Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви від 17.01.2018 року) в якому воно просить стягнути в порядку зворотної вимоги (регресу) з [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 16 693,62 грн., що була завдана ним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі, повідомив, що наслідки визнання позову йому відомі і зрозумілі, від представника позивача заяв про відкладення чи розгляд справи у його відсутність не надійшло. Враховуючи вищевикладене, а також положення ч.3 ст.211, ч.ч.1, 3 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших учасників справи. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що постановою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07.04.2016 року, яка набрала законної сили 19.04.2016 року, [PERSON] визнаний винуватим і притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за те, що 25.03.2016 року о 14 год. 30 хв. керуючи автомобілем ІЖ 412 ІЄ, реєстраційний номер [NUMBER] по вул. 30 років Перемоги в смт. Куйбишеве, Куйбишевського району Запорізької області, на перехресті вул. 30 років Перемоги пр. Стадіонний не надав перевагу в русі траспортному засобу "RENAULT LOGAN" державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], котрий рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, та транспортні засоби отримали механічні ушкодження (арк.34-35). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим, що саме з вини відповідача отримав пошкодження автомобіль [NUMBER], що належав ТОВ " ХАРВІСТ ЕСЕТС". Розмір завданих збитків, за пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належав ТОВ " ХАРВІСТ ЕСЕТС", відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 06.05.2016 року № 794 (05) 250416 становить 19 402,34 грн. (а.с. 37-41). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, автомобіль ІЖ 412 ІЄ, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], не був забезпечений полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності і тому власник пошкодженого автомобіля ТОВ "ХАРВІСТ ЕСЕТС", звернувся з відповідною заявою від 23.08.2016 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України з метою отримання страхового відшкодування матеріальної шкоди (а.с.33). Згідно наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 7976 від 13.10.2016 року ТОВ "ХАРВІСТ ЕСЕТС" підлягає виплаті страхове відшкодування матеріальної шкоди в сумі 16 168,62 грн., яке було сплачено 19.10.2016 року згідно платіжного доручення № 7976рв (арк.42-44). Крім того згідно рахунку № 24 від 20.05.2016 року та платіжного доручення № 24рв від 29.06.2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило на рахунок ФОП [PERSON] 525,00 грн. за послуги аварійного комісара (арк.45-46). Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до відповідача з листом № 3/1-05/27241 від 17.10.2016 року про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат понесених Моторним (транспортним) страховим бюро України для встановлення розміру збитку, які в добровільному порядку відповідачем не компенсовано (а.с. 47). Статтями 1187, 1191 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп."а" п.41.1 ст.41, п.п.38.2.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених вимог та обов'язок відповідача відшкодувати позивачу здійснені ним витрати. При цьому, суд враховує, що відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позову повністю і суд вважає, що таке визнання не суперечить вимогам діючого законодавства, не порушує чиї-небудь права, свободи та інтереси. Відповідно до ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, з урахуванням того, що відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, інші 50% - стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved