Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 17.12.2012 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ПАТ "Альфа Банк" укладено Договір відступлення прав вимоги відповідно до якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступило ПАТ "Альфа Банк" права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізичними особами. Згідно даного договору відбулось відступлення права вимоги за договором про іпотечний кредит № 172н/1078 від 01.12.2006 року, який був укладений між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та відповідачем. Відповідно до умов якого банк зобов'язується надати кредит позичальнику у розмірі 120 000,00 доларів США. Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах передбачені даним договором. Банк свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного кредитного договору виконав у повному обсязі. Проте відповідач умови договору належним чином не виконує, в результаті чого станом на 31.07.2015 року утворилася прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 1 581 419,16 грн., заборгованість по відсоткам у розмірі 133 913,69 грн., пеня у розмірі 46 328,53 грн., а всього 1 761 661,38 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ПАТ "Альфа Банк" 17.12.2012 року було укладено договір відступлення прав вимоги (а.с. 20-30). Згідно п. п. 2.1, 2.2 цього договору ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" передає, а ПАТ "Альфа Банк" приймає кредитний портфель та зобов'язується сплатити за нього ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" грошову винагороду на умовах, визначених цим договором. Внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфеля за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 01 грудня 2006 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та відповідачем був укладений договір про іпотечний кредит № 172н/1078. Відповідно до умов якого банк зобов'язується надати кредит позичальнику у розмірі 120 000,00 доларів США. Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах передбачені даним договором. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 6.4 кредитного договору, за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення та нараховується за кожен день прострочення платежу. У зв"язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 31.07.2015 року утворилася прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 1 581 419,16 грн., заборгованість по відсоткам у розмірі 133 913,69 грн., пеня у розмірі 46 328,53 грн., а всього 1 761 661,38 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Суд приймає до уваги вищевказаний розрахунок заборгованості, оскільки в спростування заявлених вимог з боку відповідача не надано будь-яких доказів, в тому числі фінансових документів на підтвердження сплати кредиту та проведених розрахунків, які б відповідач вважав вірними і на доведеність пояснень про відсутність заборгованості та невідповідності ціни позову фактичним обставинам. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), тому у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошеві кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 3654 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved