Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] в березні 2015 року звернувся до суду із вимогами до ПАТ "Дельта Банк" і просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на його користь грошові кошти у сумі 1 000 000,00 гривень, та проценти за договором № 005-28810-011214 банківського вкладу від 01 грудня 2015 року у розмірі 56 150,69 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору не виконує взятих на себе зобов'язань, чим порушує права вкладника та завдає збиктів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав вищезазначені вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини наведені у позові. Відповідач ПАТ «Дельта Банк» подав свої письмові заперечення, згідно яких посилаючись на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» просив відмовити в задоволенні вимог. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що 01 грудня 2014 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» укладений договір № 005-28810-011214 банківського вкладу. Відповідно до п. 1.2 Договору № 005-28810-011214 банківського вкладу («Delta Premier з пролонгацією») від 01 грудня 2014 року банк відкриває рахунок № 26302112705195 та приймає від вкладника грошові кошти в сумі 1 000 000,00 грн. Відповідно до п. 1.3 Договору № 005-28810-011214 банківського вкладу вклад залучається на строк, що обчислюється з дати його зарахування на рахунок по дату повернення вкладу. Датою повернення в даному випадку є 31 грудня 2014 року. Відповідно до п. 1.4 Договору на суму вкладу Банк нараховує проценти у розмірі 21,5 процентів річних. Відповідно до п. 1.6 Договору № т005-28810-011214 банківського вкладу нараховані на Вклад проценти сплачуються Вкладнику одночасно з поверненням суми Вкладу по закінченню строку залучення вкладу, або в інший термін дострокового припинення дії цього Договору у випадках, передбачених цим Договором, шляхом зарахування на поточний рахунок [NUMBER]. Відповідно до п. 1.6. Додаткової угоди №1 до Договору банківського вкладу («Delta Premіег з пролонгацією») №002-28810-020914 від «02» вересня 2014 р. «01» грудня 2014 р. поточного рахунку було змінено на [NUMBER]. Відповідно до п. 1.7. Договору №005-28810-011214 банківського вкладу від «01» грудня 2014 р. Вклад виплачується Вкладнику по закінченню строку залучення Вкладу, зазначеного в п. 1.3. цього Договору, шляхом жування відповідної суми грошових коштів на Поточний рахунок Вкладника. Відповідно до п. 1.7.1. Договору №005-28810-011214 банківського від «01» грудня 2014 р. у разі, якщо Вкладник за цим Договором витребує суму Вкладу шляхом надання письмової заяви до закінчення операційного дня звідного відділення Банку останнього дня строку залучення Вкладу, встановленого п. 1.3 Договору, дія цього Договору вважається продовженою за згодою Вкладника на той самий строк на тих же самих умовах (окрім розміру Процентної ставки). У разі, якщо Вкладник не витребує суму Вкладу зі спливом строку, автоматично встановленого при продовженні дії цього Договору, дія цього Договору кожен наступний раз вважається продовженою за згодою Вкладника на той же самий строк на тих же самих умовах (окрім розміру Процентної ставки), проте загальний термін залучення Вкладу за цим Договором не може складати більше 2 (двох) періодів продовження строку дії цього Договору. Процентна ставка у разі кожного такого продовження дії цього Договору збільшується у кожному новому періоді дії цього Договору на 1 (один) процент річних від розміру процентної ставки, діючої в попередньому періоді. Збільшена таким чином Процентна ставка в кожному періоді нараховується на суму від дня, наступного за днем такого продовження дії цього Договору. У випадку, якщо Вкладник в останній день дії 2 (другого) періоду продовження строку дії цього Договору з моменту внесення Вкладу за цим Договором не витребує суму, то така сума Вкладу наприкінці дня закінчення цього строку перераховується на точний рахунок Вкладника. Згідно до платіжного доручення №97045085 від 01.12.2014 року вкладний рахунок було поповнено на 1 000 000,0 гривень. 02 березня 2015р. Позивач звернувся до Банку з заявою про видачу вкладу, який розміщений згідно договору №005-28810-011214 банківського вкладу («Delta Premier з пролонгацією») від «01» грудня 2014 р. Проте, Банк не виконав взяті на себе обов'язки по поверненню коштів. У зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка складається з : 1 000 000,00 грн. - основного боргу; 56150,69 грн. - заборгованість за процентами. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. З Цивільного процесуального кодексу України передбачає право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України передбачають право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником зобов'язання не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). У відповідності зі статтею 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Отже, обмежуючи право власності позивача не у випадках і в порядку, встановлених Законом, а посилаючись на положення підзаконного нормативно-правового акту, відповідач безпідставно порушує конституційні основоположні права позивача. У справі Zolotas проти Греції (N0 2) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: "Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави". Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує також положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції. У ст. 1 Протоколу N 1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про стягнення коштів за договором банківського вкладу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved