Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання їхніх дітей - доньки [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грв. щомісячно, до досягнення ними повноліття. Посилається на те, що відповідачка не бере участь у матеріальному забезпеченні дітей, хоча працює по найму та отримує непогані доходи, розмір яких приховує. Стан здоровя відповідачки задовільний, вона молода за віком та не має на утриманні інших осіб. Він проживає у власному будинку, але не має змоги постійно працювати оскільки веде догляд за трьома неповнолітніми дітьми. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Це стверджено свідоцтвами про народження дітей, довідкою Тересвянської селищної ради та актом обстеження матеріально-побутових умов від 20.01.2017 р., з якого вбачається, що позивач разом зі своєю сімєю проживає у власному будинку. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо. Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорюється, що відповідачка на час розгляду справи офіційно не працює та постійного (сталого) доходу не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, який сам виховує трьох неповнолітніх дітей, ніде не працює, відсутність у відповідачки інших аліментних зобов'язань та відсутність істотних причин, які б перешкоджали їй працювати та заробляти кошти, а також визнання нею позову. Тому суд вважає, що відповідачка, як молода жінка та працездатна за станом здоровя має можливість працювати, у змозі заробити суму, яка дасть їй можливість сплачувати на утримання своїх дітей 1500 гривень у місяць. У відповідності ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачку. За таких обставин,

Outcome: approved