Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Директор ПП "Кароля" звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]), укладений між відповідачами по справі, скасувати державну реєстрацію вказаного договору. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.07.2008 року в установленому порядку було зареєстровано договір оренди земельної ділянки площею 1.5364 га, кадастровий номер [NUMBER], який був укладений між позивачем та [PERSON] зі строком дії договору 10 років. З моменту укладення договору і до 2014 року позивач використовував орендовану земельну ділянку за призначенням, сплачував орендну плату, в тому числі і восени 2013 року. Весною 2014 року позивачу стало відомо, що 28.03.2014 року [PERSON] та ФГ "Віктор Д" уклали між собою договір оренди земельної ділянки, що перебувала в оренді позивача, речове право оренди землі відповідач зареєстрував в реєстраційній службі. Такі дії відповідачів порушили законне право позивача на володіння і користування орендованою земельною ділянкою, укладений між ними договір не відповідає вимогам закону. В судове засідання представник позивача не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не подав. Представник відповідача - ФГ "Віктор-Д" в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не подав. Представник Управління Держземагенства в Бердичівському районі в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не подав. Представник реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що реєстратор після надходження відповідної заяви перевірив документи, отримав необхідні витяги, перешкод для реєстрації прав не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем - ПП „ Кароля" та відповідачем [PERSON] 28.07.2008 року в установленому порядку було зареєстровано договір оренди земельної ділянки площею 1.5364 га, кадастровий номер [NUMBER] зі строком дії договору 10 років, даний факт сторони не оспорюють. Договір був зареєстрований в Книзі реєстрації договорів оренди землі на території Скраглівської сільської ради, про що свідчить витяг наданий управлінням Держземагенства у Бердичівському районі(а.с.7, 8). Також факт укладання договору [PERSON] з ПП „Кароля" підтверджено довідками позивача, витягом з кримінального провадження від 20.07.2014 року щодо заволодіння [PERSON] документів, печаток та штампів ПП „Кароля", що спричинило порушення роботи підприємства, відомостями про виплату орендної плати за 2013 рік(а.с.15-18, 29). 28.03.2014 року між відповідачами було укладено договір оренди землі, об"єктом оренди є земельна ділянка площею 1.5364 га, кадастровий номер [NUMBER] строком на 5 років(а.с. 43-46), відомості про право оренди ФГ „Віктор Д" на вказану земельну ділянку внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 12058275 від 31.03.2014 року(а.с.60). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст.ст. 6, 627 ЦК України). Статтею 626 ЦК України, визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України ). У відповідності до статті 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, який укладається в письмовій формі. Істотні умови договору оренди землі встановлені статтею 15 Закону України „Про оренду землі", а саме: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Стаття 215 ЦК України встановлює, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК. Статтею 203 ЦК України, передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Суть державної реєстрації полягає в офіційному визнанні і підтвердженні державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок на підставі договору, а підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є сам договір, укладений між власником земельної ділянки і орендарем, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, підписання спірного договору за викладеними в ньому умовами здійснювалося за вільним вибором сторін. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація договору оренди його зміни та розірвання здійснюється відповідним органом за зверненням осіб з наданням відповідних документів, які є підставою для такої реєстрації (договір, судове рішення). Статтю 20 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За правилами ч. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Частиною 3 ст. 640 Цивільного Кодексу України, встановлено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Припинення договору оренди відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" може відбутись шляхом його розірвання за погодженням сторін. Згідно з ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Всупереч вимогам статті 60 ЦПК України, відповідачами не надано належних доказів про припинення договору оренди землі від 28.03.2014 року відповідно до вимог ст. 654 ЦК України (договору, додаткової угоди про розірвання договорів оренди землі з подальшою їх державною реєстрацією), чи рішення суду, як це передбачає стаття 32 Закону України «Про оренду землі». Отже, договір оренди землі від 28.03.2014 року, укладений між відповідачами по справі, є недійсним тому, що укладений під час дії договору оренди від 27.12.2010 року, що не припинив дії. Скасування державної реєстрації речового права фермерського господарства "Віктор Д" на оренду земельної ділянки за правочином, що визнається судом недійсним, забезпечить реальний захист права оренди позивача . Що стосується стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу, то суд вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до Закону України „Про граничний розмір компенсації на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, у яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах -суб"єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що зазначається у відповідному судовому рішенні. Чинним законодавством передбачена мінімальна заробітна плата з 01.01.2014 року, яка складає 1218 гривень. Таким чином граничний розмірі компенсації витрат на правову допомогу за одну годину надання такої правової допомоги по даній справі складає 487.2 грн.. ПП "Кароля" згідно угоди № 64-п від 20 лютого 2015 року сплачено за надання правової допомоги кошти в розмірі 4000 грн., що підтверджується копією платіжних доручень № 595, 596 від 10.03.2015 року(а.с. 27, 28). Адвокат Макаренко І.Я., з яким уклала договір ПП "Кароля" приймав участь в підготовці позовної заяви, та в судовому засіданні 20.04.2015 року, а тому підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 1000 гривень. Судові витрати позивача по сплаті судового збору суд, на підставі ст. 88 ЦПК України, відшкодовує з відповідачів, оскільки їх понесення підтверджено документально( а.с. 2, 3)

Outcome: approved