Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

15 травня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 18 лютого 2013 року у розмірі 32 149 грн. 05 коп., а також 1 600 грн. 00 коп. понесених витрат по сплаті судового збору за подання позову до суду. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 18 лютого 2013 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 800 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами банку", які викладені на сайті банку http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком - договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Так, власник рахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 договору. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку, або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. При укладенні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписаною відповідачем заявою підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування і які були йому надані в письмовій формі для ознайомлення. Між сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна карта клієнта, та фінансовий телефон клієнта, яки проходить верифікацію з підтвердженням відповідно до п. 1.1.1.16 договору. Так, п. 2.1.1.12.3 договору визначено, що погашення кредиту здійснюється шляхом поповнення картрахунку і внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Пунктом 1.1.3.2.3 договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору, при цьому у сторін виникають обов'язки: у кредитора - інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 договору; у позичальника - отримання виписки про стан та про здійснення операції по карткових рахунках відповідно до п. 1.1.2.3 договору. Відповідно до п. 1.1.5.2 договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов'язання за даним договором. Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 договору, зміни в "Умови та правила надання банківських послуг" вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв'язку, серед яких: офіційний сайт банку, смс-повідомлення. Згідно умов договору, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі установленому "Тарифами банку", що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік рахунку відповідно до п. 2.1.1.12.6 договору. У разі виникнення прострочених зобов'язань, відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 договору, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно "Тарифів банку" на час порушення зобов'язання та може змінюватись у відповідності по п. 1.1.3.2.3 договору. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених укладеним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритими в USD) + 5% від суми позову. Згідно п. 1.1.7.12 договору, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання договору, він автоматично лонгується на той же строк. Згідно із п. 1.1.7.42 договору, сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених договором. За наявності у клієнта в момент закриття останнього рахунку непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2 та 2.1.1.12.11 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за укладеним договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач, станом на 28.02.2017 року має заборгованість 32 149,05 грн., яка складається з наступного: 1 791,88 грн. - заборгованість за кредитом; 24 850,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 500 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 507,10 грн. - штраф (процентна складова) відповідно до п. 2.1.1.7.6 "Умов та правил надання банківських послуг". Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за відсутності представника, на задоволенні позовних вимог наполягав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить в матеріалах справи поштове повідомлення, про отримання ним судової кореспонденції. Оскільки відповідач [PERSON], про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення судового засідання або заперечень проти позову не подав, тому зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі. Так, відповідно до укладеного договору б/н від 18.02.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку "кредитка "універсальна" зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами, тарифами банку, складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. /а.с. 9/ У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями взятих на себе зобов'язань за кредитним договором відповідач, станом на 28.02.2017 року має заборгованість в розмірі 32 149,05 грн., яка складається з наступного: 1 791,88 грн. - заборгованість за кредитом; 24 850,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 500 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 507,10 грн. - штраф (процентна складова) відповідно до п. 2.1.1.7.6 "Умов та правил надання банківських послуг". /а.с. 6-8/ Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем [PERSON], не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобов'язання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк" належить стягнути сплачений ним при пред'явленні позову судовий збір у розмірі 1 600 грн.

Outcome: approved