Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

31 серпня 2016 року ПАТ "Ощадбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між ПАТ "Ощадбанк" та [PERSON], 15 листопада 2012 року укладено кредитний договір № ПН 7096-1 за яким відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 1900,00 гривень зі сплатою 26 % відсотків річних за користування кредитом . Відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 23 серпня 2016 року сума заборгованості складає 2741 грн. 22 коп., де 1871 грн. 73 коп. сума заборгованості за основним боргом, 482 грн. 10 коп. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 305 грн. 69 коп. - сума заборгованості за інфляційне збільшення заборгованості, 81 грн. 70 коп. - три відсотки річних від суми заборгованості. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ "Ощадбанк вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом в якому прохає стягнути з відповідача вище вказану заборгованість. Представник позивача у судове засідання не зявився, просив суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання. Враховуючи наведене, а також положення ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце його проведення повідомлялася (згідно ч.9 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила, заперечень проти позову не надала, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 15 листопада 2012 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ПН 7096-1 за яким відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 1900,00 гривень зі сплатою 26 % відсотків річних за користування кредитом . Свої зобовязання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти на рахунок відповідача, а останній отримав вказані кошти. Впродовж дії Кредитного договору відповідачем було порушено вимоги вказаного договору, щодо своєчасності сплати кредиту, відповідач неналежним чином та не у повному обсязі виконував свої зобовязання за вищезазначеним кредитним договором, у звязку із чим, станом на 23 серпня 2016 року сума заборгованості складає 2741 грн. 22 коп., де 1871 грн. 73 коп. сума заборгованості за основним боргом, 482 грн. 10 коп. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 305 грн. 69 коп. - сума заборгованості за інфляційне збільшення заборгованості, 81 грн. 70 коп. - три відсотки річних від суми заборгованості. Відповідно до п. 7.3 Договору відповідач повинен сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом та проценти за перевищення витратного ліміту щомісячно 25 числа шляхом договірного списання коштів з рахунку. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17 грудня 2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання. Уклавши Кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Станом на 23 серпня 2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 2741 грн. 22 коп., що підтверджено відповідним розрахунком та випискою позичальника. Відповідач [PERSON] уклавши Договір поруки з позивачем, взяла на себе зобовязання перед кредитором відповідати за своєчасне та повне виконання зобовязання, яке остання належним чином не виконала та прострочила зобовязання, а тому повинна нести відповідальність, встановлену законом. Сума заборгованості за Кредитним договором відповідачами на користь ПАТ Ощадбанк" у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Враховуючи вище викладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором підтверджене доказами, виходячи із\~ встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з відповідача на користь ПАТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" підлягає стягненню сума заборгованості станом на 23 серпня 2016 року у розмірі 2741 грн.22 коп. Оскільки позов ПАТ Ощадбанк" задоволено, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат та витрат повязаних з наданням оголошення до ДП "Редакція газети" Урядовий курєр" за розміщення оголошення про виклик в судове засідання відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved