Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач подав до суду вказаний позов. Позовні вимоги мотивував тим, що 14 березня 2014 року [PERSON] подала заяву до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". Відповідачка своїм підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між сторонами Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом сторін у Анкеті-заяві. Відповідно до заяви відповідачки, їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку. У подальшому 05 листопада 2018 року розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, та надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка зобов`язувалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, проте кредитні кошти не повернула. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 12 липня 2021 року має заборгованість 22 349 грн 19 коп. Позивач просив стягнути з відповідачки [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 березня 2014 року у розмірі 22 349 грн 19 коп. станом на 12 липня 2021 року, та витрати на відшкодування судового збору у розмірі 2 270 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримував, просив його задовольнити (а.с. 71). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 27 жовтня 2021 року подала заяву, у якій просила відмовити у задоволенні позову, надавши довідку банку про те, що заборгованість перед банком відсутня. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 14 березня 2014 року [PERSON] подала до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно з цією заявою між сторонами було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідачка отримала можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. У подальшому 5 листопада 2018 року розмір кредитного ліміту збільшено до 50 000,00 грн.(а.с. 13, 15). Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.19), Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 20-48). Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому договором та витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с. 19). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 14 березня 2014 року, укладеного між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та клієнтом - [PERSON] , встановлено, що станом на 12 липня 2021 року заборгованість складає 22 349 грн 19 коп (а.с. 11-12). Згідно довідки, наданої АТ КБ "ПРИВАТБАНК" встановлено, що [PERSON] було надано кредитні картки, остання [NUMBER] , строком дії до 03/23 (а.с. 14). Згідно з випискою за договором б/н станом на 18 травня 2021 року встановлено, що боржник [PERSON] користувалася коштами кредитної картки, останній раз 12 травня 2021 року (а.с. 57-67). Відповідно до вимог ч. 9 ст. 83 ЦПК України суд бере до уваги надану відповідачкою довідку АТ КБ "ПРИВАТБАНК" № 7AR1RJIH7N4OMSK4 від 27 жовтня 2021 року, згідно з якою встановлено, що [PERSON] станом на 27 жовтня 2021 року заборгованості перед АТ КБ "ПРИВАТБАНК" не має. Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання договірних зобов`язань, а саме виконання умов договору позики. Сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, а саме: договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, яких може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Отже, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості: за кредитом, за процентами за користування кредитом, пенею є такими, що ґрунтуються на положеннях Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів Банку, відповідно. Проте, як встановлено судом з довідки, наданої банком, станом на 27 жовтня 2021 року [PERSON] заборгованості перед АТ КБ "ПРИВАТБАНК" не має. Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність заборгованості [PERSON] перед АТ КБ "ПРИВАТБАНК" станом на час розгляду справи, тому суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позову АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Outcome: dismissed