Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами до відповідача - про визнання права власності на успадковане майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у с. Куяльник Котовського р-ну Одеської області помер її чоловік, [PERSON], з яким вона перебувала в офіційному шлюбі. 19.01.2012 року нею було подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, за якою було відкрито спадкову справу. Тобто нею, як спадкоємцем першої черги за законом, були вчинені дії, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті чоловіка, у встановленому законом порядку. Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно у вигляді належної йому частки житлового будинку з господарськими приміщеннями за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 1,5961 га, розташованої та території Куяльницької сільської ради, згідно державного акту серії ІІІ-ОД № 079445. На даний час у державного нотаріуса Котовської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 24/2012 після смерті [PERSON]. Однак вона позбавлена можливості оформити своє право на спадщину у встановленому законом порядку через нотаріуса на спадкове майно у вигляді частки належної її чоловікові житлового будинку з господарськими приміщеннями за адресою [ADDRESS], оскільки відповідно до п. 4.15 Розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві". Проте право власності на вказане нерухоме майно у встановленому порядку зареєстроване не було, а на даний час неможливе через зміну поштових адрес (згідно договору дарування частини житлового будинку від 04.04.1996 року номер будинку - 11, проте згідно рішення Куяльницької сільської ради № 359-VI від 24.06.2014 року номер змінено на 30. Що стосується земельної ділянки, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту серії ІІІ-ОД № 079445, то через відсутність витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нотаріус також відмовив у видачі свідоцтва на дане спадкове майно Це позбавляє її можливості посвідчити її право власності на вказане спадкове майно. Іншим шляхом, ніж в судовому порядку, вона не має можливості захистити своє право на спадщину. Тому вона змушена для захисту своїх прав звернутися з даним позовом до суду і просить встановити факт належності її покійному чоловікові 48/100 частин житлового будинку в [ADDRESS], визнати за нею право власності на успадковане майно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити, крім того просила встановити факт, що договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори Сухарчук Т.Г. 04.04.1996 р., зареєстрований в реєстрі за № 778 стосується будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. Від Куяльницької сільської ради надійшла заява в якій останні просять справу розглянути по суті у відсутності представника відповідача, з позовними вимогами згідні. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] у с. Куяльник Котовського р-ну Одеської області помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 21 серпня 2011 року виконкомом Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області. З наданих документів вбачається, що серед спадкоємців першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON], залишилася позивач - [PERSON], як його дружина. З спадкової справи вбачається, що 19 січня 2012 року позивач подала до державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, за якою було відкрито спадкову справу № 24/2012. Тобто судом зроблено висновок, що позивачкою, як спадкоємцем першої черги за законом, були вчинені дії, які свідчать про прийняття позивачем спадщини [PERSON], у встановленому законом порядку у відповідності до вимог ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді належної йому спільної власності частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки площею 1,5961 га, що знаходиться на території Куяльницької сільської ради, згідно державного акту серії ІІІ-ОД № 079445. Відповідно до договору дарування посвідченого державним нотаріусом Котовської районної нотаріальної контори Сухарчук Т.Г. 04.04.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 778, [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар 48/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з відповіді "Щодо спадкування", наданої державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Поляковою М.В. № 1342/02-14 від 12.12.2013 року, за даними КП "Інвентаризатор" відповідно до вказаного договору [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності належить 48/100 частин вказаного житлового будинку, без визначення часток кожного з них, право на яке зареєстровано в КП "Інвентаризатор". Таким чином заявлені вимоги позивачки про встановлення факту належності її покійному чоловікові 48/100 частин житлового будинку в с. Куяльник, вул. 40 років Перемоги, 11 не підлягає задоволенню. Згідно ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Даний принцип підтверджений і в абз. 3 п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»за №20 від 22 грудня 1995року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини, тощо. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Враховуючи вищезазначені положення законодавства, те, що частка майна, належна померлому на праві спільної сумісної власності на даний час не визначена, суд вважає, що частки [PERSON] та [PERSON] в їх праві власності на житловий будинок, подарований їм згідно вищезазначеного договору дарування, є рівними і складають 24/100 частин кожному. Проте як вбачається із відповіді державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Поляковою М.В. № 1342/02-14 від 12.12.2013 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину на успадковану частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], нотаріусом позивачу [PERSON] було відмовлено через розбіжності в номерації будинку, так позивачка просила видати їй свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], а відповідно до вищевказаного договору дарування їм з покійним чоловіком належить частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Дана розбіжність виникла через прийняття Куяльницькою сільською радою рішення "Про вулиці та нумерацію житлових будинків на території Куяльницької сільської ради". Так відповідно до вказаного рішення житловому будинку, що належить на праві спільної власності позивачці згідно договору дарування від 04.04.1996 року було присвоєно № 30. Таким чином заявлені вимоги позивача про встановлення факту, що договір дарування посвідчений державним нотаріусом Котовської районної нотаріальної контори Сухарчук Т.Г. 04.04.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 778 стосується житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню, так-як у відповідності до ч. ст. 256 ЦПК України , у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Ст.1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 позивач [PERSON] входить до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщин вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість згідно з вимогами ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. Враховуючи, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності на 24/100 частки житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями за адресою [ADDRESS], як на частку в спільній сумісній власності та на 24/100 частки вищевказаного майна в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. Що стосується земельної ділянки площею 1,5961 га, що знаходиться на території Куяльницької сільської ради, згідно державного акту серії ІІІ-ОД № 079445, то згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування на зазначену земельну ділянку підлягають задоволенню. Визнання позову відповідачем не порушує права й законні інтереси сторін, третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: partial