Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (дів.Кіщук) Т.Б. про\~ зміну розміру аліментів та способу стягнення, в якій просить\~ змінити розмір аліментів, та стягнути з\~ нього в користь [PERSON]\~ аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі\~ у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення ним повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві. Позивач в судове засідання не з'явився, однак в позові вказав про те, що справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви вказані у позовній заяві. Відповідачка в судове засіданні не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але не повідомила суд про причини своєї неявки. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до\~ задоволення. Рішенням Теребовлянського районного суду від 17 лютого 2010 року стягнуто із\~ [PERSON], [INFO], жителя [INFO], працюючого інспектором ДАІ в УДАІ УМВСУ\~в Тернопільській області в користь [PERSON], жительки м. Теребовля, вул. Глещавецька, 78, Тернопільської області, аліменти у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина: [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення ним повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів, позивач посилається на те, що на час стягнення аліментів він працював в УДАІ УМВСУ в Тернопільській області на посаді інспектора ДПС. Після звільнення з УМВС він перебував на службі по контракту в Збройних силах України. На даний час він звільнився з ЗСУ та є безробітним. Про що свідчить записи в трудовій книжці серія АВ № 140096. Також на утриманні позивача перебуває малолітня дочка [PERSON], 03 березня 2011 року (свідоцтво про народження серії 1-ИД № 132650). Згідно записів трудової книжки серії АВ № 140096 [PERSON] є безробітним та з 08 грудня 2017 року отримував допомогу по безробіттю, з 02 березня 2018 року припинено виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій формі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~ \~ \~ \~Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. \~ \~ \~ \~Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між особами, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У позивача змінився матеріальний та сімейний стан. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. \~ Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду, а не від дня предявлення позову. Зважаючи на викладене, суд вважає, що вказані обставини є істотними при розгляді даної справи. Відтак, суд дійшов висновку, що предявлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню, зокрема, шляхом зміни способу стягнення аліментів, змінивши спосіб стягнення аліментів, встановлених рішенням Теребовлянського районного суду від 17 лютого 2010 року № 2-168/2010р., яким вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO], працюючого інспектором ДАІ в УДАІ УМВСУ\~в Тернопільській області в користь [PERSON], жительки м. Теребовля, вул.. Глещавецька, 78, Тернопільської області, аліменти у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина: [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення ним повноліття, стягнувши аліменти у твердій грошовій сумі\~ в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved