Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Територіальної громади в особі Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, Віньковецької районної державної адміністрації про визнання частково недійсним державного акту та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позивач просив визнати частково недійсним Державний акт серії [NUMBER] від 13.02.2007 року на право власності на земельні ділянки, виданий Віньковецькою райдержадміністрацією на ім'я [PERSON], померлого [INFO] року і зареєстрований в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010774900229, відносно земельних ділянок [NUMBER] (рілля) площею 0,68 га з кадастровим номером [NUMBER] та [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га з кадастровим номером [NUMBER] та визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки: [NUMBER] (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, площею 0,68 га , і [NUMBER] (деградовані землі) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, площею 0,48 га . В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що [INFO] року помер [PERSON], який був власником земельних ділянок для ведення товарного сільсьгосподарського виробництва на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, згідно Державного акта серії [NUMBER]. Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом та протягом шестимісячного строку звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець за законом - дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Однак державним нотаріусом було відмовлено йому у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки [NUMBER] з кадастровим номером [NUMBER] та [NUMBER] з кадастровим номером [NUMBER] згідно державного акту серії [NUMBER], в зв'язку з тим, що в Державному акті по земельній ділянці [NUMBER] не вірна кадастрова зона і кадастровий квартал, а по земельній ділянці [NUMBER] не вірна кадастрова зона, що унеможливлює отримання витягів з Поземельної книги. Таким чином належне позивачу право власності в порядку спадкування на вище зазначене майно є оспорюванним, а тому з метою реалізації своїх спадкових прав він вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку. У судове засідання 16.04.2015 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивачка [PERSON] - [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова М.П. Гладун також надала суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнала повністю та просила справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Представник відповідача, Віньковецької районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки до суду не повідомив. 16 квітня 2015 року справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року у с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області помер [PERSON], який був власником земельних ділянок [NUMBER] площею 0,12 га, [NUMBER] площею 0,48 га, [NUMBER] площею 0,68 га, цільове призначення яких товарне сільськогосподарське виробництво, розміщених на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району. Після смерті спадкодавця на вказане майно відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем майна померлого за заповітом, спадщину прийняв, оскільки протягом шестимісячного строку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і за його заявою відкрита спадкова справа. Інший спадкоємець - дружина померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась протягом шести місяців, подавши письмову заяву до нотаріальної контори. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавця [PERSON] серії [NUMBER]; копією паспорта позивача; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 13.02.2007 року на підставі розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 209/2006-р від 05.09.2006 року на ім'я [PERSON], згідно якого останній є власником земельних ділянок [NUMBER] площею 0,12 га, [NUMBER] площею 0,48 га, [NUMBER] площею 0,68 га на території Дашковецької сільської ради; заповітом [PERSON] від 19.08.2011 року, посвідченим секретарем Дашковецької сільської ради Гладун М.П. та зареєстрованим у реєстрі за № 50, відповідно до змісту якого [PERSON] все майно заповів [PERSON], тобто позивачу; копією заяви [PERSON] про відмову від спадщини та обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка [PERSON] Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2015 року, державним нотаріусом Макаровою Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що належали [PERSON], який помер [INFO] року, у зв'язку з невідповідністю кадастрових номерів [NUMBER] та [NUMBER] земельних ділянок, посвідчених Державним актом про право власності на земельні ділянки серії [NUMBER], виданим Віньковецькою райдержадміністрацією Хмельницької області від 13.02.2007 року. Згідно інформаційної довідки відділу Держземагентства у [PERSON] районі від 13.03.2015 року № 56/14-15, кадастровий номер [NUMBER] земельної ділянки, посвідченої державним актом серії [NUMBER] не вірний, а саме не вірна кадастрова зона, замість " 02" вірно " 03". Згідно інформаційної довідки відділу Держземагентства у [PERSON] районі від 13.03.2015 року № 57/14-15, кадастровий номер [NUMBER] земельної ділянки, посвідченої державним актом серії [NUMBER] не вірний, а саме не вірна кадастрова зона і кадастровий квартал, замість " 04:006" вірно " 03:013". Відповідно до повідомлень відділу Держземагентства у [PERSON] районі від 12.03.2015 року № РВ-6800085392015 та № РВ-6800085402015, державним реєстратором відмовлено [PERSON] у наданні запитуваних відомостей з тих підстав, що документи не відповідають вимогам, встановленим законом. Згідно Інформаційної довідки про вартість земельної ділянки з технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) по бувшій агрофірмі "Україна", вартість земельних ділянок, що належали [PERSON], станом на 01.01.2015 року становить: [NUMBER] (рілля) площею 0,68 га - 12039,16 грн., [NUMBER] (багаторічні насадження) площею 0,12 га - 2186,29 грн., [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га - 1574,28 грн. Згідно довідок Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області № 264 та № 265 від 16.03.2015 року [PERSON], який помер 04.10.2014 року, був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. На день його смерті разом із ним була зареєстрована дружина [PERSON], яка згідно її заяви від 04.03.2015 року відмовилася від спадщини та обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка [PERSON] Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на земельну ділянку відповідно до закону і зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку, але у зв'язку з допущеними у правовстановлюючому документі на земельну ділянку помилками, позивач позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно. Вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 04.03.2015 року, наданого на запит суду державним нотаріусом Макаровою Н.В., заповіт [PERSON] від 19.08.2008 року за номером у реєстрі № 50, є чинним. Отже, позивач як спадкоємець померлого за заповітом, має право на вказане спадкове майно в порядку спадкування. Таким чином, враховуючи, що позивач є спадкоємцем усього майна померлого [PERSON] за заповітом, та зокрема земельних ділянок [NUMBER] площею 0,12 га, [NUMBER] площею 0,48 га, [NUMBER] площею 0,68 га, згідно державного акта серії [NUMBER], спадщину прийняв у встановленому законом порядку, суд доходить висновку про набуття ним права на успадкування вказаних земельних ділянок. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З наведених підстав Державний акт на право приватної власності на земельні ділянки [NUMBER] (рілля) площею 0,68 га з кадастровим номером [NUMBER] та [NUMBER] (деградовані землі) площею 0,48 га з кадастровим номером [NUMBER] - серії [NUMBER], виданий 13 лютого 2007 року на ім'я [PERSON] Віньковецьким районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Віньковецької РДА № 209/2006-р від 05.09.2006 року, слід визнати частково недійсним в частині вказаних земельних ділянок, у зв'язку із допущеними помилками при присвоєні кадастрового номера земельним ділянкам. Визнання права власності за [PERSON] на земельні ділянки не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved