Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

22 червня 2021року позивач звернувся до суду із даним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.07.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] зобов`язання перед банком не виконала, внаслідок чого станом на 13.05.2021 року виникла заборгованість в сумі 19394,69 грн, в тому числі: 14344,66 грн - заборгованість за кредитом, 5050,03 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача дану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати в розмірі 2270 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від неї не надійшло. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 09.07.2007 року ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. У заяві відповідача від 09.07.2007 року зазначено, що відповідач згідна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідач отримала платіжну картку, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 09.07.2007 року, де вказано тип карти, валюта - гривня, тип кредитного ліміту - фінансовий та його сума - 7000 грн, базова відсоткова ставка за користування кредитом - 36 відсотків із розрахунку 360 днів на рік, те, що строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії карти, порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості (а. с. 29). Крім того, в матеріалах справи міститься підписаний відповідачем [PERSON] 02.07.2020 року паспорт споживчого кредиту про надання інформації, який містить такі розділи:1. Інформація про контактні дані кредитодавця; 2. Інформація та контактні дані кредитного посередника: 3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; 4. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; 5. Порядок повернення кредиту; 6. Додаткова інформація; 7. Інші важливі правові аспекти (а. с. 31-33). Судом встановлено, що термін дії карти [PERSON] не закінчився, що вбачається з довідки АТ КБ "Приватбанк", відповідно до якої термін дії останньої виданої відповідачу картки - до 01/23 (а. с. 27). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 13.05.2021 року становить 19394,69 грн, в тому числі: 14344,66 грн - заборгованість за кредитом, 5050,03 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а. с. 5-16). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Аналізуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач порушила умови укладеного із позивачем кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, суми боргу відповідач не оспорила, тому вимога позивача про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 09.07.2007 року в сумі 19394,69 грн, в тому числі: 14344,66 грн - заборгованість за кредитом, 5050,03 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, підлягає задоволенню повністю. Оскільки позов задоволено повністю, тому судові витрати в сумі 2270 грн, понесені позивачем, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved