Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У серпні 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 серпня 2013 року [PERSON] Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 009-28403-120813. Відповідач скористався Кредитною лінією, але не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на червень 2015 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 69\~390, 45 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту 28\~866, 78 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 14\~345, 15 грн, заборгованості за відсотками 26\~178, 52 грн. Тому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №009-28403-120813 від 12 серпня 2013 року у розмірі 69\~390, 45 грн. У судове засідання представник позивача не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст.\~169\~ч. 4, ст.\~224 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 13 березня 2013 року [PERSON] Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 009-28403-120813. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору позивачем було надано споживчий кредит на загальну суму 43 211,93 грн., виходячи із розміру процентної ставки - 14,99 % в рік. Позивач свої зобов'язання виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок №26251909311133 в національній валюті України - гривні, встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 43 300,00 грн (п.п. 2.1 2.3. договору). Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 30 червня 2015 року свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором станом на 30 червня 2015 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 69\~390, 45 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту 28\~866, 78 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 14\~345, 15 грн, заборгованості за відсотками 26\~178, 52 грн. Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються\~Цивільним кодексом України\~(надалі -ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. \~ Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та відсотках підлягають задоволенню. \~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків, підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2\~статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"\~\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк». Відтак, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду щодо останнього розпочато процедуру ліквідації. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована\~Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Пунктом 16\~статті 2 зазначеного Закону\~встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Відповідно до п. 22 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. У відповідності до ч. 4\~ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Пунктом 1 ч. 3\~ст. 47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п.5 ч. 1\~ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позовна заява про стягнення заборгованості є позовною заявою майнового характеру, за подання якої згідно п.1.1 ч.2 \~ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) \~ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, з [PERSON] підлягають стягненню 693,90 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved