Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] .. Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не бере участі у його вихованні. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання 16.03.2021, 09.04.2021 та 05.05.2021 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 05.05.2021 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, а отже, і рішення суду, не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 3 ст. 183 СК України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи з аналізу норм, визначених ст.ст. 141, 150, 180, 181, 182 СК України за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З метою з`ясування питання щодо встановлення місця проживання дитини з матір`ю, ухвалою суду від 16.03.2021 явку [PERSON] в судове засідання було визнано обов`язковою. Проте позивачка в судові засідання 09.04.2021 та 05.05.2021 не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлений належно шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень на адресу для листування, зазначену в позовній заяві. Поштове відправлення, в якому містилася ухвала суду від 16.03.2021, повернуте до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлень [PERSON] поштове відправлення (судову повістку) отримала, про що свідчить особистий підпис останньої на повідомленні. Причин неявки суду позивачка не повідомила. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не додано доказів, що дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею. Суд, встановивши, що позивачкою не доведено, що основне місце проживання дитини з нею, а також врахувавши те, що законом не передбачено право на стягнення аліментів тим із батьків, з яким не проживають діти, приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір у розмірі 840,80 грн компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed