Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість на свою користь за кредитним договором №\~OD30AE00000082 від 11.06.2008 року у розмірі 8\~485,33 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ від 13.09.2012 року складає 67 797 грн. 76 коп.; з ПАТ «Акцент банк», [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10\~000 грн. 00 коп. та з [PERSON], [PERSON] стягнути на свою користь судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору №\~OD30AE00000082 від 11.06.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 21\~757,09 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 17,04\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.06.2013 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, з відповідачем [PERSON] договору поруки №\~OD30AE00000082/р1 від 11.06.2008 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованостібула задоволена. Ухвалою суду від 07 травня 2013 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованостіскасовано. При новому розгляді справи представник позивача в судове засідання не зявився, відповідно до заяви від 09.12.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися. Відповідно до клопотання відповідачів судом було ухвалено проведення судового засідання в режимі відеконференції. Однак відповідачі в судові засідання не зявлялися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення. Про причину неявки суд не повідомили. Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») був укладений кредитно-заставний договір №\~OD30AE00000082 від 11.06.2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 21\~757,09 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 17,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.06.2013 року. Вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] договору поруки №\~OD30AE00000082/р1 від 11.06.2008 року. Відповідно до п. 2 Договору поруки №\~OD30AE00000082/р1 від 11.06.2008 року, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій і винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Також вимоги до відповідача [PERSON] були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором №\~OD30AE00000082 від 11.06.2008 року, розмір відповідальності 10\~000 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом пяти років. Як зазначає в своїй позовній заяві позивач у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору №\~OD30AE00000082 від 11.06.2008 року заборгованість за ним станом на 13.09.2012 року склала 9 736,89 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ від 13.09.2012 року складає 77 797 грн. 76 коп., яка складається з наступного: 6 706,51 дол. США заборгованість за кредитом; 1 426,71 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 438,35 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом; 671,86 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 31,29 дол. США штраф (фіксована частина); 462,17 дол. США штраф (процентна складова). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не визнаючи позов в своїй заяві про перегляд заочного рішення зазначив про те, що вважає свої зобовязання за кредитно-заставним договором припиненими, оскільки ним було передано на реалізацію ПАТ КБ «ПриватБанк» заставний автомобіль. [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ПАТ КБ « ПриватБанк», третя особа [PERSON] про визнання кредитно-заставного договору припиненим. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2013 року за цивільною справою № 522/19170/13-ц (провадження № 2/522/9866/13) позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління ПАТ КБ "ПриватБанк" в м. Одесі», третя особа - [PERSON], про визнання кредитно-заставного договору припиненим - задоволені. Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» подав заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 березня 2014 року в задоволені заяви ПАТ КБ « ПриватБанк» про перегляд заочного рішення відмовлено та ПАТ КБ « ПриватБанк» подано апеляційну скаргу. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 05.09.2014 року за цивільною справою № 522/19170/13-ц (провадження № 22-ц/785/5063/14) заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2013 року скасовано. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі філії «Южне головне регіональне управління ПАТ КБ "ПриватБанк" в м. Одесі», третя особа - [PERSON], про визнання кредитно-заставного договору припиненим - відмовлено. Рішення набрало законної сили. При розгляді справи встановлено, що [PERSON] дійсно передав автомобіль, як предмет застави на реалізацію, який 21 червня 2011 року було реалізовано, кошти від реалізацій направлені на погашення кредиту, однак кошти які поступили на рахунок Банку не покривають кредит, так як станом на 07 лютого 20014 року заборгованість у [PERSON] за кредитно-заставним договором становить 15359,43 дол. США, а тому кредитний договір не припинив свою дію. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано договір про надання кредитних коштів та розрахунок заборгованості, які відповідачами не спростовані. Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У звязку з тим, що [PERSON] належним чином не виконав умови кредитної угоди, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Підстав для звільнення [PERSON] та [PERSON] від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Враховуючи, що Договір поруки №167 від 20 жовтня 2010 року, згідно до якого позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів та ПАТ «Акцент-Банк» суму в розмірі 10 000,00 грн. не є багатостороннім договором, тому суд не вбачає законних підстав для солідарного стягнення заборгованості із відповідачів в цій частині. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України із відповідача [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, у розмірі по 388 грн. 99 коп. з кожного.

Outcome: partial