Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

14 липня 2020 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла вищевказана позовна заява . В своїй позовній заяві позивач прохає суд винести рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, який зареєстрований 07 червня 2011 року виконкомом Благовіщенської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис № 01. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося, з 24 червня 2020 року вони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, взаємні права і обов"язки відсутні, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Спору щодо визначення місця проживання дитини не має. Тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. 16 липня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач та відповідач про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з"явились, надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач в заяві, поданій через канцелярію суду, повідомив, що на позовних вимогах наполягає, підстав для збереження сім"ї не вбачає, їх шлюб розпався остаточно. Відповідач в заяві, поданій через канцелярію суду, повідомила, що позовні вимоги [PERSON] визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу бажає і надалі іменуватись цим самим прізвищем. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з`ясувавши позиції сторін, викладені в письмових заявах, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 07 червня 2011 року виконкомом Благовіщенської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на " [PERSON] " . Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст.55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося через те, що відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо один від одного. Намагання зберегти сім"ю ні до чого не призвели. Подальше спільне життя подружжя стало суперечити інтересам позивача.. Позивач на розірванні шлюбу наполягає та зазначає, що примирення між ним та відповідачем неможливе. Відповідач визнала позов, не заперечувала проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, воно суперечить інтересам одного із подружжя. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім`ю не бажає, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити . Згідно положень ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач [PERSON] як особа, яка змінила своє прізвище після реєстрації шлюбу, бажає і надалі іменуватись цим самим прізвищем. Питання про стягнення судових витрат з відповідача позивачем не порушувалось.

Outcome: approved