Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованності за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №512, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 100000,00 грн. зі сплатою 20% річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався на споживчі цілі окремими частинами за відновлювальною кредитною лінією у період до 04.05.2013 року. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного звітного місяця, починаючи з травня 2013р. Остаточним терміном повернення кредиту є 04.12.2019 року. Згідно кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим рішенням Білокуракинського районного суду та постановою Луганського апеляційного суду з неї було стягнуто заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 512 від 04.05.2011 року у розмірі 181709,41 грн., яка складається з: 82050,34 грн. - борг за кредитом; 56477,10 грн.- відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 10.01.2018р.; 36756,66 грн. - інфляційні витрати за прострочення боргу за кредитом та процентами з серпня 2014 р. по лютий 2018 р.; 6425,31 грн. - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентами за період з 01.08.2014р. по 11.04.2018р, а також заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 12.04.2018 року в розмірі 4540,88 грн. та три проценти річних за прострочення боргу за процентами за період з 10.01.2018 року по 11.04.2018 року в сумі 10,40 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем судове рішення на даний час не виконано, позивач просить стягнути заборгованність, яка станом на 15.04.2021 рік складає 59881,86 грн. та складається з: 19062,63 грн.- прострочені проценти за користування кредитом за період з 12.04.2018р. по 09.06.2019р.; 13480,60 грн. - інфляційні витрати за прострочення боргу за кредитом з квітня 2018 р. по березень 2021 р.; 13736,11 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з квітня 2018р. по березень 2021р., в тому числі інфляційні втрати в сумі 11192,38 грн. які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Білокуракинського районного суду та постановою Луганського апеляційного суду ; 6765,66 грн. - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 12.04.2018р. по 15.04.2021р.; 6836,86 грн. - три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 12.04.2018р. по 15.04.2021р., в тому числі три проценти річних в сумі 5471,13 грн. які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Білокуракинського районного суду та постановою Луганського апеляційного суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без їхньої участі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на сайті суду, причин неявки суду не повідомив. 25.11.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 04.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №512, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 100000,00 грн. зі сплатою 20% річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався на споживчі цілі окремими частинами за відновлювальною кредитною лінією у період до 04.05.2013 року. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного звітного місяця, починаючи з травня 2013р. Остаточним терміном повернення кредиту є 04.12.2019 року. Згідно кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим рішенням Білокуракинського районного суду та постановою Луганського апеляційного суду з неї було стягнуто заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 512 від 04.05.2011 року у розмірі 181709,41 грн., яка складається з: 82050,34 грн. - борг за кредитом; 56477,10 грн.- відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 10.01.2018р.; 36756,66 грн. - інфляційні витрати за прострочення боргу за кредитом та процентами з серпня 2014 р. по лютий 2018 р.; 6425,31 грн. - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентами за період з 01.08.2014р. по 11.04.2018р, а також заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 12.04.2018 року в розмірі 4540,88 грн. та три проценти річних за прострочення боргу за процентами за період з 10.01.2018 року по 11.04.2018 року в сумі 10,40 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем судове рішення на даний час не виконано, позивач просить стягнути заборгованність, яка станом на 15.04.2021 рік складає 59881,86 грн. та складається з: 19062,63 грн.- прострочені проценти за користування кредитом за період з 12.04.2018р. по 09.06.2019р.; 13480,60 грн. - інфляційні витрати за прострочення боргу за кредитом з квітня 2018 р. по березень 2021 р.; 13736,11 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з квітня 2018р. по березень 2021р., в тому числі інфляційні втрати в сумі 11192,38 грн. які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Білокуракинського районного суду та постановою Луганського апеляційного суду ; 6765,66 грн. - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 12.04.2018р. по 15.04.2021р.; 6836,86 грн. - три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 12.04.2018р. по 15.04.2021р., в тому числі три проценти річних в сумі 5471,13 грн. які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Білокуракинського районного суду та постановою Луганського апеляційного суду. (а.с.4-8, 11-39) У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності зі ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.13 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до пункту 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором. Також вимога про стягнення інфляційних витрат за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 11192,38 грн. та три проценти річних в сумі 5471,13 грн. не підлягають задоволенню так як вони були стягнуті рішенням Білокуракинського районного суду 18.02.2019 року та постановою Луганського апеляційного суду 10.06.2019 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial