Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

09.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з даним позовом, вказавши, що 26.03.2015 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області було розглянуто кримінальне провадження №1-кп/130/85/2015 (справа №130/510/15-к) по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, за результатами якого було ухвалено вирок, відповідно до якого [PERSON] визнано винуватою та призначено їй покарання у виді одного року дев'яти місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік та покладено обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. Повідомила, що у даному кримінальному провадженні позивач була визнана потерпілою. Пояснила, відповідно до обставин справи 21.10.2014 року біля 18 години [PERSON], перебуваючи по [ADDRESS] на ґрунті неприязних стосунків з нею, в ході сварки тримаючи в руках металеву лопату з дерев'яним держаком, з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно, ударила її декілька раз металевою частиною лопати по правій частині тулуба, внаслідок чого позивач отримала тілесні ушкодження. Зазначила, що згідно висновку експерта від 18.12.2014 року №143 у неї було зафіксовано синець правої половини грудної клітки, перелом 9-го ребра з правого боку по середньо підпаховій лінії - внаслідок дії тупого твердого предмету, що спричинило тривалий розлад здоров'я понад 21 добу, та відноситься до середнього ступеня тяжкості. Зауважила, що в результаті даної події вона потрапила до лікарні з діагнозом: закрита травма грудної клітки, забій легені, перелом 9-го ребра з правого боку середньо підпаховій лінії, де знаходилася на амбулаторному лікуванні і до цього часу продовжує приймати ліки від болю в грудній клітці, головні болі, які з часу пригоди її постійно турбують, а також від постійного болю вона втратила сон та спокій, через що змушена була звертатися за допомогою до психіатра, де їй було поставлено діагноз: астеноневрологічний стан, ситуаційно зумовлений, у зв'язку із чим вона за власні кошти змушена була пройти медичні обстеження та придбавати ліки на загальну суму 2157,86 грн. Просила стягнути з [PERSON] на її користь 2157,86 грн. матеріальної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача пояснив, що відповідач свого часу нанесла позивачу тілесні ушкодження, що спричинило перелом ребра в останньої, які потягнули за собою додаткові побічні ефекти, що зумовили погіршення стану здоров'я позивача, в результаті чого вона була змушена звертатися до інших медичних установ для отримання більш досвідченої професійної допомоги та неодноразово проходила ультразвукове дослідження з метою встановлення детального діагнозу. Зауважив, що до настання даної пригоди позивач мала задовільний стан здоров'я і її нічого не турбувало. Просили задоволити позов. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, погодившись із розміром матеріальної шкоди в сумі 440,25 грн. Представник відповідача пояснила, що в результаті звернення [PERSON] до медичних закладів зі скаргами на стан здоров'я їй було рекомендоване лікування за допомогою наступних ліків: 13.11.2014 року та 20.11.2014 року лікарями Вінницької обласної клінічної лікарні ім.Пирогова встановлено відповідно діагнози - закрита травма грудної клітки та рекомендовані кетанол (1 таб. Х 2 раз 10 днів), кальцемін адванс (1 таб. Х 1 раз 30 днів), сініміл (1 таб. Х 1 раз 5 днів); закрита травма грудної клітки, двобічний нефронтоз справа ІІ ступ., зліва І ступ. СКХ конкременти правої нирки та рекомендовані такі ліки: кетанол (1 таб. Х 2 раз 10 днів), кальцемін едованс (1 таб. Х 1 раз 30 днів), сініміл (1 таб. Х 1 раз 5 днів), уроліт за схемою, УЗД контроль через 1,5 місяці; 22.-23.01.2015 року, 26.01.2015 року лікарями Військово-медичного клінічного центру центрального регіону встановлено діагноз - консолідований перелом 9 ребра справа без зміщення та рекомендовані кетолог (дексалгін) (1 таб. при болю), ревмоксилін (1 таб. на добу), диклофенак гель (місцево 2-3 раз на день); 27.-30.01.2015 року лікарями Жмеринської центральної районної лікарні встановлено діагноз - антено-неврологічний синдром, вегето-судинна дистонія та рекомендовані буспирон, гідазепам; 01.04.2015 року лікарями Вінницької обласної клінічної лікарні ім.Пирога рекомендовані кальцемін адванс (1 таб. х 1 раз під час їжі), кетанов (1 таб. х 1 раз при болях); 22.10.2014 року лікарями Жмеринської центральної районної лікарні рекомендовані дексалгін (2,0 в/м), цефтріаксон (1,0 в/м 5 днів), наклофен (3,0 5 днів). Зауважила, що з наведеного вбачається, що окрім лікування наслідків побиття [PERSON] одночасно проходила лікування хвороб, які не перебувають у причинному зв'язку із заподіяними їй [PERSON] травмами, зокрема: 13.11.2014 року позивач проходить за власною ініціативою обстеження органів черевної порожнини в "Мідівін", за послуги якого оплачує 150 грн., в результаті якого у неї виявлено камені у нирках, у зв'язку з чим їй лікар Вінницької обласної клінічної лікарні ім.Пирогова призначає препарат ураліт, який є профілактичним засобом проти утворення каменів в нирках та вартість якого складає 336,00 грн., а також призначає повторне УЗД нирок через 1,5 місяці. Повторно обстеження [PERSON] проходить 18.12.2014 року в "Мідівіні", вартість якого - 150 грн. Також позивач за власною ініціативою 22.-23.01.2015 року проходить обстеження за допомогою УЗД, вартість якого складає 400 грн., в результаті якого у неї виявлений хронічний холіцистит. Разом на обстеження та лікування органів черевної порожнини нею витрачено 1036,00 грн. Також 26.01.2015 року [PERSON] звертається на консультацією до психіатра військового госпіталя, який діагностує антено-неврологічний синдром, вегето-судинну дистонію та призначений медичний препарат буспирон, на придбання якого вона витратила 275,00 грн. і гідезепан на суму 65,18 грн., а всього на суму 340,18 грн. Вважає, що жодним документом не встановлений причинний зв'язок між переломом ребра, забієм легені та захворюванням психічного характеру, а тому витрати на ліки вегето-судинної дистонії не підлягають стягненню з [PERSON] Також зауважила, що не підтвердженні призначення на суму 285,54 грн. таких медичних препаратів, як преднізолон - (чек №2 на 32,60 грн.), Lцет (чек №2 на 19,43 грн.), тріобраст (чек №11 на 90,36 грн.), вугілля активоване (чек №11 на 2,30 грн.) лідокаїн (чек №11 на 7,85 грн.); бандаж (чек №5 на 85,40 грн.); чек №1 на суму 47,60 коп. взагалі не читається, та до загальних витрат включена квитанція на 40 грн. - благодійна допомога Міжнародному фонду допомоги хворим, яка також не підлягає стягненню позаяк, що це добровільний внесок. З цих підстав вважає, що загальна сума з наданих чеків та квитанції, яка не підлягає стягненню складає 1701,72 грн. Крім того, позивачем заявлена сума стягнення 2157,86 грн., що на 20 грн. перевищує суму наданих загалом на 2137,86 грн. чеків. А тому вважає, що стягненню підлягають лише витрати в сумі 440,25 грн. на придбання ліків: кетанов - 61,30 грн.; кетолонг - 15,00 грн.; наклофен - 36,00 грн.; дексалгін - 64,00 грн.; диклафенак - 40,60 грн.; ревмоксілін - 43,30 грн.; цефіриаскон - 5,70 грн. та 47,40 грн.; шприци - 17 грн.; рентген (плівка) - 109,95 грн. Посилаючись на те, що за відсутності доказів того, що решта захворювань позивача виникли внаслідок перелому ребра, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, представник відповідача просила задоволити позов частково, межах стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 440,25 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази в матеріалах справи, суд дійшов наступного. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.10,11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст.57,58,60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ч.1 ст.1195 ЦК України скеред іншого фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року №6 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Так, в судовому засіданні встановлено, що вироком Жмеринського міськрайонного суду від 26.03.2015 року (а.с.18-19) відповідача [PERSON] за наслідком умисного заподіяння нею середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров'я понад 21 добу, позивачеві [PERSON] у виді синця правої частини грудної клітки та перелому 9-го ребра справа по середньо-підпаховій лінії визнано винуватою та призначено покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді одного року дев'яти місяців позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України її звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік та покладено обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; задоволено частково цивільний позов [PERSON] про стягнення моральної шкоди та стягнуто з обвинуваченої [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 3150 грн. та 200 грн. судового збору. Мотивувальна частина вказаного вироку суду також містить застереження щодо задоволення в судовому засіданні заявленого цивільним позивачем [PERSON] клопотання про залишення без розгляду цивільного позову в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 2157,86 грн., витрачених на лікування, обставини чого не перешкоджають повторному зверненню до суду із даним позовом. Внаслідок завданих їй тілесних ушкоджень [PERSON] зверталася до медичних закладів та їй було рекомендоване лікування за допомогою певних ліків: лікарями Жмеринської центральної районної лікарні 22.10.2014 року встановлено діагноз - забій правої половини грудної клітки та рекомендовані дексалгін, цефтріаксон, наклофен, що підтверджується випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.10.2014 року (а.с.6); лікарями Вінницької обласної клінічної лікарні ім.Пирогова 13.11.2014 року встановлено діагноз - закрита травма грудної клітки та рекомендовані кетонал, кальцемін адванс, а також рентгенографія що підтверджується консультативним висновком спеціаліста від 13.11.2014 року (а.с.15); лікарями Вінницької обласної клінічної лікарні ім.Пирогова 20.11.2014 року встановлено діагноз - закрита травма грудної клітки та рекомендовані кетонал, кальцемін адванс, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста від 20.11.2014 року (а.с.16); лікарями Вінницької обласної клінічної лікарні ім.Пирогова 18.12.2014 року встановлено діагноз - закрита травма грудної клітки, забій правої легені, консолідований перелом ІХ ребра справа та рекомендовані кальцемін адванс, серрата, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста від 18.12.2014 року (а.с.17); лікарями Військово-медичного клінічного центру центрального регіону 22.01.2015 року встановлено діагноз - стан після закритої травми грудної клітки, закритий перелом ІХ ребра справа (21.10.2014 року) та рекомендовані кеталонг (дексалгін), ревмоксикам, диклофенак гель, що підтверджується амбулаторною карткою №197 [PERSON] (а.с.12-14); лікарями Вінницької обласної клінічної лікарні ім.Пирогова 01.04.2015 року встановлено діагноз - консолідований перелом ІХ ребра справа, (С-подібний сколіоз, сколіозна деформація грудної клітки) та рекомендовані кальцемін адванс, кетанов, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 01.04.2015 року (а.с.5). Відповідно даним фіскальних чеків (а.с.3-4) позивачем були придбані наступні ліки та препарати: 22.10.2014 року - шприци вартістю 6 грн., 24.10.2014 року - наклофен вартістю 36 грн., дексалгін вартістю 64 грн., шприци вартістю 2,10 грн., цефтріаксон вартістю 5,70 грн., 03.11.2014 року - кетанов вартістю 61,30 грн., 14.11.2014 року - шприци на суму 3,05 грн., 17.11.2014 року - рентгенівська плівка вартістю 109,95 грн., 18.11.2014 року - цефтріаксон вартістю 47,43 грн. та шприци вартістю 5,85 грн., 26.01.2015 року - диклофенак гель вартістю 40,60 грн., ревмоксикам вартістю 43,30 грн. та кетолонг вартістю 15 грн., а всього відповідно рекомендованих медичних препаратів на загальну суму 440,25 грн. (6 грн. + 36 грн. + 64 грн. + 2,10 грн. + 5,70 грн. + 61,30 грн. + 3,05 грн. + 109,95 грн. + 47,43 грн. + 5,85 грн. + 40,60 грн. + 43,30 грн. + 15 грн.). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із додержанням вимог закону, узгоджуються між собою, відповідають обставинам справи та ніким із сторін не заперечуються. Натомість суд не приймає до уваги доводи сторони позивача щодо права [PERSON] на отримання відшкодування [PERSON] усієї заявленої суми, як додаткових витрат, викликаних необхідністю придбання ліків внаслідок ушкодження здоров'я, оскільки встановлені вироком Жмеринського міськрайонного суду від 26.03.2015 року за посиланням на висновок судово-медичної експертизи від 18.12.2014 року тілесні ушкодження, заподіяні відповідачем позивачу у виді синця правої частини грудної клітки та перелому 9-го ребра справа по середньо-підпаховій лінії вочевидь не перебувають у причинному зв'язку із визначеними згодом захворюваннями [PERSON] Зокрема, з цих підстав судом визнаються неналежними щодо заявленого спору доказами консультативний висновок спеціаліста від 20.11.2014 року (а.с.16) в частині встановлення лікарями Вінницької обласної клінічної лікарні ім.Пирогова 20.11.2014 року діагнозу позивача - двобічний нефронтоз справа ІІ ступеня, зліва І ступеня, сечокам'яна хвороба, конкременти правої нирки із рекомендованими ліками: сініміл, ураліт-У, УЗД контроль через 1,5 місяці; амбулаторна картка №197 [PERSON] (а.с.12-14) в частині встановлення лікарями Військово-медичного клінічного центру центрального регіону 26.01.2015 року діагнозу позивача - сечокам'яна хвороба, конкременти правої нирки. З аналогічних підстав судом не приймаються до уваги вказана амбулаторна карта позивача в частині встановлення їй лікарями Військово-медичного клінічного центру центрального регіону 22.01.2015 року та 26.01.2015 року діагнозу - астено-вегетативний синдром, астено-невротичний стан із рекомендованими ліками: релаксіл, буспірон, гідазепам; виписка з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30.01.2015 року (а.с.7) щодо встановлення лікарями Жмеринської центральної районної лікарні 27.01.2015-30.01.2015 року діагнозу позивача - астено-неврологічний синдром, вегето-судинна дистонія із рекомендованими ліками: буспирон, гідазепам, оскільки дані обставини не визнані стороною відповідача та не доведені іншим чином позивачем всупереч власного обов'язку доказування заявлених нею підстав і не усунуто відверті сумніви у наявності причинного зв'язку даних захворювань із завданими їй відповідачем тілесними ушкодженнями, надто з огляду на встановлений лікарями Вінницької обласної клінічної лікарні ім.Пирогова 01.04.2015 року діагноз - С-подібний сколіоз, сколіозна деформація грудної клітки, розвиток чого не виключає відповідного ускладнення стану нервової та вегето-судинної систем. За наслідком цього судом не приймаються до уваги фіскальні чеки та квитанції (а.с.3-4) щодо придбання: 26.01.2015 року гідазепаму на суму 65,10 грн., буспірону на суму 275 грн., 20.11.2014 року ураліту на суму 336 грн., проходження ультразвукового дослідження 18.12.2014 року на суму 150 грн., 13.11.2014 року на суму 150 грн., а також у Військово-медичному клінічному центрі центрального регіону на суму 420 грн. 23.01.2015 року, що має предметом огляду виключно внутрішніх органів позивача, ушкоджень яких з вини [PERSON] не застережено (а.с.8), а усього витрат на суму 1396,10 грн. За відсутності підтвердження будь-яких медичних рекомендацій щодо вживання позивачем відповідних медичних препаратів судом не приймаються до уваги фіскальні чеки (а.с.3-4) стосовно придбання: 10.11.2014 року артихолу на суму 47,60 грн., 30.01.2015 року преднизолону на суму 32,60 грн., L-цету на суму 19,43 грн., 20.11.2014 року бандажу вартістю 85,40 грн., 24.10.2014 року лідокаїну на суму 7,85 грн., 14.11.2014 року триомбрасту на суму 90,36 грн., активованого вугілля на суму 2,30 грн., а усього витрат на суму 285,54 грн. Суд не приймає до уваги надану позивачем квитанцію №958017 (а.с.4) щодо пожертви у розмірі 40 грн. на користь міжнародного фонду допомоги хворим, витрати щодо чого є добровільним внеском за волевиявленням самого позивача, а отже не підлягають обов'язковому відшкодуванню іншою стороною спору. Окрім того, загальна сума пред'явлених позивачем фіскальних чеків та квитанцій складає 2137,86 грн., що є на 20 грн. меншою від заявленої до відшкодування суми 2157,86 грн. На підставі наведеного суд дійшов до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 440,25 грн. викликаних необхідністю придбання ліків внаслідок ушкодження здоров'я додаткових витрат в межах встановленого в судовому засіданні документального підтвердження їх придбання у суворій відповідності до медичних рекомендацій за відповідним причинним зв'язком виникнення внаслідок протиправних дій відповідача ушкодження здоров'я позивача у вигляді синця правої частини грудної клітки та перелому 9-го ребра справа по середньо-підпаховій лінії. Решта заявлених позовних вимог на суму 1717,61 грн., у тому числі непідтверджена документально зазначена різниця у 20 грн., судом визнається безпідставною та такою що не підлягає відшкодуванню за недоведеності позивачем належності цих витрат до потреб лікування саме в обсязі причинного зв'язку із завданими їй відповідачем тілесних ушкоджень. Пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору, від попередньої оплати якого в даній категорії справ звільнено позивача, з розрахунку суми початкової ставки щодо заявлених вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved