Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Володимир-Волинський міжрайонний прокурор в інтересах держави, третя особа на стороні позивача Державна інспекція сільського господарства у Волинській області, звернувся до суду з позовом до Головного управління Держземагенства у Волинській області та [PERSON], треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору реєстраційна служба Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції та фермерське господарство "[PERSON]", про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Волинській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та її затвердження, а також визнання недійсними договорів оренди землі та скасування їх державної реєстрації та повернення земельних ділянок у державну власність. В позовній заяві покликається на ту обставину, що проведеною Володимир-Волинською міжрайонною прокуратурою перевіркою встановлено порушення вимог законодавства при наданні в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності для створення та ведення фермерського господарства. Так, наказами Головного управління Держземагентства у Волинській області від 27.03.2014 №ВЛ/0720585000:00:001/00001288 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", від 27.03.2014 р. №ВЛ/0720585000:00:001/00001278 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", від 27.03.2014 р. ВЛ/0720583400:00:001/00001259 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", від 27.03.2014 р. №ВЛ/0720510400:00:001/00001232 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 99,19 га, а саме: 18,1999 га (кадастровий номер [NUMBER]); 14,5674 га (кадастровий номер [NUMBER]); 24,0135 га (кадастровий номер [NUMBER]); 42,4075 га (кадастровий номер [NUMBER]), а також наказом від 27.03.2014 р. №ВЛ/0720585000:00:001/00001236 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки орієнтовною площею 10,00 га, розташованих на території Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району за межами населених пунктів (землі державної власності сільськогосподарського призначення (рілля)) з метою надання їх в оренду для створення та ведення фермерського господарства. Дані накази Головного управління Держземагентства у Волинській області прийнято на підставі заяв [PERSON] та доданих до них документів: викопіювання з кадастрової карти (плану), довідок форми 6-зем, копії паспорту, диплому та трудової книжки. В подальшому, на підставі зазначених наказів Головного управління Держземагентства у Волинській області за замовленнями [PERSON] ТОВ "Центр кадастру" виготовлено чотири технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж вищевказаних земельних ділянок в натурі (на місцевості) та розроблено один проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також ТзОВ "Олді" виконано технічні документації по нормативній грошовій оцінці усіх вищеперелічених земельних ділянок, намічених для передачі в оренду заявнику для ведення фермерського господарства. Наказами Головного управління Держземагентства у Волинській області від 18.08.2014 за №3-330/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", №3-334/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", №3-337/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", №3-336/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", №3-331/15-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" затверджено документації із землеустрою та передано [PERSON] в оренду строком на 7 років земельні ділянки площею 18,1999 га, 14,5674 га, 42,4075 га, 7,9734 га та 24,0135 га (всього - 107,16 га) для створення та ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району Волинської області. Між Головним управлінням Держземагентства у Волинській області в особі уповноваженого начальника відділу Держземагентства у Володимир- Волинському районі Волинської області Гунька Ю.Л. та [PERSON] 20.08.2014 р. та 26.08.2014 р. укладено п'ять договорів оренди землі, які 28-29.08.2014 р. зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно пунктів 4.1 цих Договорів загальна сума щомісячної орендної плати складає 3973 грн., в рік - 47676 грн. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії AB №881138 30.09.2014 здійснено запис за №11961020000001242 про реєстрацію фермерського господарства "[PERSON]". Однак, проведеною міжрайонною прокуратурою перевіркою встановлено, що відведення земельних ділянок в оренду для створення та ведення фермерського господарства проведено з порушенням вимог діючого земельного та іншого законодавства. Відповідач [PERSON] звернувся із заявами до Головного управління Держземагентства у Волинській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок проінвентаризованих земель сільськогосподарського призначення державної власності з метою надання їх в оренду для створення та ведення фермерського господарства загальною площею 109,1883 га, які розташовані не єдиним масивом, та на значній відстані одна від одної, а саме за межами населених пунктів на території Рогожанської (3 масиви - 42,77 га), Лудинської (1 масив - 24,0135 га) сільських та Устилузької міської (1 масив - 42,4075 га) рад Володимир-Волинського району. У зазначених заявах [PERSON] не обґрунтував розміри вищевказаних земельних ділянок з урахуванням можливості їх обробітку, необхідність отримання таких великих площ земельних ділянок, не зазначив при цьому самі перспективи діяльності Фермерського господарства, не надав підтвердження наявності необхідної для обробітку такої площі землі техніки, а також не зазначив кількість членів Фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність. Також, під час перевірки встановлено, що [PERSON] згідно інформації Державної інспекції сільського господарства у Волинській області у власності та користуванні належної сільськогосподарської техніки для обробітку значних площ земельних ділянок немає, що може свідчити про відсутність можливості ведення фермерського господарства. Крім того, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на час написання заяв про надання дозволу на розробку документацій із землеустрою для створення та ведення фермерського господарства, у приватній власності [PERSON] вже було 2 земельні ділянки площею 2,24 га та 2,2422 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які останній передав в оренду на 10 років ТзОВ "П"ятидні", працівником якого він є і на даний час. Вказані обставини дають підстави стверджувати, що [PERSON] мав можливість створити фермерське господарство на підставі наявних в останнього на праві власності земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак цих обставин Головним управлінням Держземагентства у Волинській області не враховано та проігноровано вимоги ст.7 Закону України "Про фермерське господарство". Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданої реєстраційною службою Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області 27.11.2014, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по ФГ "[PERSON]" відомості відсутні. Зазначає, що оспорювані накази Головного управління Держземагентства у Волинській області, якими надано дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 99,19 га та на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки орієнтовною площею 10,00 га, розташованих на території Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району за межами населених пунктів з метою надання їх в оренду для створення та ведення фермерського господарства, а також накази цього ж управління, якими затверджено документації із землеустрою та передано [PERSON] в оренду строком на 7 років вищевказані земельні ділянки загальною площею 107,16 га, прийняті з порушеннями вимог земельного законодавства та всупереч законодавчо встановленій процедурі набуття права оренди на земельні ділянки, передбаченої ст.7 Закону України "Про фермерське господарство". Вважає, що допущені Відповідачем порушення під час прийняття рішень про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок відповідно до ч.З ст.152 Земельного кодексу України є підставою для визнання їх недійсними у судовому порядку. Оскільки при наданні в оренду [PERSON] земельних ділянок площею 18,1999 га, 14,5674 га, 42,4075 га, 7,9734 га та 24,0135 га на території Рогожанської, Лудинської сільських рад та Устилузької міської ради Володимир-Волинського району для ведення фермерського господарства порушено вимоги законодавства, вказане обумовлює необхідність їх повернення в розпорядження держави в особі Головного управління Держземагентства у Волинській області. Крім того, згідно вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно" від 04.07.2012 запис про скасування державної реєстрації прав, у тому числі права оренди земельної ділянки, до Державного реєстру вноситься на підставі відповідного рішення суду, у зв'язку з чим заявляє вимогу про скасування рішення про державну реєстрацію прав оренди на спірні земельні ділянки. Просить визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держземагенства у Волинській області від 27.03.2014 №ВЛ/0720585000:00:001/00001288 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", №ВЛ/0720585000:00:001/00001278 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", №ВЛ/0720583400:00:001/00001259 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", №ВЛ/0720510400:00:001/00001232 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", якими [PERSON] надано дозволи на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 99,19 га, а саме: 18,1999 га (кадастровий номер [NUMBER]); 14,5674 га (кадастровий номер [NUMBER]); 24,0135 га (кадастровий номер [NUMBER]); 42,4075 га (кадастровий номер [NUMBER]), а також наказ від 27.03.2014 №ВЛУ0720585000:00:001/00001236 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки орієнтовною площею 10,00 га, розташованих на території Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району за межами населених пунктів (землі державної власності сільськогосподарського призначення (рілля)) з метою надання їх в оренду для створення та ведення фермерського господарства. Визнати незаконними (недійсними) та скасувати накази Головного управління Держземагенства у Волинській області від 18.08.2014 за №3-330/15- 14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", №3-334/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", №3-337/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", №3-336/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", №3-331/15-СГ"Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" , якими затверджено документації із землеустрою та передано [PERSON] в оренду строком на 7 років земельні ділянки площею 18,1999 га, 14,5674 га, 42,4075 га, 7,9734 га та 24,0135 га (всього - 107,16 га) для створення та ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир- Волинського району Волинської області. Визнати недійсними укладені 20.08.2014 та 26.08.2014 між Головним управлінням Держземагенства у Волинській області та [PERSON] договори оренди земель сільськогосподарського призначення із земель державної власності площею 18,1999 га, 14,5674 га, 42,4075 га, 7,9734 га та 24,0135 га для створення та ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району Волинської області, зареєстровані 28- 29.08.2014 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Визнати недійсними: договір оренди земельної ділянки, який укладений між Головним управлінням Держземагентства у Волинській області та [PERSON] терміном на 7 років для створення та ведення фермерського господарства на території Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району за межами населеного пункту від 20.08.2014 на земельну ділянку площею 18,1999 га під кадастровим номером [NUMBER], вартістю 266 894, 48 гривень, договір оренди земельної ділянки, який укладений між Головним управлінням Держземагентства у Волинській області та [PERSON] терміном на 7 років для створення та ведення фермерського господарства на території Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району за межами населеного пункту від 20.08.2014 на земельну ділянку площею 7,9734 га під кадастровим номером [NUMBER], вартістю 154 902, 95 гривень, договір оренди земельної ділянки, який укладений між Головним управлінням Держземагентства у Волинській області та [PERSON] терміном на 7 років для створення та ведення фермерського господарства на території Рогожанської сільської ради Володимир-Волинського району за межами населеного пункту від 20.08.2014 на земельну ділянку площею 14,5674 га під кадастровим номером [NUMBER], вартістю 255 934,10 гривень, договір оренди земельної ділянки, який укладений між Головним управлінням Держземагентства у Волинській області та [PERSON] терміном на 7 років для створення та ведення фермерського господарства на території Устилузької міської ради Володимир-Волинського району за межами населеного пункту від 20.08.2014 на земельну ділянку площею 42,4075 га під кадастровим номером [NUMBER], вартістю 403 267, 74 гривень, договір оренди земельної ділянки, який укладений між Головним управлінням Держземагентства у Волинській області та [PERSON] терміном на 7 років для створення та ведення фермерського господарства на території Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району за межами населеного пункту від 26.08.2014 на земельну ділянку площею 24,0135 га під кадастровим номером [NUMBER], вартістю 373 776, 25 гривень. Скасувати рішення реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області: № 15436681 від 28.08.2014 про державну реєстрацію договору оренди землі від 26.08.2014 на земельну ділянку площею 24,0135 га, який укладений між Головним управлінням Держземагентства у Волинській області та [PERSON], терміном на 7 років, № 15450209 від 29.08.2014 про державну реєстрацію договору оренди землі від 20.08.2014 на земельну ділянку площею 7,9734 га, який укладений між Головним управлінням Держземагентства у Волинській області та [PERSON], терміном на 7 років; № 15456151 від 29.08.2014 про державну реєстрацію договору оренди землі від 20.08.2014 на земельну ділянку площею 18,1999 га, який укладений між Головним управлінням Держземагентства у Волинській області та [PERSON], терміном на 7 років; № 15456379 від 29.08.2014 про державну реєстрацію договору оренди землі від 20.08.2014 на земельну ділянку площею 14,5674 га, який укладений між Головним управлінням Держземагентства у Волинській області та [PERSON], терміном на 7 років; № 15457013 від 29.08.2014 про державну реєстрацію договору оренди землі від 20.08.2014 на земельну ділянку площею 42,4075 га, який укладений між Головним управлінням Держземагентства у Волинській області та [PERSON], терміном на 7 років. Зобов'язати [PERSON] повернути до земель державної власності Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району Волинської області земельні ділянки площею 18,1999 га, 14,5674 га, 42,4075 га, 7,9734 га та 24,0135 га відповідно вартістю 266894,48 грн., 255934,10 грн., 403267,74 грн., 154902,95 грн., 373776,25 грн. В судовому засіданні під час розгляду справи прокурор Панасюк В.В. позов підтримав та просить його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна інспекція сільського господарства у Волинській області, для участі у розгляді справи свого представника не направила, подала суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Представники відповідача - Головного управління Держземагенства у Волинській області - [PERSON] та [PERSON] позов не визнали. Суду пояснили, що однією з підстав для визнання недійсним та скасування наказів Головного управління від 27.03.2014 та 18.08.2014 року, зазначеної у позовній заяві, є відсутність у заяві [PERSON] даних про кількість членів фермерського господарства, наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, відсутність обґрунтування розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. Дані обставини не можуть бути підставою для визнання недійсним та скасування наказів Головного управління від 27.03.2014 та 18.08.2014 року, оскільки Закон України "Про фермерське господарство" не передбачає підстав для відмови громадянам у прийнятті заяви про надання земельної ділянки для створення фермерського господарства у зв'язку з недотриманням правил, передбачених частиною 1 статті 7 цього Закону. Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначений ст. 124 Земельного кодексу України. Відповідно до ч. З ст. 123 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. [PERSON] створював фермерське господарство особисто, просив надати земельні ділянки на умовах оренди, тому не міг вказати кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок. У заяві було обґрунтовано й необхідність одержання земель у зазначених заявником розмірах - для створення фермерського господарства. Розміри земельних ділянок заявник визначив з урахуванням перспектив діяльності його майбутнього фермерського господарства. Окремого ж письмового викладення конкретних перспектив діяльності фермерського господарства закон від заявника не вимагає. Додані до заяви документи свідчать про достатній досвід роботи [PERSON] у сільському господарстві та наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Крім цього, прокурор у своїй позовній заяві зазначає щодо наявності підстав для визнання недійсним та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Волинській області з причин недотримання Головним управлінням частини 7 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство", а саме надання [PERSON] окремо розміщених земельних ділянок, якщо за вимогами зазначеної норми земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури. За змістом статті 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Дана норма передбачає, що фермерське господарство, як форма підприємницької діяльності громадян, використовує для отримання прибутку земельні ділянки (без обмежень знаходження в єдиному масиві), які надані для ведення фермерського господарства. Вважають, що позивач невірно витлумачив норму частини 7 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство" і зробив помилкові висновки стосовно правової оцінки оскаржуваних наказів Головного управління. Вважають, що надання земельних ділянок єдиним масивом має місце лише в тому випадку, коли, орган, уповноважений розпоряджатися землями, приймає рішення про надання в оренду громадянину земельних ділянок сільськогосподарського призначення лісового та водного фондів єдиним масивом, а не окремо по кожній категорії земель для ведення фермерського господарства. Вважають, що прокурором не обґрунтовано порушення Головним управлінням чинного законодавства України при видачі спірних наказів, та не доведено, в чому полягає порушення інтересів держави у зв'язку з прийняттям Головним управлінням спірних наказів. Окрім цього, згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" просять застосувати при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідач [PERSON] вчинив необхідні дії для правомірного набуття в оренду земельних ділянок для створення фермерського господарства та створив фермерське господарство на даних земельних ділянках. При цьому матеріали справи не містять належних доказів, які б свідчили, що спірні накази прийняті внаслідок протиправних дій [PERSON], а визнання недійсним та скасування спірних наказів призведе до позбавлення права [PERSON] користування земельними ділянками загальною площею 107,1617 га, ненадходження до місцевого бюджету значних сум орендної плати та ліквідації суб'єкта господарювання, що є неприпустимим з огляду на висновки Європейського Суду з прав людини. Просять відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] - позов не визнав, суду пояснив, що відповідно до оскаржуваних прокурором наказів Головного управління Держземагенства у Волинській області відповідачу [PERSON] було надано дозволи на розроблення документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі площами та розташуванням, відповідно до вказаних у тексті позовної заяви із земель державної власності сільськогосподарського призначення в оренду для створення та ведення фермерського господарства. Реєстраційною службою Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції було зареєстровано договори оренди між [PERSON] та Головним управлінням Держземагенства у Волинській області. Щомісячно сплачується орендна плата на рахунки у відповідні сільські ради. Посилання прокурора на те, що в заяві для надання в оренду земельної ділянки не зазначено членів фермерського господарства, що є порушенням частини 1 ст.7 ЗУ "Про фермерське господарство" є хибним, оскільки зазначення членів фермерського господарства в заяві застосовується лише при наданні земельних ділянок у власність а не у користування. Посилання прокурора на те, що в заяві не зазначено наявність техніки, є безпідставним, оскільки на момент написання заяви [PERSON] не міг знати чи буде йому надано дозволи на розробку технічних документацій. Лише при наявності зареєстрованих договорів оренди та фермерського господарства він маю можливість укладати договори на обробіток землі з фізичними та юридичними особами. Крім цього, вважає помилковим покликання прокурора на вимоги закону щодо надання земельних ділянок не єдиним масивом. Крім цього, на підставі оспорюваних прокурором наказів виготовлено технічні документації землеустрою щодо відведення земельних ділянок, кожній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер. За договором оренди землі земельні ділянки надані саме для ведення фермерського господарства, у зв"язку із чим 25.09.2014 р. моїм рішенням як засновника створено фермерське господарство "[PERSON]", яке пройшло державну реєстрацію 30.09.2014 p. Після реєстрації господарства, воно використовує землі за призначенням, справно сплачує орендну плату. Крім цього, належні [PERSON] на праві власності земельні ділянки, які були передані в оренду ТзОВ "П"ятидні", після створення фермерського господарства були за згодою сторін повернуті у користування їх власнику [PERSON] Просить при вирішенні спору застосувати положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду. Просить відмовити в задоволенні позову. Треті особи на стороні відповідачів - які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору реєстраційна служба Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції та фермерське господарство "[PERSON]" - своїх представників для участі у розгляді справи не направили. Заслухавши пояснення прокурора та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Даний позов прокурором заявлено в інтересах держави, оскільки відповідно до ст.5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" та Положення про Держсільгоспінспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №459/2011, державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі - Державна інспекція сільського господарства України, а згідно з ч.1 ст.6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" до повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель належить здійснення державного контролю за охороною та використанням земель в частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації прав на землю, додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок. Оскільки органи Державної інспекції сільського господарства України відповідно до ст.10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" повноваженнями звертатися до суду з позовом щодо визнання протиправними рішень суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, а також про скасування або визнання нечинним рішень чи окремих його положень не наділені, з даним позовом звернувся прокурор. Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Судом встановлено, що 23 січня 2014 року [PERSON] звернувся до Головного управління Держземагенства у Волинській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою відповідно до ст.22 Закону України "Про землеустрій" щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості в оренду для створення та ведення фермерського господарства, із зазначенням площ та кадастрових номерів за рахунок про інвентаризованих земель сільськогосподарського призначення державної власності. До заяви додав викопіювання з кадастрової карти, довідку форми 6-зем, копії паспорту, диплому про освіту та трудової книжки. Дана обставина стверджується копіями вказаних документів. Згідно з ч.ч.1-5 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності. Однією з підстав у даному позові для визнання недійсним та скасування наказів Головного управління Держземагенства у Волинській області є відсутність у заяві [PERSON] даних про кількість членів фермерського господарства, наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, відсутність обґрунтування розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. Суд вважає, що дані обставини не можуть бути підставою для визнання недійсним та скасування оспорюваних наказів Головного управління, оскільки Закон України "Про фермерське господарство" не передбачає підстав для відмови громадянам у прийнятті заяви про надання земельної ділянки для створення фермерського господарства у зв'язку з недотриманням правил, передбачених частиною 1 статті 7 цього Закону. Разом з тим, порядок передачі земельних ділянок в оренду визначений ст. 124 Земельного кодексу України. Відповідно до ч. З згаданої статті передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Згідно з ч. З ст. 123 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Суд також враховує, що [PERSON] створював фермерське господарство особисто, просив надати земельні ділянки на умовах оренди, тому не міг вказати кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок. У заяві було обґрунтовано й необхідність одержання земель у зазначених заявником розмірах - для створення фермерського господарства. Розміри земельних ділянок заявник визначив з урахуванням перспектив діяльності його майбутнього фермерського господарства. Окремого ж письмового викладення конкретних перспектив діяльності фермерського господарства закон від заявника не вимагає. Додані до заяви документи свідчать про достатній досвід роботи [PERSON] у сільському господарстві та наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Судом встановлено, що на підставі поданих матеріалів, наказами Головного управління Держземагентства у Волинській області від 27.03.2014 №ВЛ/0720585000:00:001/00001288 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", від 27.03.2014 р. №ВЛ/0720585000:00:001/00001278 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", від 27.03.2014 р. №ВЛ/0720583400:00:001/00001259 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", від 27.03.2014 р. №ВЛ/0720510400:00:001/00001232 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 99,19 га, а саме: 18,1999 га (кадастровий номер [NUMBER]); 14,5674 га (кадастровий номер [NUMBER]); 24,0135 га (кадастровий номер [NUMBER]); 42,4075 га (кадастровий номер [NUMBER]), а також наказом від 27.03.2014 р. №ВЛ/0720585000:00:001/00001236 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки орієнтовною площею 10,00 га, розташованих на території Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району за межами населених пунктів (землі державної власності сільськогосподарського призначення (рілля)) з метою надання їх в оренду для створення та ведення фермерського господарства. Дана обставина стверджується копіями відповідних наказів. На підставі зазначених наказів Головного управління Держземагентства у Волинській області за замовленнями [PERSON] ТОВ "Центр кадастру" виготовлено чотири технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж вищевказаних земельних ділянок в натурі (на місцевості) та розроблено один проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також ТзОВ "Олді" виконано технічні документації по нормативній грошовій оцінці усіх вищеперелічених земельних ділянок, намічених для передачі в оренду заявнику для ведення фермерського господарства. Наказами Головного управління Держземагентства у Волинській області від 18.08.2014 за №3-330/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", №3-334/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", №3-337/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", №3-336/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", №3-331/15-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" затверджено документації із землеустрою та передано [PERSON] в оренду строком на 7 років земельні ділянки площею 18,1999 га, 14,5674 га, 42,4075 га, 7,9734 га та 24,0135 га (всього - 107,16 га) для створення та ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів Рогожанської, Лудинської сільських та Устилузької міської рад Володимир-Волинського району Волинської області. Як вбачається з копій договорів, наявних у матеріалах справи, між Головним управлінням Держземагентства у Волинській області в особі уповноваженого начальника відділу Держземагентства у Володимир-Волинському районі Волинської області Гунька Ю.Л. та [PERSON] 20.08.2014 р. та 26.08.2014 р. укладено п'ять договорів оренди землі, які 28-29.08.2014 зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно пунктів 4.1 цих Договорів загальна сума щомісячної орендної плати складає 3973 грн., в рік - 47676 грн. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії AB №881138 30.09.2014 здійснено запис за №11961020000001242 про реєстрацію фермерського господарства "[PERSON]". Однією з підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Волинській області з причин недотримання Головним управлінням частини 7 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство", а саме надання [PERSON] окремо розміщених земельних ділянок. За змістом статті 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Отже, дана норма передбачає, що фермерське господарство, як форма підприємницької діяльності громадян, використовує для отримання прибутку земельні ділянки (без обмежень знаходження в єдиному масиві), які надані для ведення фермерського господарства. Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону, земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури. Тобто, надання земельних ділянок єдиним масивом має місце лише в тому випадку, коли, орган, уповноважений розпоряджатися землями, приймає рішення про надання в оренду громадянину земельних ділянок сільськогосподарського призначення лісового та водного фондів єдиним масивом, а не окремо по кожній категорії земель для ведення фермерського господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд вважає, що прокурором належним чином не обґрунтовано порушення Головним управлінням чинного законодавства України при видачі спірних наказів, та не доведено, в чому саме полягає порушення інтересів держави у зв'язку з прийняттям Головним управлінням спірних наказів. Так, з пояснень представника відповідача [PERSON], вбачається, що земельні ділянки обслуговуються фермерським господарством "[PERSON].", за їх цільовим призначенням, орендна плата вносить ся своєчасно у визначеному розмірі. Дані пояснення стверджуються також наявними у матеріалах справи актами Володимир-Волинської ОДПІ, квитанціями про сплату. Як пояснив представник відповідача [PERSON], йому було надана в оренду саме ті земельні ділянки, які він просив у своїй заяві, і його права внаслідок оспорюваних актів Головного управління Держземагентства у Волинській області жодним чином не порушені. Інформацією про договори оренди, наданою 26.03.2015 року за підписом начальника управління Держземагенства у Володимир-Волинському районі Волинської області стверджується, що оспорювані земельні ділянки надані в оренду ФГ "[PERSON]." строком на 7 років, щорічна орендна плата становить 47 776 грн., тобто у разі розірвання договорів оренди втрати місцевого бюджету щорічно будуть становити вказану суму. Крім цього, прокурор у позовній заяві та в своїх поясненнях в суді зазначив, що однією з підстав для задоволення позову є інформація Державної інспекції сільського господарства у Волинській області про відсутність у власності та користуванні відповідача [PERSON] належної сільськогосподарської техніки для обробітку значних площ земельних ділянок, що може свідчити про відсутність можливості ведення фермерського господарства. Дані підстави суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, оскільки відсутність у власності сільськогосподарської техніки для обробітку значних площ земельних ділянок не позбавляє можливості їх використання на інших передбачених законом підставах. При цьому суд враховує, що згідно пояснень прокурора, спірні земельні ділянки обробляються та використовуються за цільовим призначенням. Покликання прокурора на Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, надану реєстраційною службою Володимир- Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області 27.11.2014 р., що на час написання заяв про надання дозволу на розробку документацій із землеустрою для створення та ведення фермерського господарства, у приватній власності [PERSON] вже було дві земельні ділянки площею 2,24 га та 2,2422 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які останній передав в оренду на 10 років ТзОВ "П"ятидні", (договори оренди землі від 10.06.2014 та 15.06.2014), спростовані наданими представником відповідача [PERSON] копіями заяви [PERSON] від 15.01.2015 року та повідомленням на цю заяву від 22.01.2015 р. №21 ТзОВ "П"ятидні", якими стверджується, що вказані земельні ділянки повернуто в користування їх власнику [PERSON] у зв"язку із створенням ФГ "[PERSON]." Як пояснили сторони по справі, перевірка Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області щодо законності надання земельних ділянок [PERSON] та їх подальшого використання не проводилась, ні прокурор, ні інспекція матеріалів перевірки суду не надали. Наявний у матеріалах справи лист Інспекції від 25.09.2014 року з покликанням на виявлені порушення при розгляді документації із землеустрою, не є результатом перевірки відповідно до вимог законодавства. За таких обставин справи суд приходить до висновку про відсутність достатніх даних для задоволення вимог прокурора про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Волинській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та її затвердження, тому в цій частині вимог відмовляє за недоведеністю. Крім цього, прокурором заявлено вимоги про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування їх державної реєстрації та повернення земельних ділянок у державну власність. Дані позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про оренду землі", ст.126 Земельного кодексу України. Аналіз наведених норм свідчить, що визначальним у правовідносинах із надання земельної ділянки в оренду є волевиявлення власника землі здійснене у формі відповідного рішення, яке у подальшому реалізується шляхом оформлення похідного документа у вигляді договору оренди, укладеного на підставі рішення власника землі. Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст.15 Закону "Про оренду землі", а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до вимог ч.1 ст.6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст. 211 Земельного кодексу України наслідком укладання угод з порушенням чинного законодавства є визнання такої угоди судом недійсною. Як вбачається з копій договорів оренди землі, наявних у матеріалах справи, в оренду [PERSON] надано земельні ділянки площею 18,1999 га, 14,5674 га, 42,4075 га, 7,9734 га та 24,0135 га на території Рогожанської, Лудинської сільських рад та Устилузької міської ради Володимир-Волинського району для ведення фермерського господарства. Відповідно до частин 1, 2 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Під час розгляду справи судом не було встановлено порушення вимог вищезазначеного законодавства, які б давали підстави для визнання цих договорів оренди недійсними, а тому суд не знаходить законних підстав і для скасування їх державної реєстрації. Щодо вимоги прокурора про повернення спірних земельних ділянок у державну власність, то дана вимога не ґрунтується на законі, оскільки вказані земельні ділянки знаходяться у державній власності і були надані відповідачу в оренду на визначений у договорах термін, без зміни власника. Суд вирішуючи даний позов в цілому, бере до уваги також необхідність застосування положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, про що зазначають відповідачі у своїх запереченнях, з огляду на наступне. Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів". Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним. Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Європейський Суд визнав, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Разом з тим, Європейський Суд наголошує на тому, що особа на користь якої органом влади прийняте певне рішення, має повне право розумно очікувати, що якщо місцевий орган влади вважає, що в нього є певна компетенція, то така компетенція дійсно існує, а тому визнання незаконності дій органу влади не повинно змінювати відносини прав, які виникли внаслідок такої дії органу влади. Матеріали справи свідчать про те, що гр. [PERSON] вчинив необхідні дії для правомірного набуття в оренду земельних ділянок для створення фермерського господарства та створив фермерське господарство на даних земельних ділянках. При цьому матеріали справи не містять належних доказів, які б свідчили, що спірні накази прийняті внаслідок протиправних дій [PERSON] Визнання недійсним та скасування спірних наказів призведе до позбавлення права [PERSON], який створив на спірних земельних ділянках фермерське господарство "[PERSON]", користування земельними ділянками загальною площею 107,1617 га, ненадходження до місцевого бюджету значних сум орендної плати та ліквідації суб'єкта господарювання. Проте, така ситуація є не припустимою з огляду на висновки Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Суду у справі "Стретч проти Сполученого Королівства" встановлено, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції", отже визнання недійсним договору, згідно якого покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Такі ж висновки Суду містяться у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Гаші проти Хорватії" та у справі "Трго проти Хорватії". На підставі викладеного, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського Суду з прав людини у справі "Стретч проти Сполученого Королівства", "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Гаші проти Хорватії", "Трго проти Хорватії", ст. 14, 19 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.21, 203, 215, 216 ЦК України, ст.ст.123, 124, 126, 211 Земельного кодексу України, ст. 22 Закону України "Про землеустрій", ст. 4-6, 11, 15, 17, 19 Закону України "Про оренду землі", ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство",

Outcome: dismissed