Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 19 серпня 2013 року з відповідачем укладено кредитний договір № 1908/К, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 62 200,00 грн., строком до 19 серпня 2014 року. Позивач виконав свої договірні зобов'язання, надав позивачу кредит, що підтверджується видатковим ордером. В подальшому відповідачем не виконанні належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 27 червня 2015 року у розмірі 98 039,74 грн., що складає: суму боргу по основній сумі у розмірі 57 656,00 грн.; сума по процентам у розмірі 8 677,55 грн.; збиток від інфляції у розмірі 31 706,19 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 19 серпня 2013 року між Кредитною спілкою "Наш кредит" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1908/К, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 62 200,00 грн., строком до 19 серпня 2014 року (а.с. 5,6) Згідно видаткового касового ордеру № 1908/К від 19 серпня 2013 року, [PERSON] видано Кредитною спілкою "Наш кредит" середньостроковий кредит у розмірі 62 200,00 грн.(а.с. 7) Згідно прибуткових касових ордерів №571 від 25 вересня 2013 року, №572 від 25 вересня 2013 року, №642 від 29 жовтня 2013 року, №643 від 29 жовтня 2013 року [PERSON] здійснював часткове погашення основної суми боргу та процентів по кредитному договору № 1908/К від 19 серпня 2013 року.(а.с. 8,9,10,11) Згідно виписок по рахунку від 06 грудня 2013 року, 20 січня 2014 року, 17 лютого 2014 року,10 квітня 2014 року та платіжного доручення № 1731/1814 від 12 травня 2014 року [PERSON] здійснював погашення кредиту(а.с. 12,13,14,15,16) 25 травня 2015 року позивачем на адресу відповідача направлено лист нагадування-попередження про зобов'язання погашення кредиту в порядку визначеному договором № 1908/К від 19 серпня 2013 року.(а.с. 17) Згідно довідки про заборгованість члена кредитної спілки «Наш кредит», заборгованість [PERSON] складає: залишок основної суми у розмірі 57 656,00 грн. та залишок проценту у розмірі 8 677,55 грн.(а.с. 40) Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Однак, Відповідачем не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується довідкою про заборгованість члена кредитної спілки «Наш кредит» [PERSON](а.с. 40). Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ці підстави зазначені у статтях 599, 600, 604-609 ЦК, відповідно до яких зобов'язання припиняється. Зважаючи на відсутність в зазначених правових нормах такої підстави припинення зобов'язання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, слід дійти висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Ця правова позиція підтверджена і судовою практикою ВСУ (Постанова ВСУ від 20 грудня 2010 р. у справі № 3-57гс10, від 4 липня 2011 р. у справі № 3-65гс11, від 12 вересня 2011 р. у справі № 3-73гс11, від 24 жовтня 2011 р. у справі №3-89гс11, від 14 листопада 2011р. у справі №3-116гс11, від 23 січня 2012 р. у справі № 3-142гс11). Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур'єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Отже, як вбачається з матеріалів справи інфляційні втрати за період з серпня 2013 року по травень 2015 року складають у сумі 31 706,19 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за умовами договору, сума його заборгованості станом станом на 27 червня 2015 року у розмірі 98 039,74 грн., що складає: суму боргу по основній сумі у розмірі 57 656,00 грн.; сума боргу по процентам у розмірі 8 677,55 грн.; збиток від інфляції у розмірі 31 706,19 грн. Будь-яких доказів на спростування наданої Позивачем довідки, щодо заборгованості Відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість станом на 27 червня 2015 року за кредитним договором № 1908/К від 19 серпня 2013 року в розмірі 98 039,74 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 976 грн. 73 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 976 грн. 73 коп.

Outcome: approved