Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду 02.11.2015 року з позовом до ТОВ "Лізингова компанія "ВАШ АВТО", [PERSON] про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 03.10.2015р. між нею та ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», в особі представника [PERSON], яка діяла на підставі довіреності № 66 від 01.07.15, підписано договір фінансового лізингу №001418 предметом якого був автомобіль Hyundai Accent 2013 р.в. з АКПП та обємом двигуна 1396 см куб. Цей договір підписано в приміщенні офісу товариства за адресою: м. Одеса, пров. Маланова, 6. На виконання зазначеного договору, позивачкою, 03.10.2015р. через відділення ПАТ «[PERSON] Аваль» перераховано 40000,00 грн. Перераховуючи грошові кошти, вона вважала, що частково сплачує за договором купівлі-продажу автомобіля за ціною у розмірі 199000 грн., як це було зазначено в оголошені про продаж автомобіля та підтверджено [PERSON] при підписанні договору. Проте, всупереч домовленості, після здійснення платежу, позивачка виявила, що в п. 1.3. договору зазначено, що лізингодавець бере на себе зобовязання придбати предмет лізингу (автомобіль) у власність та передати предмет лізингу лізингоодержувачу у користування, а не у власність та в п. 8.2. договору - вартість предмета лізингу, вписана сума у розмірі сімнадцять тисяч чотириста шістдесят сім дол. США з ПДВ, що в еквіваленті складає чотириста тисяч грн. з ПДВ. Крім ціни, перед підписанням договору, [PERSON] запевнила позивачку, що автомобіль буде переданий протягом трьох діб, але автомобіль не був поставлений у заявлений строк. На звернення до [PERSON] було повідомлено, що про надходження автомобіля зателефонують, а за всіма питаннями необхідно звертатись до офісу ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» у м. Київ. Також позивачка зазначила, що [PERSON], з метою спонукання здійснити платіж у розмірі 40000 грн., навмисно ввела її в оману щодо предмета договору та суттєвих його умов ціни та строку передання автомобіля оскільки вона не мала наміру набувати автомобіль у користування, а підписувала договір з метою придбати автомобіль у власність на умовах зазначених в оголошенні про продаж. Згодом, через мережу Інтернет вона дізналася, що Лізингова компанія «ВАШ АВТО» діє шахрайськими засобами і багато людей зазнали шкоди від дій її представників. Таким чином, саме діями [PERSON] її введено в оману та завдано моральної шкоди. Просила договір від 03.10.2015р. фінансового лізингу №001418 визнати недійсним та стягнути солідарно з відповідачів сплачені грошові кошти у розмірі 40000 грн. Сторони в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ "Лізингова компанія "ВАШ АВТО", відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 03.10.2015 року між позивачкою та ТОВ "Лізингова компанія "ВАШ АВТО" було укладено договір фінансового лізингу №001418, згідно якого відповідач, ТОВ "Лізингова компанія "ВАШ АВТО", зобов'язувався придбати у власність предмет лізингу, автомобіль Hyundai Accent 2013 р.в. з АКПП, обємом двигуна 1396 см куб, та передати його у користування позивачки в строк та на умовах цього договору, а позивачка зобов'язувалася прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору. Цього ж дня позивачка сплатила на рахунок ТОВ "Лізингова компанія "ВАШ АВТО" 40000 грн., що підтверджується квитанцією від 03.10.2015року. Даний договір був укладений у простій письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями\~ЦК України\~про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж,\~Законом України "Про фінансовий лізинг". Відповідно до частини другої\~статті 806 ЦК України\~до договору лізингу\~застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до\~статті 628 ЦК України. Згідно\~статті 799 ЦК України\~договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що спірний договір фінансового лізингу нотаріально посвідчено не було. Відповідно до частини першої\~статті 220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Оскільки сторони при укладенні договору фінансового лізингу не дотрималися нотаріальної форми договору, яка є обов'язковою, тому такий договір є нікчемним. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у\~постанові №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року, п.4, п.5, судам відповідно до\~статті 215 ЦК України\~необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша\~статті 224 ЦК, тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша\~статті 225 ЦК\~тощо).\~\~ Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону\~та не потребує визнання його таким судом\~(ч.2\~ст.215 ЦК України). Нікчемним правочином є правочин, вчинення якого не породжує передбачених законом правових наслідків у зв'язку із протиправністю або іншими недоліками юридичного характеру, незалежно від пред'явлення позову про визнання його недійсним. Нікчемний правочин є недійсним незалежно від визнання його таким і від бажання сторін. Нікчемний правочин породжує лише наслідки, які пов'язані з його недійсністю. Таким чином, не будучи нотаріально посвідченим у встановленому законом порядку, спірний договір лізингу не є укладеним, а тому в разі, якщо на виконання юридично ще не укладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст.1212-1215 ЦК України).\~\~ За ч.1 ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як зазначено у ч. 3 статті 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Враховуючи вимоги закону щодо нотаріальної форми укладення договору фінансового лізингу та наслідки укладення договору без дотримання його нотаріальної форми, враховуючи позовні вимоги щодо застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення коштів з відповідачів, отриманих за нікчемним договором, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Таким чином, сплачені 03 жовтня 2015 року грошові кошти в сумі 40000 гривень підлягають стягненню з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь позивачки. Позовні вимоги щодо солідарного стягнення грошових коштів з [PERSON] задоволенню не підлягають в силу правовідносин представництва за довіреністю згідно положень ч. 1 ст. 237 ЦК України, відповідно до яких представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Відповідно до передбаченого ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 ЦПК України). Крім того, відповідно статті 88 ЦПК України, [PERSON] на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: partial