх не реагував і знищення приміщення та майна продовжувалось. На його звернення безпосередньо до працівників поліції стосовно припинення незаконних дій з боку працівників КП «Київблагоустрій» також ніякої реакції не було. Як зазначив позивач, йому нічого не залишилось, як спробувати захистити свою власність власними силами шляхом, окрім, як піднятися на дах приміщення. В свою чергу, працівниками поліції його дії були сприйняті як хуліганські, за що до нього застосували фізичну силу, наділи кайданки та доправили до відділку поліції за адресою: [ADDRESS] . В подальшому працівниками поліції було складено на нього протоколи КИ № 001378 та КИ № 001392 від 24.05.2019 року про адміністративне правопорушення за ст. 173 та ст. 185 КУпАП, які як зазначив позивач, він змушений був їх підписати під примусом. В допомозі адвоката йому було відмовлено. Застосування фізичної сили з боку працівників поліції призвело до нанесення йому тілесних ушкоджень у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми голови, забою грудної клітини, параорбітальної гематоми зліва, забоїв та саден м`яких тканин голови, обличчя, кінцівок, правого стегна та до госпіталізації до Київської міської клінічної лікарні № 17. 11 липня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва розглянув матеріали про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 185 КУпАП та закрив провадження у справі №759/10409/19 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Та як вказав позивач дії працівників КП «Київблагоустрій» призвели до повного знищення приміщення і сьогодні оцінка їх діям надається судом. На підставі наведеного позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції на його користь моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн, матеріальну шкоду в розмірі 4 723,49 грн. та витрати, що понесені на проведення соціально-психологічного дослідження моральної шкоди в сумі 4500,00 грн. До суду 21.01.2021 р. від представника Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, надійшов відзив на позов, в якому останній просив в задоволенні позову відмовити з підстав необгрунтованості та безпідставності (а.с. 73-80). 01.02.2021 р. від представника Державної казначейської служби України надійшов відзив на позов, в якому останній просив в задоволенні позову відмовити з підстав необгрунтованості та безпідставності (а.с. 101-106). 02.03.2021 р., до суду від позивача надійшла відповідь на відзив представника Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, в якому позивач на вимогах позову наполягав (а.с. 110-113). В подальшом,у позивачем подано 02.03.2021 до суду заяву про зміну предсмета позову в якому останній просив стягнути з Державної казначейської служби України на його користь моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн, матеріальну шкоду в розмірі 4 723,49 грн. та витрати, понесені на проведення соціально-психологічного дослідження моральної шкоди в сумі 4500,00 грн. (а.с. 115-116). Ухвалою суду від 11.03.2021 р. у справі закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляяду (а.с. 139-140). В судовому засіданні, яке відбулось 15.07.2021 р. [PERSON] , та його представник, позов з врахуванням зміни предмету позову підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених в позові. В судовому засідання, яке відбулось 23.06.2021 р, [PERSON] , який був допитаний в якості свідка надав суду покази проте, що _________________________________. В судове засідання, яке відбулось 15.07.2021 року представники відповідачів Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції та Державної казначейської служби України не з`явились, причини неявки не відомі, клопотань про відкладення до суд не надходило, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, у відзиву на позов представник Державної казначейської служби України , просить слухати справу за їх відсутності (а.с. 106). Заслухавши пояснення учасників справи, наведені сторонами доводи та заперечення щодо підстав позову, дослідивши матеріали справи та надавши правову оцінку наявним у справі доказам, суд приходить до наступного. Відповідно до п.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Відповідно дост. 55 Конституції Україниправа і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 56 Конституції Українипередбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 Цивільного Кодексу). Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). При цьому, відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Дана позиція також викладена в постанові Верховного Суду №640/16169/17 від 05.02.2020 р. Згідно із ч. 5, 6 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Судом встановлено, що [PERSON] , є одним із засновників (60% внеску до статутного капіталу) та керівником Споживчого товариства «ВІТЕКС», код ЄДРПОУ 31280399, місцезнаходження: 03194, м. Київ, вул. Зодчих, 30 кв. 225 (а.с. 7-9). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Споживчому товариству «ВІТЕКС» на праві приватної власності належить нежитлова будівля (далі - приміщення) розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Встановлено, що за дорученням Департаменту благоустрію КМДА від 07.02.2019 №064-696, наданого КП "Київблагоустрій", доручено вжити заходи шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрію, зокрема павільйону, розташованого по [ADDRESS] на підставі припису від 05.09.2018 р. Як стверджує позивач, 24 травня 2019 року близько 10-00 години ранку йому зателефонували знайомі та повідомили, що невідомі особи спортивної статури ламають приміщення та знищують інше майно за адресою: [ADDRESS] . Після чого позичем було з`ясовано, що даними невідомими особами були працівники Комунального підприємства «Київблагоустрій». та він звернувся до працівників поліції, з метою припинення нищенян його майна та оскільки останні нічого не робили, він прийняв рішення захистити своє майно шляхом підняття на дах приміщення. Протилежного суду не надано. В подальшому працівниками поліції було складено на позивача протоколи КИ № 001378 та КИ № 001392 від 24.05.2019 року про адміністративні правопорушення за ст. 173 та ст. 185 КУпАП. Як вбачається з виписки із медичної карти №1666/664 від 27 травня 2019 р, довідкою відділення політравми Київської міської клінічної лікарні №17 №664 від 27 травня 2019р. та листками непрацездатності Серії АДХ № 479735 від 27 травня 2019р. та Серії АДХ №115174 від 28 травня 2019р. позивачу були нанесені тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми голови, забою грудної клітини, параорбітальної гематоми зліва, забоїв та саден м`яких тканин голови, обличчя, кінцівок, правого стегна (а.с. 19-21). 11 липня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва розглянув матеріали про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.ст.173, 185 КУпАП та закрив провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 22-24). Відповідно до висновку соціально-психологічного дослідження моральної шкоди потерпілого № 02-10-20 від 13.10.2020р., спричинена [PERSON] моральна шкода становить 100 000, 00 грн., за проведення якої позивачем сплачено 4500,00 грн. (а.с. 26-41, 59). Згідно довідки СП "Вітекс" від 10.11.2020 р. позивач [PERSON] , працює директором в даному товаристві за основним місцем роботи та заробітна плата на місяць становить 4200,00 грн. Втрачений дохід за період з 24.05.2019 р. по 14.06.2019 р. становить 3080,00 грн (а.с. 58). Згідно наданих суду копій чеків, [PERSON] витратив на лікування, зокрема, на придбання ліків 1581,73 грн. (а.с.56-57). Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.07.2020 р. у адміністративній справі за позовом СТ "Вітекс" до Департаменту міського благоустрію виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: КП "Київблагоустрій" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про встановлення відсутності компетенції (повноважень), визнання протиправним та скасування рішення, позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту міського благоустрію виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про демонтаж павільйону СТ "Вітекс" за адресою: м. Київ, вул. Л.Вольгемут, 5-Г. В іншій частині відмовлено (а.с. 98-100). Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020 р., рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.07.2020 р., у справі за позовом СТ "Вітекс" до Департаменту міського благоустрію виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: КП "Київблагоустрій" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про встановлення відсутності компетенції (повноважень), визнання протиправним та скасування рішення, залишено без змін (а.с. 157-164). Частинами 1-3 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації. Моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. За змістом положень статтей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За нормами ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1164 ЦК України у разі неусунення загрози життю, здоров`ю, майну фізичної особи або майну юридичної особи заінтересована особа має право вимагати: відшкодування завданої шкоди. Згідно з частиною другою статті 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03 жовтня 2001 року № 12-рп/2001 у справі про відшкодування шкоди державою, структура бюджетної класифікації України у функціональній структурі видатків України не передбачає видатків (коштів) на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю судів та правоохоронних органів, за рахунок видатків на їх утримання. Конституція України гарантує громадянам у таких випадках право на відшкодування шкоди за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання цих органів. Відповідно до пункту першого Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Державна казначейська служба України (далі - Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Згідно з пунктом четвертим даного Положення Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду. У пунктах 3, 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) у тому числі шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Відповідно до статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує: характер страждань які пов`язані з майновими втратами, їх обсяг та тривалість; тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивача. Вирішуючи позивні вимоги, що стягнення з відповідача моральної шкоди суд враховує характер та обсяг моральних страждань позивача, їх тривалість, інші конкретні обставини справи, а саме те, що дана шкоди були понесена ним в результаті злочинних та умисних дій відповідача, порушення в результаті укладу життя позивача, вимоги розумності і справедливості, та вважає справедливою та співрозмірною сумою у відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. Крім моральної шкоди, на користь позивача належить стягнути майнову шкоду в сумі 4 461,73 грн. та вирати пов`язані з проведенням дослідження в розмірі 4500,00 грн., оскільки в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження заподіяння такої шкоди неправомірними діями працівників правоохоронних органів, спричинення тілесних ушкоджень, завдання фізичного болю тощо. З огляду на викладене,

Outcome: partial