Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

15 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати договір оренди землі, укладений 23 лютого 2007року між [PERSON] та ТОВ "Лотуре-Агро", зареєстрований 29 вересня 2007року Охтирським районним відділом Сумської регіональної філії ДЗК за реєстровим номером 040761503406. Позов мотивує тим, що між нею та відповідачем укладено договір оренди землі від 23 лютого 2007року, згідно п.11 якого ТОВ "Лотуре-Агро" зобов'язане виплачувати орендну плату до 01.12 поточного року, однак станом на 10 квітня 2014року орендна плата за 2013рік сплачена частково. Позивачка вважає, що невиконання відповідачем обов'язку по сплаті орендної плати є істотним порушенням умов договору, що в свою чергу порушує її права та інтереси, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, від представника надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти прийняття заочного рішення не заперечувала. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надходило, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів ( постановляє заочне рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України) Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За ч. 1 ст. 6 вказаного Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,74 га., яка розташована на території Куземинської сільської ради Охтирського району, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на земелю серії ІІ -СМ № 003037 від 28 грудня 2001 року, виданим на підставі рішення 14-ї сесії 23-го скликання Куземинської сільської Ради народних депутатів від 27 червня 2001року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1404 (а.с. 8). Вказана земельна ділянка передана в оренду відповідачу, що підтверджується копією договору оренди землі від 23 лютого 2007року, зареєстрованого 29 вересня 2007року Охтирським районним відділом Сумської регіональної філії ДЗК за реєстровим номером 040761503406 (надалі по тексту - Договір оренди) (а. с. 9-10). Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотною умовою договору оренди землі є , в тому числі, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Пунктами 9-11 Договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки 368,09 грн. в рік. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься до 01.12 поточного року. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами твердження позивача щодо невиплати йому орендної плати за 2013 рік відповідно до умов Договору оренди від 23.02.2007 року. Пунктом 38 Договору оренди передбачено підстави його розірвання, зокрема: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення , пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 39 договору оренди передбачена можливість розірвання Договору оренди в односторонньому порядку. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є невиконання умов договору та ухилення орендаря від виплати орендної плати. Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем порушуються істотні умови Договору оренди, що призвело до порушення прав позивача, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати по справі.

Outcome: approved