Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 24 грудня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 02 січня 2020 року. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Сафір Ф.О. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 21 223,31 грн., мотивуючи тим, що [PERSON] на підставі договору №б/н від 14.04.2011 року отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 30.04.2015 року має заборгованість 21 223,31 грн. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.07.2015 року у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду, без проведення попереднього розгляду (згідно з правилами діючої на час відкриття провадження редакції ЦПК України). Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2015 року по справі за вищевказаним позовом, позовні вимоги задоволено. Судом вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.04.2011 року в розмірі 21223,31 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано заяву про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2015 року, оскільки таке рішення ухвалено за відсутності відповідача та про існування такого остання довідалася, коли отримала постанову від РВ ДВС. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.11.2016 року заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2015 року скасовано, справу призначено до судового розгляду. Представником відповідача [PERSON] до суду подано заперечення на позовну заяву, в яких останній зазначив, що з тексту позовної заяви не зрозуміло, які саме зобов`язання були порушені відповідачем, коли настав строк виконання таких зобов`язань, чому при розмірі кредитного ліміту 1000 грн., заборгованість по тілу кредиту вказана в сумі 7337,37 грн. Відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг", що є частиною договору з позивачем, п. 2.1.1.8.1. зазначено: "Для призупинення або запобігання будь-яких незаконних або неузгоджених з Банком дій з карткою Держатель доручає Банку в будь-який час і без укладення будь-яких додаткових угод призупинити або припинити дію картки,зокрема, якщо Держатель більше одного разу допустив прострочення погашення мінімального обов`язкового платежу". Вказане зобов`язання позивачем не було виконане, як і інше, що регламентується п. 2.1.1.8.7. Умов та правил надання банківських послуг: "Банк інформує Клієнта про заборгованість за кредитними картками, розмір поточних платежів і умови кредитного договору", та такими порушеннями своїх зобов`язань позивачем навмисно або з недбалості було створено заборгованість по кредиту. Вказує, що відповідачу про вказану заборгованість нічого не відомо. Не погоджується з розрахунком заборгованості, а саме як розраховувалась пеня та процентна складова штрафів за кожен місяць. Вважає за доцільне застосувати строк позовної давності для таких вимог, а також до кожної простроченої суми щомісячних платежів по тілу кредиту. Представником ПАТ КБ «Приватбанк» через канцелярію суду подано пояснення, у яких останній зазначив, що ПАТ КБ Приватбанк повністю не погоджується з обставинами викладеними в запереченнях. Вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.04.2011 року [PERSON] 14.04.2011 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Особливістю укладеного кредитного договору між ПриватБанком та [PERSON] є те, що відповідачу була видана кредитна картка з поновлювальною кредитною лінією. Тобто, це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши всю заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах, що не перевищують визначеного кредитною угодою ліміту. Повернувши частину боргу, позичальник може отримати новий кредит у межах встановленого ліміту та строку дії договору. Банком на підтвердження наявності не виконаних кредитних зобов`язань було надано розрахунок заборгованості за договором. Додатково додає виписку по рахунку в якій відображені всі операції зі зняття грошових коштів, погашення та нарахування відсотків і неустойки. Умовами кредитного договору встановлено, що відповідач повинен особисто слідкувати за станом кредитного рахунку. При укладанні договору вся необхідна інформація про умови кредитування була доведена до відома позичальника у вигляді другого примірника договору. Також, при необхідності отримання інформації (у тому числі виписок, довідок про розмір заборгованості та інше, клієнти ПАТ КБ "ПриватБанк" мають можливість ознайомитися з нею в обслуговуючому відділенні ПАТ КБ "ПриватБанк". Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов`язок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту, саме тому заперечення відповідача в частині не знання наявності та суми заборгованості являються необґрунтованими. Вказує, що відповідач в своїх запереченнях невірно тлумачить положення п.2.1.1.8.1 Умов та правил надання банківських послуг, в яких зазначено, що Власник карти доручає банку надати доручення будь якому учаснику міжнародних платіжних систем вилучити карту в разі допущення більше ніж один раз прострочення погашення мінімального обов`язкового платежу, і аж ніяк не зупинити дію карти. Підписавши заяву - анкету клієнт надав згоду на збільшення, зменшення або анулювання кредитного ліміту банком в будь-який момент (п.2.1.1.2.3.). Пунктом 2.1.1.2.4. УіП встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком. Додатково повідомив, що встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. З довідки про зміну умов кредитування вбачаються всі розміри кредитних лімітів, які були встановлені на картрахунок, та зазначені дати їх змін. Остання зміна відбулася 07.06.2013 року, кредитний ліміт було зменшено до 7600,00 грн. Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН -коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через POS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. В розрахунку,заборгованості містяться колонки "Сума комісії та пені" та "Сума комісії та пені" (накопичувальним підсумком"). Відповідачу за порушення зобов`язання було нараховано пеню та зазначено в колонці "Сума комісії та пені". Нарахування пені за кредитними картами здійснюється з 01.05.2009 року в розмірі 1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн., дані зміни, затверджені Наказом СП-2009- 289 від 07.04.2009 року. В подальшому Наказом СП-2013-6500941 от 28.01.2013 року розмір пені було збільшено до 50 грн., яка нараховується щомісячно у разі виникнення простроченої заборгованості по кредиту на суму від 100 грн. 05.07.2013 року Наказом СП-2013-6783906 внесені зміни в тарифи банківського обслуговування щодо розміру пені, а саме: - у разі виникнення простроченої заборгованості на протязі одного місяця - сплачується пеня в розмірі 50 грн.; - у разі виникнення простроченої заборгованості другий місяць поспіль - сплачується пеня в розмірі 100 грн. Позов про визнання недійсним кредитного договору в частині встановлення неустойки у вигляді пені Відповідачем не заявлявся, а тому договір у цій частині являється дійсним. Сторони за договором передбачили у разі порушення Позичальником термінів платежів сплату штрафу за формулою: 500,00 грн. + 5 Відсотків від суми позову. Позов про визнання недійсним кредитного договору в частині встановлення неустойки у вигляді штрафу Відповідачем не заявлявся, а тому договір вважає у цій частині дійсним. Відповідачем дійсно були вчинені дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед Банком. Так, згідно виписки Клієнт неодноразово здійснював погашення заборгованості останнє з яких було внесено 09.10.2014 року в розмірі 100,00 грн. через термінал самообслуговування, підтвердженням є виписка з рахунку. Згідно з вищенаведеного, терміни позовної давності неодноразово переривалися, з врахуванням ст. 264 ЦК України після переривання обчислення строків починається спочатку - 09.10.2014 року + 3 Роки = 09.10.2017року. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 18.06.2015 року - до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Враховуючи вищенаведене, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги. В подальшому, відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 714 від 28.08.2018 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи, матеріали вказаної справи підлягали повторному автоматизованому перерозподілу у зв`язку з неможливістю суддею Лемак О.В. виконання повноважень судді, що зумовлено довготривалим лікуванням. Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2018 року, головуючим суддею визначено Фазикош О.В. та передано дані матеріали для розгляду. Представником відповідача [PERSON] через канцелярію суду подано зауваження на пояснення позивача від 06.02.2017 року, у яких останній зазначив, що Відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг", що є частиною договору з позивачем, п. 2.1.1.8.1. зазначено: "Для призупинення або запобігання будь-яких незаконних або неузгоджених з Банком дій з карткою Держатель доручає Банку в будь-який час і без укладення будь-яких додаткових угод призупинити або припинити дію картки,зокрема, якщо Держатель більше одного разу допустив прострочення погашення мінімального обов`язкового платежу". Таким чином, в запереченні відповідача наведено не тлумачення, а оригінальний текст пункту договору, тлумаченням на свою користь намагається займатись позивач. Відсоткова ставка за кредитом складає 30%, що ніяк не може складати суму невиплачених відсотків 11319,37 грн. за весь час від підписання договору до подання позову. Що стосується строків позовної давності. По-перше, заперечення стосувалось в першу чергу нарахування неустойки, до якої застосовується позовна давність в один рік і нараховується окремо за кожним простроченим платежем. По-друге, позивач вважає, що відповідачем були вчинені дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед банком, а саме внесення на картку грошей (100 грн. 09.10.2014 р.) Внесення грошей свідчить лише про те, що надійшли гроші на вказану картку від будь-кого та з будь-яких підстав, тому не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності. Тому, відповідно до заперечення від 22.03.2017 р., враховуючи прострочення кредитора, просить суд винести рішення про стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями в сумі 7337 грн. 37 коп. В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, подав через канцелярію суду клопотання, у якому просив про розгляд справи за відсутності представника позивача АТ КБ «ПриватБанк», при цьому не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідачем не подано відзив. Представник відповідача [PERSON] повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За вказаних обставин суд, враховуючи те, що відповідач не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи,

Outcome: partial