Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9300,99 грн., в тому числі: 3898,98 грн. неповернутого овердрафту (кредиту), 5402,01 грн. - несплачені проценти, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 229,40 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 липня 2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" (з 12 червня 2009 року - публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк", Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, серія А01, № 374085 від 12 червня 2009 року - правонаступник відкритого акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк") в особі директора Ужгородської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" Максим М.О. та позичальником [PERSON] був укладений договір № 955 на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки АБ "Укргазбанк". На підставі вказаного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано банківську платіжну картку, яку було вручено відповідачу 05 серпня 2008 року. 10 вересня 2008 року до договору між позивачем та відповідачем додатково було укладено договір про встановлення ліміту овердрафту № 995-10, відповідно до якого було встановлено дебетно-кредитну схему для проведення розрахунків по овердрафту за банківською платіжною карткою згідно тарифів на послуги, що надаються держателям такої картки, а саме - відповідачу було встановлено на його картковому рахунку ліміт дозволеного овердрафту в сумі 5500,00 грн. на строк з 10 вересня 2008 року до 09 вересня 2009 року, із сплатою процентів за користування дозволеним овердрафтом - 28% річних. Відповідач в межах встановленого ліміту овердрафту через банкомат користувався грошовими коштами понад залишок на його картрахунку на період дії договору про встановлення ліміту овердрафту № 995-01 від 10 вересня 2008 року. Однак, відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов'язання, отримавши з 10 вересня 2008 року по 09 вересня 2009 року 7432,50 грн. овердрафту, - не повернув його та не сплатив всі належні проценти, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, аналогічні наведеним в позовній заяві, просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9300,99 грн., в тому числі: 3898,98 грн. неповернутого овердрафту (кредиту), 5402,01 грн. - несплачені проценти, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 229,40 грн. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, проти задоволення таких заперечив та пояснив, що [PERSON] після 09 вересня 2009 року взагалі не виконував свої обов'язки Договору про встановлення ліміту овердрафту № 995-10 від 10 вересня 2008 року. Зважаючи на норми ч. 4 ст. 261 ЦК України просив застосувати позовну давність, оскільки позивач мав право звернутися до суду з даним позовом протягом трьох років, тобто до 08 вересня 2012 року, натомість, позивач звернувся до суду тільки в лютому 2013 року, тобто, з пропущенням строку позовної давності, а тому є всі підстави для відмови у задоволенні даного позову, відтак, просив у задоволенні позову відмовити. Крім того, просив стягнути з позивача на користь [PERSON] документально підтверджені судові витрати - 2420,00 грн. - витрати на правову допомогу фахівця в галузі права. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" (з 12 червня 2009 року - публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк", Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, серія А01, № 374085 від 12 червня 2009 року - правонаступник відкритого акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк") в особі директора Ужгородської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" Максим М.О. та позичальником [PERSON] був укладений договір № 955 на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки АБ "Укргазбанк". На підставі вказаного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано банківську платіжну картку, яку було вручено відповідачу 05 серпня 2008 року (копія розписки знаходиться в матеріалах справи). 10 вересня 2008 року до договору між позивачем та відповідачем додатково було укладено договір про встановлення ліміту овердрафту № 995-10, відповідно до якого було встановлено дебетно-кредитну схему для проведення розрахунків по овердрафту за банківською платіжною карткою згідно тарифів на послуги, що надаються держателям такої картки, а саме - відповідачу було встановлено на його картковому рахунку ліміт дозволеного овердрафту в сумі 5000,00 грн. на строк з 10 вересня 2008 року до 09 вересня 2009 року, із сплатою процентів за користування дозволеним овердрафтом - 28% річних. Відповідач в межах встановленого ліміту овердрафту через банкомат користувався грошовими коштами понад залишок на його картрахунку на період дії договору про встановлення ліміту овердрафту № 995-01 від 10 вересня 2008 року. Однак, відповідач, не зважаючи на неодноразові звернення банку, а саме - листами від 22 січня 2009 року, 25 лютого 2010 року, 12 травня 2011 року, не виконав взяті на себе договірні зобов'язання, отримавши з 10 вересня 2008 року по 09 вересня 2009 року 7432,50 грн. овердрафту, - не повернув його та не сплатив всі належні проценти, в результаті чого у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 01 лютого 2013 року становить 9300,99 грн., в тому числі: 3898,98 грн. неповернутого овердрафту (кредиту), 5402,01 грн. - несплачені проценти. Відповідно до п. 3.4.18 Договору № 995 від 10 липня 2008 року клієнт зобов'язується у випадку звільнення клієнта з підприємства, з яким укладений зарплатний договір, у термін, що не перевищує 7 календарних днів, звернутися до банку для закриття карткового рахунку, проведення остаточного розрахунку та переоформлення платіжної картки. Згідно п. 6.11 Договору № 995 від 10 липня 2008 року цей договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами і діє до закриття карткового рахунку та виконання сторонами всіх належних за договором зобов'язань. Згідно п. 2.6 Договору про встановлення ліміту овердрафту № 995-10 від 10 вересня 2008 року у випадку закінчення строку дії ліміту дозволеного овердрафту, зазначеного у п. 1.6 цього Договору, та відсутності у клієнта на момент закінчення строку дії ліміту дозволеного овердрафту простроченої заборгованості за процентами по дозволеному овердрафту та за овердрафтом (кредитом), термін дії ліміту дозволеного овердрафту автоматично продовжується на наступні 12 місяців. Відповідно до п. 3.4.1 Договору про встановлення ліміту овердрафту № 995-10 від 10 вересня 2008 року відповідач зобов'язався повернути суму заборгованості за дозволеним овердрафтом (кредитом) та сплатити проценти за користування таким в строк, що не перевищує 10 календарних днів з початку місяця, наступного за звітним, або трьох банківських днів з дати досягнення сторонами домовленості про розірвання цього договору у письмовій формі. Згідно п. 3.4.3 Договору про встановлення ліміту овердрафту № 995-10 від 10 вересня 2008 року відповідач зобов'язався за користування неповернутою в строк сумою овердрафту, як дозволеного, так і овердрафту (кредиту) та/або процентів за користування ними сплачувати проценти у розмірі, визначеному у п. 1.4 Договору, а саме - у розмірі п'ятикратної облікової ставки НБУ. Відповідно до п. 3.4.4 Договору про встановлення ліміту овердрафту № 995-10 від 10 вересня 2008 року клієнт зобов'язався достроково повністю повернути заборгованість за дозволеним овердрафтом та овердрафтом (кредитом), сплатити проценти за фактичний термін користування дозволеним овердрафтом та/або овердрафтом (кредитом), штрафні санкції (за наявності) у випадку, передбаченому п. 3.1.4 цього Договору. Зобов'язання, передбачене цим пунктом, повинно бути виконане клієнтом протягом 15-ти робочих днів з моменту надіслання банком клієнту відповідної письмової вимоги. Також відповідно до п. 5.7 Договору про встановлення ліміту овердрафту № 995-10 від 10 вересня 2008 року цей договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами і діє до закриття карткового рахунку та виконання сторонами всіх належних за договором зобов'язань. Відповідно до п. 3.1.4 Договору у випадку невиконання відповідачем своїх зобов'язань банк має право стягнути повну суму його заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. По справі встановлено, що свої зобов'язання за договором позивач виконав повністю і належним чином. Відповідач в межах встановленого ліміту овердрафту через банкомат користувався грошовими коштами понад залишок на його картрахунку на період дії договору про встановлення ліміту овердрафту № 995-01 від 10 вересня 2008 року. Із доданих до справи документів вбачається, що договірні зобов'язання, незважаючи на закінчення строку дії ліміту дозволеного овердрафту (09 вересня 2009 року) відповідач не виконав. Також встановлено, що [PERSON] після 09 вересня 2009 року не виконував свої обов'язки Договору про встановлення ліміту овердрафту № 995-10 від 10 вересня 2008 року. Із приводу вказаних обставин 22 січня 2009 року, 25 лютого 2010 року, 12 травня 2011 року банк направив листи [PERSON] з вимогами погасити заборгованість. Суд вважає, що відлік строку позовної давності не може відраховуватися з моменту направлення банком вимоги боржнику про погашення заборгованості, оскільки таке не ґрунтується на вимогах закону. Позов подано до суду 21 лютого 2013 року, тобто після спливу строку позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що є підставою для відмови у позові. Відповідна заява подана відповідачем до суду. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Зазначена позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Згідно з постановою Верховного Суду України № 6-126цс13 від 26 листопада 2013 року сплив строків позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). При цьому, відповідно до п. 31 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавця забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, з огляду на сплив позовної давності, є всі підстави для відмови у позові. Що стосується вимоги [PERSON] про стягнення з позивача на його користь 2420,00 грн. витрат на оплату правової допомоги фахівця в галузі права, суд вважає, що така вимога до задоволення не підлягає, виходячи за наступного. Як вбачається з договору № 06-п про надання правової допомоги від 18 квітня 2013 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON], [PERSON], прийняв на себе зобов'язання по наданню правової допомоги [PERSON] у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за овердрафтом (кредитом). Згідно акту приймання наданих послуг від 20 вересня 2013 року, встановлено наступну вартість робіт: вивчення матеріалів позовної заяви, нормативної бази, надання консультації - 1100,00 грн., підготовка заява про перегляд заочного рішення - 660,00 грн., підготовка заперечень на позов - 660,00 грн. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи вищенаведену норму закону, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви [PERSON] про стягнення з позивача на його користь 2420,00 грн. витрат на оплату правової допомоги фахівця в галузі права - слід відмовити, оскільки жодних дій, визначених у ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», - [PERSON] не вчиняв. Крім того, додана до матеріалів справи квитанція до прибуткового касового ордера № 06 від 20 вересня 2013 року не являється, на думку суду, належним доказом надання [PERSON] правової допомоги [PERSON], оскільки не відповідає вимогам, що ставляться до побідних фінансових документів, зокрема, на такій квитанції відсутня печатка ФОП [PERSON]

Outcome: dismissed