Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

10.04.20015 року Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON], в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на ті обставини, що малолітньому [PERSON] під час відбуттям відповідачем покарання у місцях позбавлення волі був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, опікуном призначено третю особу- Палій [PERSON] звільнення відповідач з заявою про повернення дитини до служби у справах дітей не звертався, з бесіди з опікуном було встановлено, що батько дитини працює за кордоном дитина перебуває на утримані опікуна, батько дитини станом здоровя дитини та її розвитком не цікавиться. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтвердив, вважає їх законними та обґрунтованими, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON]у судове засідання не зявилися, причину відсутності суду не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання СМС-повідомлення відповідно до його заяви Третя особа [PERSON] просить винести рішення на розсуд суду, суду пояснила, що після звільнення її син [PERSON] не зміг офіційно працевлаштуватися, тому виїхав до [PERSON], звідки повертається додому на незначний час, тому майже усі питання повязані з розвитком дитини та її вихованням, вирішує вона. Батько телефонує синові, спілкується з ним, цікавиться його успіхами та висилає кошти на утримання сина. [PERSON] любить свого батька, охоче спілкується з ним, чекає на його повернення. Служба у справах дітей вимагає від них надання довідки про доходи, але син не може її надати, оскільки працює неофіційно, тому вона погодилася на позбавлення сина батьківських прав відносно онука. 1.09.2015 року [PERSON] вперше пішов до школи, батько дитини був присутній на святі «Першого дзвоника», переживав за успіхи дитини, а 2 вересня 2015 року знову виїхав до Росії. Просить винести рішення в інтересах дитини. Малолітній [PERSON] суду пояснив, що дуже любить свого батька, чекає на його приїзд, за час відсутності батько телефонує йому та цікавиться його життям та здоровям коли в останнє приїжджав влітку цього року купив йому велосипед та планшет, купував йому солодощі, гуляв з ним на вулиці. На 1 вересня батько та бабуся відводили його до школи, батько спілкувався з вчителем. Прокурор вважає позовні вимоги законними та такими, що підлягають задоволенню, просить позо задовольнити. Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, осіб, які беруть участь у справі, суд вважає позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав необґрунтованими, недоведеними, та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено наступне. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 21.12.2012 № 475/2 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки заочним рішенням Хортицького райсуду від 16.10.2012 року його мати [PERSON] була позбавлена батьківських прав, а батько [PERSON] був засуджений на підставі вироку Орджонікідзевського райсуду від 16.08.2012 року та. відбував покарання в місцях позбавлення волі. Відповідно до розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 28.12.2012 № 931р «Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON], [INFO], та призначення опікуном [PERSON]» опікуном малолітнього було призначено [PERSON]. Батько малолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], був умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі 16.07.2014 , що підтверджується довідкою про звільнення серія ЗАП № 02385, виданою Камянською ВК УДПтСУ в Запорізькій області № 101 Як встановлено з пояснень малолітнього [PERSON] та третьої особи [PERSON], на теперішній час [PERSON] виїхав за кордон з метою працевлаштування, звідки телефонує матері та сину, цікавиться станом здоровя сина та його вихованням та надсилає кошти на утримання сина. Малолітній [PERSON] любить свого батька та бажає спілкуватися з ним. Відповідно до п. 27 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, повязаної із захистом прав дитини», батько або мати дитини, які повернулись з місць позбавлення волі, мають звернутися із заявою про повернення їм дитини до служби у справах дітей за місцем походження дитини. Батько малолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], із відповідною заявою до відділу не звертався. Відповідно до ст. 164 СК України матір батько бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Але слід зазначити, що така міра є край суворою і тому повинна, насамперед, сприяти захисту та інтересів дитини та позитивному результату у долі дитини. Відповідно до ст.. 32 Конституції України "Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України..." Відповідно до ст. 51 Конституції України "...Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою". Відповідно до ст.111 Закону України «Про охорону дитинства "...Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків". Відповідно до ст.ст.112, 114 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї". "Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили". У преамбулі до Конвенції ООН «Про права дитини» зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Відповідно до ст..8 Європейської конвенції про захист прав людини «кожен має право на повагу до свого... сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб". У рішеннях Європейського Суду у справах «Савіни проти України», «МакМайкл проти Сполученого Королівства" встановлено що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві». Суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина позитивного результату у його долі не дасть, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON]. любить сина, цікавиться його долею, намагається виконувати свої обовязки як батька, а ненадання відповідачем позивачеві заяви про повернення йому сина та інших необхідних документів, не є підставою для позбавлення батьківських прав, а звернення представника Органу опіки та піклування з зазначеним позовом до суду є спробою вирішення питання щодо доцільності збереження за [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, а тому прийшов до висновку про відмову у задоволені позовних вимог.. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed