Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на автомобіль. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва серії [NUMBER] він має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СТзОВ "Пролісок" у частці 5877 грн., що становить 0,32 відсотків. Згідно акту передачі майна, на підставі протоколу загальних зборів пайовиків №1 від 03.02.2008, йому передано автомобіль ГАЗ-53, реєстраційний номер [NUMBER] . В січні 2019 року звертався до Територіального сервісного центру №4643 із заявою про перереєстрацію автомобіля, однак отримав відмову, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на вищевказаний автомобіль. Представник третьої сторони подав відзив на позовну заяву, у якому вказано, що РСЦ у Львівській області МВС України не може самостійно прийняти рішення щодо державної реєстрації без заяви власника, надання підтверджуючих документів та вчинення інших дій, РСЦ МВС лише вносить відповідну інформацію до наявних баз даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів за відповідним зверненням власника чи рішенням суду, тому вирішення справи покладають на розгляд суду. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від СТзОВ "Пролісок" надійшла заява про розгляд справи у відсутності його представника, позов визнає, просить задоволити такий в повному обсязі. Представник третьої особи - Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області в судове засідання не з`явився, у відзиві заявив клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № VII 113198 від 20.09.2001 [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СТзОВ «Пролісок» с. Руда-Колтівська Золочівського району Львівської області, частка [PERSON] визначена в розмірі 5877 грн., або 0.32 відсотків. На зворотній стороні вказаного свідоцтва вчинено напис, що по рішенню зборів пайовиків №1 від 03.02.2008 видано автомашину ГАЗ-53, державний номер [NUMBER] , 1983 року випуску. Із виписки з протоколу № 1 загальних зборів об`єднання співвласників громадян с. Руда-Колтівська від 03.02.2008 вбачається, що зборами прийнято рішення виділити [PERSON] майно в натурі згідно майнового сертифікату серії ЛВ № VII 113198 та видати автомашину ГАЗ-53, інвентарний номер [NUMBER] , 1983 року введення в експлуатацію, уточненою вартістю 4404 грн. На підставі акту передачі майна, яке передається на майнові паї в натурі, СТзОВ "Пролісок" в особі директора [PERSON] , на підставі протоколу №1 загальних зборів пайовиків від 03 лютого 2008 року передало [PERSON] автомашину ГАЗ-53, інвентарний номер 86-51 ЛВБ,1983 р. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Питання реалізації власниками майнових паїв права на одержання цих паїв в натурі з майна пайових фондів реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств врегульовано, зокрема, ЦК України, Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» № 2114-ХІІ (далі по тексту Закону 3 2115-ХІІ), Указом Президента України від 03.12.1999 року № 1529/99 Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування агарного сектора економіки», Указом Президента України від 29.01.2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 р. № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», локальними внутрішньо підприємницькими актами, прийнятими вищим органом КСП на підставі ст. 9 та відповідно до ст. 23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За нормами ч. 1 ст. 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ в натурі його частки із спільного майна за згодою інших співвласників. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» № 2114-ХІІ, майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Члени підприємства є суб`єктами права власності у підприємстві в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства (ст. 9 Закону № 2114-ХІІ). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», до пайового фонду майна членів підприємства включаються вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Указом Президента України від 03.12.1999 року № 1529/99 було передбачено забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями. Відповідно до п. 3 статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Згідно ч. 7 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», у разі реорганізації підприємства паї його членам або їх спадкоємцям видаються правонаступниками цього підприємства за рахунок майна, яке було віднесене до складу пайового фонду підприємства на дату його реорганізації і передане на баланс правонаступникам. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,враховуючи, що позивач фактично набув у власність автомобіль ГАЗ-53, інвентарний номер [NUMBER] , 1983 року випуску, який йому передано згідно акту передачі майна, але не може оформити право власності на нього, оскільки у нього відсутні відповідні документи для реєстрації даного транспортного засобу, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на автомобіль.

Outcome: approved