Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

В вересні 2020 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина [PERSON] , 2019 р.н., шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, відкритий у відділенні Ощадного банку України. Передати [PERSON] , [INFO] на опікування органу опіки та піклування Бердичівської міської ради. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] разом із сином проживає в м. Бердичеві Житомирської області, також разом із ними проживають дві сестри та брат відповідачки, всі члени родини зловживають алкогольними напоями, ніде не працюють, у помешканні антисанітарія, продукти харчування для дитини відсутні. У листопаді 2019 року Бердичівським міським центром соціальних служб сім`ю [PERSON] було взято на облік сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах та під соціальний супровід. Під час здійснення соціального супроводу [PERSON] не в повній мірі виконувала рекомендації фахівця із соціальної роботи : не здійснювала належний догляд за новонародженою дитиною, не використовувала за призначенням кошти державної допомоги сім`ям із дітьми, не виконувала належним чином батьківських обов`язків, зловживала алкогольними напоями. У червні 2020 року міською службою у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради взято на облік дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах - [PERSON] , 2019 р.н., по причині ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Спосіб життя жінки, небажання виконувати рекомендації соціальних, медичних працівників створило загрозу життю та здоров`ю дитини, в результаті 06.08.2020 року [PERSON] був поміщений до центральної міської лікарні для обстеження стану його здоров`я. Повернути дитину до матері або родичів не має можливості тому, що це призведе до загрози її життю та здоров`я. В судовому засіданні представник позивача доводи позовної заяви підтримала з підстав зазначених в ній, просить позовні вимоги задовольнити повністю. Додатково зазначила, що в травні 2020 року відповідачка випала з 4-го поверху багатоповерхового будинку перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Під час перебування дитини в лікарні матеріально дитину не утримувала, утримувати дитину допомагали волонтери. Відповідачка пред"явлені до неї позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що вона не вживає алкогольні напої, але трошки інколи випиває, ніде не працює, бо це її влаштовує. Після народження сина документи вчасно не оформила, бо в неї на це не було часу. Кошти, які вона отримала,як соціальну допомогу по народженню на дитину, вона витратила на ремонт в квартирі, де крім неї живуть ще 5 дорослих людей. В лікарню до дитину вона приходила один чи два рази, купувала все те, що їй казали лікарі. Свідок [PERSON] , яка працює старшою медичною сестрою дитячого відділення Бердичівської ЦМЛ, суду пояснила, що хлопчика привезли в дитяче відділення 06.08.2020 року. Відповідачка приходила до дитини 15.08. та 24.04.2020 року і один раз в жовтні місяці. В жовтні місці вона влаштувала в дитячому відділенні скандал, коли в неї запитали, куди вона витрачає дитячі кошти. Вказала, що дитина в 10 місяців важила 5 кг, хлопчик не міг їсти дорослу їжу, така вага загрожувала його життю. До хлопчика постійно приходив родич, племінник відповідачки, на ім`я [PERSON] , він купував все, що йому писали лікарі. Дитина в лікарні була три місяці. Коли в дитини було день народження - йому виповнився 1 рік, відповідачка до лікарні не приходила, вони всім відділенням зробили дитині свято. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона працює центрі соціальної служби, з 21.10.2019 року по 30.10.2020 року неодноразово повідомляла про порушення умов проживання дитини. У відповідачки не було документів, соціальна служба допомогла їх відновити, також допомогли оформити документи на дитину, оскільки відповідачка не зробила цього вчасно. Вона неодноразово відвідувала місце проживання матері та дитини, відповідачка зловживає алкогольними напоями, в помешканні постійно знаходяться сторонні, п`яні особи, в квартирі накурено, брудно. В травні 2020 року відповідачка випала з 4-го поверху, на якому розташована квартира в якій вона мешкає, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Після того випадку ще більше почала зловживати спритними напоями, їй пропонували пройти курс лікування від алкогольної залежності, але вона відмовилася, вказавши, що в неї немає проблем. Дитину вона постійно залишала на п`яних людей, які перебували в її помешканні. 03.11.2020 року відповідачка, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зателефонувала до служби та вимагала пояснень де перебуває її дитина. Свідок [PERSON] суду пояснила, що родину відповідачки вона знає дано, вся її родина зловживає спиртними напоями. В квартирі постійно знаходяться сторонні люди, в стані алкогольного сп`яніння. В травні 2020 року відповідачка випала з 4-го поверху багатоповерхового будинку в якому мешкає, оскільки була в стані алкогольного сп`яніння ( 3,0 проміле алкоголю в крові). Коли працівники поліції приїхали забирати дитину, то в неї не було речей, памперсів, їжі, дитина була в занедбаному стані. Вона особисто двічі виносила дитину з тієї квартири, останній раз відповідачка сховалася від працівників поліції в туалеті. Зазначила, що відповідачка та її родина ведуть асоціальний спосіб життя. Свідок [PERSON] , яка рідною сестрою відповідачка в судовому засіданні вказала, що її сестра не вживає алкоголь, вона теж не вживає, тоді коли їх бачили в стані алкогольного спі`яніння у них було горе , бо помер її чоловік, тому вони випили. Свідок [PERSON] рідний брат відповідачки пояснив, що дитина дійсно не набирала вагу, та її забрали працівники поліції та соціальних служб тому, що відповідачка була в стані алкогольного сп`яніння. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України ( а.с. 8-9). Відповідачка злісно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини : на фоні зловживання спиртними напоями не піклувалася про його здоров» я та фізичний розвиток, що призвело до того, що дитина в 10 місяців мала вагу 5 кг., не забезпечувала необхідним харчуванням - дитина в 10 місяців не спроможна була вживати їжу, необхідну для її віку, доглядом, одягом, що стверджується матеріалами справи. Як вбачається з копії наказу міської служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 10.06.2020 року [PERSON] , [INFO] поставлено на облік дітей, які перебувають у складаних життєвих обставинах по причині ухилення матері від виконання батьківських обов`язків ( а.с.10). Згідно листа Бердичівського міського центру соціальних служб на ім" я в.о. начальника служби у справах дітей від 11.09.2020 року , судом встановлено, що відповідно до протокольного рішення Комісії із захисту прав дитини від 15.11.2019 року сім`я [PERSON] була поставлена на облік сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах та взята на соціальний супровід. За сприяння центру відповідачці було надано допомогу в оформленні паспорту, ідентифікаційного коду, свідоцтва про народження дитини, реєстрації малолітньої дитини та оформлення державної допомоги сім`ям із дітьми. З початком 2020 року ситуація погіршилася, дитина не набирала вагу та не розвивалася згідно віку, що свідчило про ухилення матір`ю від виконання належним чином батьківських обов`язків. 08.05.2020 року [PERSON] випала з вікна четвертого поверху багатоквартирного будинку, за дитиною доглядала тітка. По поверненню з лікарні [PERSON] почала зловживати алкогольними напоями майже щоденно. 06.08.2020 року під час відвідування родини [PERSON] було встановлено, що остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння, її родичі також перебували в стані алкогольного сп`яніння. Дитину було вилучено та доставлено в міську лікарню. За інформацією медичних працівників, за час лікування дитини, [PERSON] навідувалася в лікарню двічі та у стані алкогольного сп`яніння ( а.с. 12-13). Відповідно до листа директора КНП « Центр первинної медико - санітарної допомоги» Бердичівської міської ради від 30.10.2019 року встановлено, що 25.10.2019 року дитина була оглянута в умовах амбулаторії. 28.10.2019 року при відвідуванні медичною сестрою даної родини вдома виявлено наступне : дитина не купана, має неприємний запах, своєчасно не переодягнута. Ліжечко стоїть у великій кімнаті, де відкриваються постійно двері на балкон, всі мешканці квартири палять. Дитина на штучному вигодовуванні, придбати харчування дитини мати не має можливості із-за відсутності коштів ( а.с.14). Відповідно до листа директора КНП « Центр первинної медико - санітарної допомоги» Бердичівської міської ради від 02.07.2020 року встановлено,що належний догляд за хлопчиком не здійснюється, хлопчик самостійно не сидить, відмічається гіпертонус м`язів ( а.с.15). Згідно листа директора КНП « Бердичівська міська лікарня» встановлено, що за час перебування дитини у дитячому відділенні мама дитину відвідала 2 рази : 15.08. принесла 3 памперси та 24.08. - 2 пляшки води ( 0,33 л), 1 банан, 1 баночка фруктового пюре. З того часу дитину не відвідує, не цікавиться її життям, здоров`я, небайдужі люди приносять дитині харчування, підгузники, пральний порошок, засоби гігієни ( а.с.16). Як вбачається з довідки лікаря - нарколога від 01.09.2020 року [PERSON] , 1986 р.н. від запропонованого лікування відмовилася ( а.с.17). Згідно висновку органу опіки та піклування Бердичівської міської ради від 15.09.2020 року, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ( а.с.23-24). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахованих у ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Відповідно до ст. 165 СК України позивач мав право за наявності достатніх підстав на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачки. Проте, для з`ясування того, чи є таке втручання у сімейні відносини необхідним та виправдання у демократичному суспільстві, необхідні достатньо переконливі та зважені аргументи на захист інтересів дитини . Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. Згідно роз`яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина , оскільки з моменту його народження не піклувалася про його фізичний розвиток, лікування, не надавала матеріальної допомоги на його лікування та утримання під час перебування в лікарні, не цікавилася дитиною, та не провідувала . Таким чином дії відповідачки, як матері дитини, є винними, свідомими, а тому на підставі ст. 164 Сімейного Кодексу України, суд прийшов до остаточного висновку про позбавлення відповідачки батьківських прав. Згідно ст.ст.180,181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, наявність рухомого та нерухомого майна , грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Оскільки позбавленні батьківських прав батьки не звільняються від свого обов`язку щодо матеріального утримання дітей, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини також підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі гривень копійок.

Outcome: approved