Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

У червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги нанесенням відповідачем 15.06.2016 їй тілесних ушкоджень, наступним розпадом сім'ї, побоюванням позивача за своє життя і здоров'я, неможливістю подальшого спільного проживання та збереження сім'ї. Вказано на залишення позивачеві дошлюбного прізвища "Колеснікова" після розірвання шлюбу. Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності і про визнання позову. Долучив оригінал свідоцтва про шлюб. Ураховуючи зазначені обставини суд, за правилами ч.ч. 1, 3 ст. 158 України, ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 18.03.2016 між сторонами зареєстровано шлюб. До реєстрації шлюбу прізвище відповідача було "Колеснікова", після реєстрації шлюбу стало "Сухенко". Відповідно до свідоцтва про народження серія І-КЕ № 238798 від 21.03.2016 сторони є батьками сина [PERSON], який народився 05.03.2016. Дитина проживає з позивачем. 16.06.2016 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом нанесення відповідачем тілесних ушкоджень позивачеві (а.с. 9). Випискою з медичної карти відповідача від 21.06.2016 стверджено виявлення у відповідача перелому нижньої щелепи зі зміщенням (а.с. 7). Після нанесення тілесних ушкоджень сторони разом не проживають, сім'я розпалася, її збереження неможливе, сторони не підтримують стосунків. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини (ч. 2 ст. 110 СК). За таких обставин суд робить висновок, що збереження шлюбу неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК ). За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати 1378,00\~грн судового збору, сплаченого позивачем під час звернення з позовом до суду (а.с.\~1). На підставі викладеного,

Outcome: approved