Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

18 травня 2020 року АТ "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між банком та відповідачем [PERSON] 05 лютого 2015 року було укладено договір №427751 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 20 січня 2017 року було підписано заяву про приєднання №427751 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписанням даної заяви про приєднання до договору, відповідач [PERSON] беззастережно приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. [PERSON] відповідно до даної заяви встановлено кредитний ліміт в розмірі 1500,00 грн. на строк 36 місяців, тобто на строк дії картки зі сплатою відсотків за користування в розмірі 30 % річних. 26 вересня 2017 року [PERSON] підписав заяву на встановлення (збільшення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом, та банк встановив на картковий рахунок відповідача кредит у розмірі 40000,00 грн. на строк 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування 30% річних на строк дії платіжної картки. Банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, відповідач [PERSON] не належним чином виконав умови договору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за кредитом та несплаченими процентами. Станом на 07.05.2020 року існує заборгованість за договором в розмірі 24097,34 грн., з яких: 16492,65 грн. - заборгованість за кредитом; 6026,80 грн. - заборгованість за відсотками; 19,00 грн. - заборгованість за комісійною винагородою; 1017,78 грн. - пеня; 427,50 грн. - загальна сума 3% річних; 113,61 грн. - загальна сума втрат банку від інфляції. Тому позивач звернувся до суду просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 24097,34 грн. та судові витрати по справі. Суддя Нововолинського міського суду, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, за клопотанням позивача, ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача АТ "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк" подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, в порядку спрощеного позовного провадження,позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання подала до суду письмову заяву про розгляд даної справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення кредитної заборгованості, суд позов задовольняє та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №427751 від 05 лютого 2015року в розмірі 24097,34 грн., з яких: 16492,65 грн. - заборгованість за кредитом; 6026,80 грн. - заборгованість за відсотками; 19,00 грн. - заборгованість за комісійною винагородою; 1017,78 грн.- пеня; 427,50 грн. - загальна сума 3% річних; 113,61 грн. - загальна сума втрат банку від інфляції. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 1051,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 1051,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved