Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів, в якому зазначив, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2014 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] щомісячно по 2500 грн. на утримання їх спільної доньки до досягнення нею повноліття. На час ухвалення рішення у нього була стабільно висока заробітна плата, у звязку з чим він погодився на такий розмір аліментів 2500 грн., тобто на фіксовану суму, а не на процент від заробітку. Вказує, що на даний час у нього суттєво змінився матеріальний стан та сімейні обставини, а саме, в середньому він отримує дохід на місяць у розмірі 2190 грн., власного житла не має, у звязку з чим орендує квартиру, за яку сплачує орендну плату у розмірі 2400 грн. в місяць та додатково комунальні платежі, на його частковому утриманні знаходиться непрацездатний батько, який отримує пенсію та має онкологічне захворювання. Зазначив, що в суді знаходиться справа про поділ майна подружжя та окрім аліментних зобовязань він буде змушений виконувати рішення суду з приводу сплати частки майна, що також суттєво вплине на його матеріальний стан. Просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2014 року з 2500 грн. щомісячно на ? частку усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на підстави, викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог відмовити, надав суду письмові заперечення, в яких посилається на те, що фактично позивач вимагає суд переглянути рішення суду, яке набуло законної сили щодо присудження розміру аліментів, що є прерогативою апеляційного суду. Зазначає, що позивачем надано довідку про заробітну плату, яка не відповідає формі, та обставини, на які посилається позивач не підтверджуються жодним доказом та не свідчать на користь погіршення матеріального та сімейного стану позивача. Просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Статтями 10, 60 ЦПК України зазначено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обов'язок подання доказів покладено на сторін, або інших осіб, що беруть участь у справі. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2014 року шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно по 2500 грн. на утримання дочки [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття (а.с.5), відповідачем отримано виконавчий лист 30.10.2014 року. Боржник щомісячно самостійно сплачує аліменти на користь стягувачу 2500 грн. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 183,184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно довідки № 92 від 13.10.2015 року, позивач працює у ТОВ «Вічунай-Україна» на посаді регіонального менеджера та йому нараховується заробітна плати у розмірі близько 5600 грн. на місяць (а.с.71). На час розгляду справи в суді щодо стягнення аліментів, позивач отримував заробітну плату у розмірі близько 10000 грн. на місяць, що підтверджується довідкою з місця роботи позивача № 39 від 09.02.2015 року (а.с.18). Таким чином, судом встановлено, що позивач працює, має стабільний заробіток (дохід) та з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у позивача значно змінився розмір заробітної плати, у звязку з чим змінився його матеріальний стан, тому у суду є правові підстави змінювати спосіб присудження аліментів шляхом визначення частки від заробітку (доходу) позивача. Посилання позивача щодо знаходження на його частковому утриманні непрацездатного батька суд не приймає до уваги, оскільки згідно довідки з УПФ, батько позивача отримує пенсію у розмірі 1730 грн. (а.с.11), що значно вище встановленого розміру мінімальної пенсії на 2015 рік, крім того суду не надано доказів, що позивач приймає матеріальну участь у лікуванні батька. Суд критично ставиться до наданого позивачем договору оренди житлового приміщення від 12 жовтня 2014 року (а.с.14) та зазначає, що даний договір не зареєстрований належним чином в фіскальній службі та відповідно до п.1.1 даний договір укладений строком на 6 місяців, тобто строк його дії до 12 квітня 2015 року. На час звернення позивача до суду з позовом у вересні 2015 року строк дії договору закінчився. Вирішуючи по суті позовну заяву про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за можливим змінити розмір аліментів у вигляді частки з усіх видів заробітку (доходів) позивача. Крім того, підлягає відкликанню виконавчий лист на підставі, якого проводиться стягнення аліментів у твердій сумі. На підставі викладеного та

Outcome: approved