Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання, починаючи з 06 квітня 2020 року до 30 червня 2025 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з від шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON] [INFO] . У вересні 2018 року син змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Відповідач на утримання сина до досягнення ним повнолівття сплачував аліменти. З вересня 2019 року син є студентом Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова з денною формою навчання і терміном навчання до 30 червня 2025 року . [INFO] сину виповнилось вісімнадцять років, тому аліменгти відповідач припинив сплачувати. Проте у зв`язку з навчання син потребує додаткових матеріальних витрат на своє утримання. Здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на час його навчання, проте в добровільному порядку він такої допомоги не надає, тому вона звернулась з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 02.06.2020 року провадження у справі відкрите та призначене за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на позов в якому просив позов задовольнити частково, а саме просив стягнувати з нього аліменти на користь сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (пенсії), починаючи з 12.05.2020 року до виповнення сину 23 років, тобто до [INFO] , мотивуючи тим, що син [PERSON] на даний час повнолітній, проживає окремо, навчається у м. Вінниця та самостійно витрачає наявні у нього кошти, тому просить стягувати аліменти безпосередньо на користь сина, при цьому посилався на ч.3 ст. 193, ч.3 ст. 199 СК України. Крім того заперечує проти стягнення з нього аліментів з 06.04.2020, так як відновідно до ст. 191 СК УКраїни аліменти стягуються з моменту пред"явлення позову до суду, в даному випадку - з 12.05.2020 року. А також заперечує проти стягнення з нього аліментів до 30.06.2020 року , оскільки відповідно до ч.1 ст. 199 СК України аліменти стягуються до виповнення дитиною 23 років, тобто, в даному випадку до [INFO] Позивач в судове засідання не з"явилась, проте надала телефонограму, в якій просить справу слухати у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак одночасно з відзивом на позов надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити частково. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі батько [PERSON] та мати [PERSON] . (а.с.7) Відповідно до свідоцтва про зміну імені, серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] 19 вересня 2018 року змінив прізвище на " [PERSON] (а.с.8) .З відповідача на утримання сина до досягнення ним вісімнадцятирічного віку стягувались аліменти за виконавчим листом №2-3110/1/2003 виданим 05 грудня 2003 року Дніпровським районним судом м. Києва (а.с.10) На даний час [PERSON] навчається у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова з денною формою навчання. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30 червня 2025 року (а.с.12). [PERSON] не працює, не має на праві власності майна, а тому потребує матеріальної допомоги на період навчання. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначені розміру аліментів суд враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України , вважає за можливе надавати відповідачем таку допомогу. Розмір аліментів у кожному конкретному випадку є індивідуальним. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ч.2 ст. 12 , ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позов обґрунтованим. Однак, оскільки [PERSON] , [INFO] являється повнолітнім, у відповідача викликає сумнів, що гроші, які з нього стягуються, йдуть на потреби не самого сина, а позивачки, суд вважає, за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь сина - [PERSON] , на його утримання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Крім того, ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти стягуються з моменту пред"явлення позову до суду. Оскільки позов до суду було подано 12.05.2020 року, а позивачка не надала доказів про вжиття з її боку заходів щодо стягнення з відповідача аліментів та його ухилення від такого стягнення, тому суд вважає, що стягнення аліментів повинно здійснюватись з 12.05.2020 року. Ст. 199 ч.1 Сімейного кодексу передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається із копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , двадцять три роки йому виповниться [INFO] . Таким чином стягнення аліментів з відповідача на користь [PERSON] необхідно здійснювати на період навчання, але не довше ніж до виповнення йому двадцяти трьох років, тобто до [INFO]. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до п.13 ч.1ст.5 ЗУ "Про судовий збір " від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Оскільки відповідач являється учасником бойових дій та звільняється від сплати судового збору, тому судовий збір компенсується за рахунок держави , у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial