Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила: поновити [PERSON] на посаді інструктора - методиста з фізичної культури та спорту Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект»; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу; допустити негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць; стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 5000,00 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 2015 року працювала на Державному підприємстві «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект» на посаді інструктора - методиста з фізичної культури та спорту, де завжди сумлінно виконувала роботу та відповідально відносилася до покладених на неї повноважень. 26.04.2019 року її було звільнено з зазначеної посади у зв`язку з скороченням штату працівників. Зазначає, що відповідачем порушено її переважне право на залишення на роботі як працівника з найбільш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Вважає, що її звільнення є незаконним, а дії відповідача неправомірними. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до наказу Генерального директора № 45 від 01.02.2019 року «Про упорядкування чисельності персоналу ДП НАВГ «Зоря-Машпроект» спортивний комплекс підлягає ліквідації, як структурний підрозділ підприємства 09.04.2019 року та у зв`язку з чим підлягає скороченню штат спортивного комплексу у кількості 99 штатних одиниць. На виконання цього наказу листом № 08/2-9516 від 07.12.2018 року та листом № 08/2-9516 від 07.12.2018 року та листом № 08/2-809 від 01.02.2019 року було проінформовано профспілковий комітет підприємства про зміни в організації виробництва і праці підприємства. При скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку зі змінами в організації, переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Було створено комісію для розгляду переважного права на залишення на роботі. Під час ліквідації спортивного комплексу, порівнянню на наявність переважних прав, підлягали усі працівники підприємства, які займали посади інструктора - методиста з фізичної культури та спорту. Комісією було встановлено, що на підприємстві наявна 1 штатна одиниця інструктора - методиста з фізичної культури та спорту, а відповідно до додатку до наказу № 45 від 01.02.2019 року планується скоротити 1 таку штатну одиницю. Отже, за відсутністю інших таких самих штатних одиниць інструктора - методиста з фізичної культури та спорту на підприємстві, порівняльний аналіз переважних прав на залишення на роботі серед працівників підприємства не проводився у зв`язку із неможливістю цього. Тому, саме [PERSON] підлягала звільненню по п. 1 ст. 40 КЗпП України. 26.02.2019 року про майбутнє скорочення штатної одиниці інструктора - методиста з фізичної культури та спорту [PERSON] була попереджена, проте, від підпису про ознайомлення з попередженням відмовилася, про що було складено акт від 26.02.2019 року в присутності свідків. Одразу з ознайомленням із попередженням про майбутнє скорочення штатної одиниці інструктора - методиста з фізичної культури та спорту, позивачу були запропоновані усі наявні на підприємстві вакантні одиниці, з якими вона ознайомилася під підпис, про що свідчить її особиста відмітка на зворотній стороні останньої сторінки переліку вакантних одиниць керівників, професіоналів, фахівців, службовців, основних і допоміжних робітників станом на 18.02.2019 року, але від запропонованих вакантних одиниць відмовилася, про що свідчить її особистий підпис. Також їй було запропоновано в подальшому звернутися до відділу кадрів підприємства для розгляду існуючих на підприємстві вакансій та подальшого працевлаштування, про що зазначено у акті від 26.02.2019 року. 26 квітня 2019 року позивач була звільнена за п. 1 ст. 40 КЗпП України. З даним наказом позивач була ознайомлена під підпис та знею був проведений розрахунок. Вважає, що відповідачем було дотримано норми законодавства України, та жодних прав позивача не порушено. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] працювала на посаді інструктора - методиста з фізичної культури та спорту у спортивному комплексі «Зоря» ДП НВКГ «Зоря - Машпроект» з 02.02.2015 року на підставі наказу № 160-08-к від 27.01.2015 року, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] (а.с 9-11). Відповідно до наказу № 45 від 01.02.2019 року «Про упорядкування чисельності персоналу ДП НВКГ «Зоря-Машпроект», генеральним директором ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» наказано з 09.04.2019 року ліквідувати спортивний комплекс, як самостійний структурний підрозділ; скоротити штат працівників спортивного комплексу у кількості 99 штатних одиниць у зв`язку з його ліквідацією; створити комісію для розгляду переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку зі скороченням штату спортивного комплексу. Переліком штатних одиниць спортивного комплексу, які скорочуються з 09.04.2019 року, зазначено, зокрема штатну одиницю інструктора - методиста з фізичної культури та спорту у кількості 1 одиниці. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ст.. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. Відповідно до п. 1 ст.. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Відповідно до протоколу № 104 від 04.02.2019 року, комісією з розгляду переважного права на залишення на роботі вирішено з огляду на те, що існує одна штатна одиниця за посадою інструктора - методиста з фізичної культури та спорту, яку займає [PERSON] та планується скорочення однієї штатної одиниці за посадою інструктора - методиста з фізичної культури та спорту, переважне право згідно ст.. 42 КЗпП України при звільненні відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України не розглядалося. Вивільненню підлягає [PERSON] (інструктор - методист з фізичної культури та спорту). Відповідно до ст. 32 КЗпП України передбачено, що працівники, істотні умови праці яких у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці підлягають зміні, персонально попереджаються про дату таких змін (не пізніше ніж за два місяці до змін). Попередження це письмова пропозиція працівникові продовжити роботу після того, як власник з дотриманням установленого двомісячного строку змінить істотні умови праці. Працівник може прийняти цю пропозицію та продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, або може відмовитися від продовження роботи у зв`язку зі змінами істотних умов праці з наслідками, що випливають. Двомісячний строк передбачений для того, щоб працівник міг знайти собі іншу роботу, якщо його не влаштовує зміна істотних умов праці. 26 лютого 2019 року [PERSON] попереджена про майбутнє скорочення штатної одиниці, та про те, що вона підлягає вивільненню за скороченням штату 09.04.2019 року та запропоновано звернутися до відділу кадрів для розгляду існуючих на підприємстві вакансій та подальшого рішення питання про можливе працевлаштування. Проте, [PERSON] від підпису письмового попередження про зміну істотних умов праці відмовилася, про що складено Акт від 26.02.2019 року в присутності начальника відділу [PERSON] , начальника бюро [PERSON], фахівця з питань кадрової роботи 2 категорії [PERSON] . З переліком вакантних одиниць керівників, професіоналів, фахівців, службовців, основних та допоміжних робітників станом на 18.02.2019 року [PERSON] була ознайомлена 26.02.2019 року, про що свідчить особистий підпис [PERSON] на зворотній частині переліку вакантних одиниць. 20 березня 2019 року за вих. № 08/5-294 відділом кадрів на адресу голові профкому первинної профспілкової організації ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» направлено службову записку про надання роз`яснення на чиє ім`я потрібно направляти подання про надання згоди про звільнення працівників у зв`язку зі скороченням штату працівників спортивного комплексу «Зоря». Відповідно до службової записки від 22.03.2019 року за вих. № 60-49, надано роз`яснення щодо звільнення членів цехового профспілкового комітету спортивного комплексу, яке розглядає профспілковий комітет комплексу. 07 грудня 2018 року за вих. № 08/2-9516, в.о. директора з персоналу та науково-технічної інформації НВКГ «Зоря-Машпроект» повідомлено Голову профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» щодо скорочення штатних одиниць структурного підрозділу «Спортивний комплекс» у зв`язку з його ліквідацією. 25 березня 2019 року за вих. № 08/5-331, в.о. директора з персоналу та науково-технічної інформації НВКГ «Зоря - Машпроект», направлено подання до цехового комітету профспілки спортивного комплексу про надання згоду на звільнення з підприємства 26.04.2019 року інструктора - методиста з фізичної культури та спорту в спортивному комплексі [PERSON] відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату. У зв`язку з неотриманням відповіді від цехового комітету профспілки спортивного комплексу щодо звільнення з підприємства 26.04.2019 року інструктора - методиста з фізичної культури та спорту в спортивному комплексі [PERSON] відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, в.о. директора з персоналу та науково-технічної інформації НВКГ «Зоря - Машпроект» 03.04.2019 року за вих. № 08/5-2364, направлено листа щодо отримання рішення з зазначенням, що у разі ненадання відповіді у встановлений строк, зазначене буде розцінюватися як надання згоди на звільнення працівника з займаної посади у зв`язку з скороченням штату. 01 лютого 2019 року за вих. № 08/2-809, в.о. директора з персоналу та науково-технічної інформації НВКГ «Зоря-Машпроект» повідомлено Голову профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» щодо зміни терміну ліквідації, а саме з 09.04.2019 року. Згідно п. 2 ст. 43 КЗпП України, у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Відповідно до наказу № 1172-08-к від 26.04.2019 року, [PERSON] , 26 квітня 2019 року звільнено з посади інспектора - методиста з фізичної культури та спорту спортивного комплексу у зв`язку зі скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України та виплачено вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку. З даним наказом [PERSON] ознайомилася під підпис, копію наказу отримала, про що свідчить відповідна відмітка на зворотній стороні наказу. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до частин першої, третьої статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» п. 19 розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі. Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постановах від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, від 01 липня 2015 року у справі № 6-491цс15, від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17. Відповідно до ст. 32 КЗпП України передбачено, що працівники, істотні умови праці яких у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці підлягають зміні, персонально попереджаються про дату таких змін (не пізніше ніж за два місяці до змін). Попередження це письмова пропозиція працівникові продовжити роботу після того, як власник з дотриманням установленого двомісячного строку змінить істотні умови праці. Працівник може прийняти цю пропозицію та продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, або може відмовитися від продовження роботи у зв`язку зі змінами істотних умов праці з наслідками, що випливають. Двомісячний строк передбачений для того, щоб працівник міг знайти собі іншу роботу, якщо його не влаштовує зміна істотних умов праці. 26 лютого 2019 року [PERSON] попереджена про майбутнє скорочення штатної одиниці, яку вона займала, та про те, що вона підлягає вивільненню за скороченням штату 26.04.2019 року та запропоновано продовжити роботу на посадах, згідно існуючих на той час вакансій в ДП НВКГ «Зоря-Машпроект». Проте, [PERSON] від запропонованих вакансій відмовилася, що про свідчить відмітка « з переліком вакансій ознайомлена 26.02.2019 року. Не підходить. Підпис та прізвище, ініціали.) Відповідно до наказу № 1172-08-к від 26.04.2019 року, [PERSON] , 26 квітня 2019 року звільнено з посади інспектора - методиста з фізичної культури та спорту спортивного комплексу у зв`язку зі скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України та виплачено вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку. З даним наказом [PERSON] ознайомилася під підпис, копію наказу отримала, про що свідчить відповідна відмітка на зворотній стороні наказу. Згідно журналу обліку руху трудових книжок ДП НВКГ «Зоря - Машпроект» відділу кадрів, 26 квітня 2019 року [PERSON] отримала трудову книжку під особистий підпис. Згідно вимог ст.32 КЗпП України зміна істотних умов праці допускається у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Зміна істотних умов праці передбачає зміну системи та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інші. Про зміну істотних умов праці працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяця. Отже, під змінами в організації виробництва і праці варто розуміти обєктивно необхідні дії власника або уповноваженого ним органу, обумовлені, за загальним правилом, впровадженням нової техніки, нових технологій, вдосконаленням структури підприємства, установи, організації, режиму робочого часу, управлінської діяльності, що спрямовані на підвищення продуктивності праці, поліпшення економічних та соціальних показників, запобігання банкрутству і масовому вивільненню працівників та збереження кадрового потенціалу в період тимчасових зупинок у роботі, створення безпечних умов праці, поліпшення її санітарно-гігієнічних умов. Змінами в організації виробництва і праці слід вважати також удосконалення систем заробітної праці, нормування праці, ліквідацію шкідливих робіт, раціоналізацію робочих місць після їх атестації тощо. Про зміну істотних умов праці (системи та розміру оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення чи скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів та найменування посад тощо) працівник має бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці до їх введення. Таке повідомлення доводиться до відома працівника під підпис. Але не завжди працівник погоджується працювати після зміни істотних умов праці, у такому разі він повинен зафіксувати своє рішення письмово. Будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, вказаних в позові, позивачем не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які позивач посилається, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для визнання звільнення незаконним та поновлення його на роботі. Оскільки судом не встановлено порушень законодавства при звільненні позивача з роботи, не підлягають задоволенню і похідні вимоги щодо скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Інші доводи позивача цих висновків не спростовують. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed