Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - позивач, банк) звернулося о суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1, боржник), [PERSON] (далі по тексту - відповдіач 2, поручитель) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 02 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] був укладено кредитний договір № 571/П/99/2008-840. Згідно п. 1.1. Кредитного договору позивач надав відповідачу 1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 305 700 дол. США 00 центів на придбання нерухомого майна. Згідно п. 1.1.3.1. Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються Позивачем на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,8 % відсотків річних. 02 вересня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого відповідач 2 поручився перед кредитором за належне виконання відповідачем 1 взятих на себе зобов'язань, що виниккають з кредитного договору. Між тим, банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши [PERSON] кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. Посилаючись на те, що відповідачі порушили умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, позивач просив суд стягнути солідарно суму заборгованості за договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує (а.с. 106-107). Відповідач [PERSON], вона ж і представник відповідача [PERSON], за довіреністю (а.с. 95-96) в судовому засіданні проти позову не заперечувала, пояснила, що внаслідок світової кризи перестали погашати кредит, в розміром суми заборгованості не заперечують (а.с. 109). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та [PERSON] був укладено кредитний договір № 571/П/99/2008-840. Згідно п. 1.1. Кредитного договору позивач надав відповідачу 1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 305 700 дол. США 00 центів на придбання нерухомого майна. Згідно п. 1.1.3.1. Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються Позивачем на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,8 % відсотків річних. Відповідно до п.п. 3.3.1., 3.3.3. кредитного договору відповідач 1 зобов'язався щомісячно сплачувати мінімальний платіж у розмірі 878 дол. США 45 центів. 02 вересня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки. Відповідно до п. 1.1. договору поруки відповідач 2 поручився перед кредитором за належне виконання відповідачем 1 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-яких з них окремо. Відповідач 1 взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). У з'язку неналежним виконанням відповідачами взятих на себе обов'язків утворилась заборгованість, яка станом на 21.05.2015 р. становить 3 019 067,87 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 1 969 926,62 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 1 043 821,25 грн.; пеня за прострочення зобов'язань за процентами - 2 400,00 грн.; три відсотки річних - 120,00 грн.; інфляційні втрати - 2 800,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплаті процентів, у разі прострочення повернення чергової частини. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут ВАТ КБ «Надра», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра». Дані зміни, відповідно до Листа Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва № 4010 від 10.04.2009 року, не є зміною організаційно-правової форми господарювання товариства. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачі не виконали свої зобов'язання перед позивачем, суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 26 від 05.02.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію (а.с. 66). На підставі наказу фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 42 від 05.02.2015 р. призначено Стрюкову І.О. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації (а.с. 67). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 85 від 23.04.2015 р. продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» (а.с. 68). На підставі постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 р. № 256 було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації Позивача, в зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 05.06.2015 р. № 113 про початок здійснення процедури ліквідації відповідача, та призначено уповноважену особу фонду на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Стрюкову Ірину Олександрівну строком на 1 рік з 05 червня 2015 року по 04 червня 2016 року включно. (а.с. 69). Відтак, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду щодо останнього розпочато процедуру ліквідації. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. У відповідності до ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п.5 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Оскільки, зазначений позов поданий від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справі, пов'язаний із здійсненням тимчасової адміністрації, то позивач ПАТ КБ "Надра" звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved