Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 24010,07грн., яка складається з: 16 153,70грн. - заборгованість за послуги теплопостачання,7002,53грн. - інфляційні збитки, 853,84грн. - 3% річних та судові витрати в розмірі 1378,00грн., вказуючи, що відповідачам є споживачем теплової енергії в квартирі [ADDRESS] та зареєстрована як побутовий споживач, особовий рахунок [NUMBER]. Зазначає, що незважаючи на надання житлово-комунальних послуг в період з 01.12.2012року по 01.04.2015 року, відповідачі не здійснюють їх оплату, в результаті чого виникла заборгованість. Відповідачі добровільно заборгованість не сплачує, в зв'язку з чим позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом. Представник позивача у судовому засіданні на позовних вимогах наполягав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність та позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS], за якою у комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Костянтинівкатепломережа" відкритий особовий рахунок на ім'я відповідача [NUMBER]. Згідно розрахунку заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання за період з 01.12.2012року по 01.04.2016року по особовому рахунку [NUMBER] утворилася заборгованість в розмірі 16 153,70грн. Позивач звертався до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання, однак ухвалою суду від 29.06.2016року йому було відмовлено в прийнятті вказаної заяви. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст. ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 162 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а наймач зобов'язаний своєчасно щомісяця вносити плату за комунальні послуги. Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 споживач зобов'язаний вчасно, у встановлений строк оплачувати отримані послуги (п. 30). Відповідно до п. 21 Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» (експлуатаційно-ремонтний тепловий район м.Часів Яр) надавало відповідачу комунальні послуги з теплопостачання. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Згідно п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Тобто, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надання житлово-комунальних послуг. А тому, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14. Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач відмовлялася від споживання послуг з постачання теплової енергії у встановленому порядку, чи звертався до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов'язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг. Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідачем суду не надано достовірних доказів оплати вартості послуг з постачання теплової енергії, а тому суд вважає, що з вини відповідача порушено виконання зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. До матеріалів справи позивачем наданий розрахунок ціни позову, в якому зазначено суми індексу інфляції та 3% річних, згідно якого сума інфляційних збитків складає 7002.53грн. та 3% річних 853,84грн.. Суд, перевіривши правильність наданого до позову розрахунку встановив, що суми інфляційних витрат та 3% річних позивачем правильно нараховані. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума інфляційних збитків та 3% річних. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Костянтинівкатепломережа" (експлуатаційно-ремонтний тепловий район м.Часів Яр) підлягають задоволенню, а тому стягує з відповідачів на користь позивача суму заборгованості в розмірі 22632,70грн, яка складається з:16 153.70грн.- заборгованість за послуги теплопостачання, 7002.53грн. - інфляційні збитки, 853.84грн. - 3% річних. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1378,00грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved