Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

21.09.2020 позивач КП "ХТМ" завернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2010 по 31.07.2021 у розмірі 119083,77 грн, три відсотки річних у розмірі 2270 грн, інфляційні витрати у розмірі 2420,90 грн та судовий збір. Свої вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідач отримує ці послуги і за період з 01.10.2010 по 31.07.2021 відповідач не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Представник позивача Вірютіна О.В. надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила задовольнити, з підстав викладених у позові та у разі не явки відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Також зазначила, що заборгованість за послуги з теплопостачання та підігріву холодної води за період з 01.09.2018 по 01.07.2021 складає 46868,57 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, просив застосувати строк позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] та є абонентом КП "Харківські теплові мережі", відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.. Разом з тим, відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Ч. ч. 3,4,5ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідачем [PERSON] подано клопотання про застосування строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Тобто, позовні вимога про стягнення заборгованість з відповідача за період з 01.10.2010 по 01.09.2018 не підлягає задоволенню, так як пред`явлені поза межами позовної давності. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15. Позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 01.09.2018 по 01.08.2021 підлягають задоволенню. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що борг відповідача [PERSON] за послуги з теплопостачання та підігріву гарячої води за період з 01.09.2018 по 01.08.2021 становить 46868,57 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, трьох відсотків річних та інфляційних витрат, сума становить 2420,90 грн та 5544,41 грн відповідно. При цьому позивачем зазначені витрати нараховані у межах строку позовної давності, тобто на суму заборгованості за період з 01.09.2018 по 01.08.2021. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача три відсотки річних та інфляційні витрати у розмірі 2420,90 грн. та 5544,41 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за опалення та гарячу воду в межах позовної давності, інфляційних витрат та трьох відсотків річних. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачів пропорційно до задоволених вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн, який повинен бути стягнутий з відповідача, пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги КП «ХТМ» задоволені частково, лише на 39,36%, судовий збір підлягає стягненню лише 39,36%. Тобто, у сумі 893,47 грн (2270*39,36%).

Outcome: partial