Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], що належали померлому [INFO] року [PERSON], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на частку спадкового житлового будинку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належали 3/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого, за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 08.10.1990 року, зареєстрованого за № 3125, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори та на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 10.10.1990 року зареєстрованого за № 3127, що також підтверджено довідкою, наданою комунальним підприємством "Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 24.02.2015 року за № 6. Крім цього, згідно довідки КП "Ізмаїльське МБТІ" від 24.02.2015 року за № 6, вищезазначений спадковий будинок з надвірними спорудами, побудований у 1970 році є завершений будівництвом та не підлягає прийняттю в експлуатацію. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.05.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 3/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14.11.2014 року за № 38895300 згідно якого, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] є його син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.05.2011 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно статті 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як було з'ясовано в судовому засіданні, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою, наданою комунальним підприємством "Житсервіс-2" від 13.11.2014 року за № 284, тобто вважається таким що прийняв спадщину відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 УРСР 1963 року. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved