Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» (далі АТ Ощадбанк), у якому після уточнення позовних вимог просили визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування право на отримання сум компенсаційних витрат знеціненого грошового заощадження за рахунок коштів державного бюджету у розмірі 3717 грн.14 коп. і 1205грн.17 коп., які обліковуються на банківському компенсаційному вкладі № [NUMBER] , відкритому в філії 3292/053 Макіївського міського відділення Ощадбанку України філії - Донецьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ім`я [PERSON] , що дорівнюється розміру частці кожного спадкоємця - 3/4 частка [PERSON] та 1/4 частка [PERSON] , успадковані після смерті [PERSON] та вирішити питання фактично понесених судових витрат за подання позову. Підставою їх звернення до суду стали обставини не видачі нотаріусом свідоцтв про право на спадщину за заповітом та законом на це майно, що увійшло до складу спадщини через повідомлення заступником начальника управління філії - Донецьке обласне управління про відсутність діючих рахунків, відкритих на ім`я [PERSON] .. [PERSON] був батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON] , помер [INFO] , але за життя успадкував право отримати суму компенсації в розмірі 4822 грн. 85 коп., яка обліковувалася на компенсаційному вкладі № [NUMBER] , відкритого 26.02.2002 року ще за життя його матір`ю [PERSON] у філії №3292/053 Макіївського міського відділення Ощадбанку Донецької області. Після її смерті [INFO] [PERSON] на підставі заповіту подав у 6-ти місячний строк заяву до Першої макіївської нотаріальній контори про прийняття спадщину, таким чином прийняв спадщину, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цей банківський вклад за життя не отримав. Після смерті [PERSON] позивачі у встановлений законом строк звернулися до Першої макіївської державної нотаріальної контори ГУ юстиції у Донецькій області, що знаходиться на контрольованій території у м. Слов`янську Донецької області із заявами про прийняття спадщини, а саме, син [PERSON] за заповітом, а дружина [PERSON] , як спадкоємець, який має право на обов`язкову частку. Ними були отримані свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом на інше майно, що залишилося після смерті спадкодавця, окрім вказаної компенсаційної суми, яка обліковуються на компенсаційному вкладі, відкритому ще на [PERSON] .. Вважають, що АТ Ощадбанк не визнає їх успадкованого права на отримання компенсаційних сум, тому є підстави для судового захисту, а тому просять суд позов задоволити та визнати за [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) в порядку спадкування право на отримання суми компенсації знеціненого грошового заощадження за рахунок коштів державного бюджету у розмірі 1205 грн.17 коп., які обліковуються на банківському компенсаційному вкладі № [NUMBER] , відкритому в філії 3292/053 Макіївського міського відділення Ощадбанку України філії - Донецьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», що дорівнюється у розмірі 1/4 її частки та визнати за [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) в порядку спадкування право на отримання суми компенсації знеціненого грошового заощадження за рахунок коштів державного бюджету у розмірі 3717грн.14 коп., які обліковуються на банківському компенсаційному вкладі № [NUMBER] , відкритому в філії 3292/053 Макіївського міського відділення Ощадбанку України філії - Донецьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», що дорівнюється у розмірі 3/4 його частки, а також стягнути на їх користь судові витрати. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 березня 2020 року відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. З 20.02.2020 року справа перебувала в провадженні судді Грищенко О.В., яка 02.07.2020 року передана в провадження судді Клименко А.Я.. Ухвалою цього суду від 12.05.2020 року витребувано у АТ Ощадбанк додаткові докази: установчі документи банку та дані з Реєстру вкладників заощаджень громадян щодо реєстрації померлого власника компенсаційного вкладу [NUMBER], інформацію щодо перевірки існування цього компенсаційного вкладу; докази про неможливість проведення перевірки; проведення компенсаційних виплат відповідно до ЗУ «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України». Позивачі [PERSON] , [PERSON] про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Суду наддали заяви про слухання справи у їх відсутність, позов підтримують повністю. Представник відповідача - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з`явився. Суду надав письмовий відзив на позов в якому позовні вимоги не визнає і вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. У відзиву на позов та письмових запереченнях на відповідь позивачів представник банку посилається на те, що на компенсаційному рахунку відсутні кошті в розмірі 4822грн. 85 коп. і за наявними даними банку станом на 29.05.2017року на ім`я вкладника [PERSON] відсутні діючі рахунки. Окрім того, провести документальну перевірку неможливо через обставини, пов`язані із введенням Указу Президента України № 05/14 від 14.04.2014 року, рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» постанови НБУ від 23.07.2017року №436, якою передбачено, що починаючи з 27.04.2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи в Донецькій області. Відповідно до п.1 цієї постанови банкам України постановлено призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, що не контролюються українською владою, т.т. перебувають в межах території проведення антитерористичної операції. Внаслідок цього правлінням АТ «Ощадбанк» прийнято рішення з 24.11.2014року зупинити діяльність окремих відокремлених без балансових відділень в Донецькій області, в т.ч. ТВБВ № 10004/0349 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», в м. Макіївка. Через відсутність на спірному компенсаційному рахунку грошей, такий рахунок не є вкладом, на який можна бути визнано право власності. АТ «Ощадбанк» не наділений компетенцією щодо засвідчення переходу прав та обов`язків від померлої особи до інших осіб та видачі свідоцтва про право на спадщину, не є на не може бути учасником правовідносин з приводу реалізації позивачами права на отримання свідоцтва про право на спадщину. За даними електронного повідомлення Департаменту бек-офісу №46-11/2121/2020-00/вих. від 21.05.2020 року станом а 21.05.2020 року в Центральному реєстрі компенсаційних рахунків АТ «Ощадбанк» відсутні рахунки на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] . Вважають, що позивачі не довели свого права успадкування документами, визначеними законодавством. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності і з`ясувавши обставини, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено і матеріалами справи доведено, що померла [INFO] [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за життя 22.01.1987 року відкрила рахунок № [NUMBER] у ощадній касі № [NUMBER] Макіївка, Донецької області, на якому зберігалися її грошові заощадження. Факт відкриття рахунку підтверджено виданою [PERSON] за життя ощадною книжкою, оригінал якої зберігається у позивачів. За даними ощадної книжки протягом 1992-1993 років відбулось нарахування відсотків на грошові заощадження, які рахувалися по рахунку станом на 02.01.1992 року. 26.05.2002року філією №3292/053 Макіївського міського відділення №3292 Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України оформлена ощадна книжка з відкриттям компенсаційного рахунку № [NUMBER] , по якому 26.05.2002 року було проведено банком приход на суму 5372 грн. 85коп., із відміткою про розхід на суму 50 грн. 20.05.2002 року, а також проведено 27.08.2012 року розхід із виплатою 500 грн. із визначенням грошової суми залишку на цю дату у розмірі 4822 грн.85 коп.. Цей факт також доведено ощадною книжкою, оригінал якої знаходиться у позивачів. Крім того, позивачами пред`явлені ксерокопію відривного талону до Заяви-доручення вкладника за №885 від 07.03.2008 року для внесення даних у «Реєстр вкладників заощаджень громадян», оформленого філією 3292/053 Макіївського міського відділення №3292 ВАТ Державний ощадбанк України, з відтиском мокрого штампу цієї установи, оформленого ще за життя вкладника [PERSON] .. Також відривного талону до Заяви-доручення вкладника за №188 від 31.07.2009 року з мокрою печаткою територіально відокремленого безбалансового відділення 3292/047 філії - Макіївського міського відділення №3292, оригінали яких також зберігаються у позивачів. 23.04.2009 року державним нотаріусом Першої макіївської державної нотаріальної контори до Ощадного банку у м. Макіївці було направлено запит щодо підтвердження наявності рахунків на ім`я померлої [INFO] . [PERSON] , яка постійно проживала [ADDRESS] , та повідомити про наявність заповідального розпорядження на суму (з урахуванням індексації, компенсації та належних процентів), внесків. Такий запит державного нотаріуса було перевірено і у відповіді за підписами заст. керуючого Макіївським міським відділенням №3292 Ощадбанку України та головного бухгалтера цього відділення від 15.07.2009 року за №214 повідомляється проте, що за [PERSON] ,1936року народження, в ТОБО філії Макіївського міського відділення №3292/053 Ощадбанку України наявні рахунки:№10892 залишок 0грн.48коп.; заповідне розпорядження на [PERSON] від 05.02.1986 року; № 91511/1956 залишок 5322 грн. 85 коп., заповідного розпорядження не має; №0571439 залишок 0грн.39коп., заповідного розпорядження не має. Дана відповідь відділення банку скріплена мокрою і оригінал цього листа знаходиться у позивачів. У письмових поясненнях представник банку від 02.06.2020 року №324 не оспорює інформації викладеної у листі посадових осіб цього відділення, але підтверджує ствердження позивачів про проведення банком перевірки після смерті вкладника [PERSON] про існування компенсаційного рахунку № [NUMBER] у цьому відділенні із залишком грошової суми 5322грн. 85коп.. Згідно листа від 03.09.2018 року за № 104.22-21/879/81979/2018-04/вих. за підписом заступника начальника управління з роздрібного бізнесу філії - Донецького обласного управління АТ Ощадбанку на звернення [PERSON] з приводу існування рахунку відкритого на ім`я [PERSON] , її було повідомлено, що на ім`я [PERSON] станом на 19.09.2018 року відсутні поточні, вкладні (депозитні) рахунки в установах АТ «Ощадбанку». Притому, банк визнає, що рахунок № [NUMBER] є компенсаційним, але 27.08.2012 року за даним вкладом після смерті вкладника було виплачено 500грн. до постанови КМУ від 23.04.2012 року № 346 «Про виплату в 2012 році громадянам України компенсації витрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 02.1992 року в установи Ощадбанку СРСР, що діяли на території України, та в облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, державні казначейські зобов`язання СРСР і сертифікати Ощадбанку СРСР, придбані на території Української РСР», тому залишок став складати 4822,85грн.. По проведенню перевірки вказують, що здійснити перевірку наявності компенсаційних рахунків, їх суми та заповідальних розпоряджень за всіма вкладами в установах філії Донецького обласного управління банку, розташованих на непідконтрольній українській владі території можливе лише після відновлення роботи тимчасово непрацюючих відділень, оскільки інформація зберігається в таких установах в документальній формі. Дана інформація була підтверджена у листі заступника голови правління АТ «Ощадбанку» від 24.09.2018року № 46-11/2455-4587/2018-00/2. Після прийняття від позивачів заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і оформлення їм свідоцтв про право на спадщину, державним нотаріусом Першої макіївської державної нотаріальної контори 12.05.2017року було направлено до АТ «Ощадбанк» в особі Донецького обласного управління, розташованого у м. Краматорську Донецької області, запит (вих. номер 158/02-14) щодо наявності грошових внесків, компенсаційних виплат на банківських рахунках відкритих на ім`я померлої [PERSON] .. У відповіді заступника начальника управління філії-Донецьке обласне управління від 29.05.2017 року (№25-9/1-1460/690-БТ) державного нотаріуса було повідомлено, що стосовно розшуку рахунків на ім`я [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] за наявними даними банку станом на 29.05.2017 року на ім`я вкладника відсутні діючі рахунки. Далі банк повідомляє, що не може надати таку інформації у зв`язку із зупиненням роботи територіально відокремлених безбалансових відділень банку, які підпорядковані філії Донецьке обласне управління через вступ в дії обставин, які унеможливлюють здійснення коректної та повної процедури розшуку клієнтських рахунків та відповідно відображення їх стану до моменту відновлення працездатності вищезазначених ТВБВ, посилаючись на постанову КМУ від 07.11.2014 року №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей», Указ Президента України від 14.11.2014рок № 875/2014 про ведення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях». Суд звертає увагу, що перевірка банком відбулась за не вірним місцем реєстрації померлої [PERSON] , оскільки на день смерті померла була зареєстрована у [ADDRESS] . З представлених представником банку документів судом встановлено, що 03.12.2014 року філія - Донецьке обласне управління ВАТ Ощадбанку звернулася до Краматорського МВ ГУ УУМВС України в Донецькій області з повідомленням про те, що в приміщення відділень філії-Донецьке обласне управління АТ Ощадбанку, в т.ч. в службові приміщення відділень, розташовані у м. Макіївка, Донецької області, 02.12.2014 року відбулось проникнення групою невідомих озброєних осіб і захоплення адміністративних будівель, майна, валютні та інші цінності. Через вказані обставини не відбулась передача документації з цих відділень філії до філій, розташованих на території підконтрольній українській владі відповідно до постанови правління АТ «Ощадбанк» №943 від 22.11.2014 року, тому проведення перевірки неможливо. В процесі оптимізації мережі установ АТ «Ощадбанк» Донецького регіону було проведено реорганізацію філії - Макіївське відділення №3292 АТ «Ощадбанк» та підзвітних ТВБВ, внаслідок чого відділенню № 3292/053 було присвоєно внутрішньобанківський (порядковий) номер №10004/0349. Згідно електронного повідомлення Департаменту бек-офісу Ощадбанку від 21.05.2020 року за № 46-11/2121/2020-00/вих. станом на 21.05.2020 року у наявному програмному забезпеченні АТ «Ощадбанку» (Центральному реєстрі компенсаційних рахунків) на ім`я [PERSON] відсутні рахунки. Отже, аналізуючи в сукупності представлені сторонами докази щодо відкриття ще за життя [PERSON] у філії - Макіївське міське відділення №3292/053 ВАТ Ощадбанк ( на даний час ТВБВ №10004/0349) компенсаційного рахунку № [NUMBER] , із визначенням грошової 4822грн. 85 коп., через виплату 27.08.2012 суми 500 грн. спадкоємцю на організацію похорон вкладника банківського вкладу, суд приходить до висновку, що незважаючи на фактичну втрату банком документації вказаної філії, обставини відкриття та існування такого компенсаційного рахунку знайшли своє підтвердження при розгляді справи на підставі переконливих документів: ощадних книжок на рахунок № [NUMBER] від 22.01.1987 року та [NUMBER] від 26.05.2002 року, виданих Макіївським міським відділенням філія 3292/053 ВАТ Ощадбанку України, листом посадових осіб цієї філії та відривними талонами до заяв-доручень від 07.03.2008року та від 31.07.2009 року із зазначенням грошової суми у розмірі 4822 грн. 85 коп.. Крім того, згідно листа філії - Макіївського міського відділення № 3292/053 ВАТ Ощадбанку України від 15.07.2009 року за №214, наданого на запит державного нотаріуса від 23.04.2009 року, суд визнає, що посадовими особами цієї філією вже була проведена перевірка на запит державного нотаріусу і підтверджено відкриття рахунку № [NUMBER] , який не містить заповідного розпорядження. Сторонами визнається, що через проведення 27.08.2012 року розхідної банківської операції із списанням з рахунку і виплатою 500 грн. відповідно до постанови КМУ від 23.04.2012 року № 346 «Про виплату в 2012 році громадянам України компенсації витрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 02.1992 року в установи Ощадбанку СРСР, що діяли на території України, та в облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, державні казначейські зобов`язання СРСР і сертифікати Ощадбанку СРСР, придбані на території Української РСР», на час смерті [PERSON] залишок грошової суми складає 4822 грн. 85 коп.. Заперечення з боку представника банку про відсутність компенсаційного рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] у зв`язку із відсутності такої інформації в Центральному реєстрі компенсаційних рахунків, який веде Департамент бек-офісу Ощадбанку, суд відхиляє, оскільки у банка була витребувана інформації щодо «Реєстру вкладників заощаджень громадян», до якого за життя [PERSON] була внесена на підставі заяви-доручення від 07.03.2008 року за №885 відповідно до законодавчого порядку встановленому Законом України " Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України ". Проте, на виконання ухвали суду від 12.05.2020 року банком не було надана інформація з Реєстру вкладників заощаджень громадян, зобов`язання по веденню якого покладено на банк, а представлена інформації Департаментом бек-офісу стосується Центрального реєстру компенсаційних рахунків у якому відсутні дані про відкриття на ім`я [PERSON] рахунків. Але інформація банку не містить роз`яснення часу з якого такий реєстр банк почав вести і підстави для внесення в цей реєстр даних про раніше відкриті компенсаційні рахунки. Письмові пояснення представника банку про відсутність діючих рахунків не спростовують встановленого в суді факту відкриття та існування компенсаційного рахунку на час смерті [PERSON] .. Заперечуючи проти позову, банк не представив суду переконливих доказів того, що оригінали ощадних книжок по рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] виписані на ім`я [PERSON] , лист посадових осіб філії банку №3292/053 від 15.07.2009 року та відривні талони до Заяв-доручень №885 і №188 від 07.03.2008 року і 31.07.2009 року є неналежними, недопустимими та недостовірними доказами, якими позивачі доводять існування майна у вигляді компенсаційного рахунку № [NUMBER] із залишком грошової суми станом на 27.08.2012року - 4822 грн. 85 коп., яке увійшло до складу спадщини спадкодавця [PERSON] і була ним у встановленому законом порядку успадкована ще за життя. Відповідно до редакції статті 384 ЦК УРСР 1963 року, діючій на час відкриття 22.01.1987 року [PERSON] рахунку № [NUMBER] у ощадній касі №3292/053 м. Макіївки Донецької області, громадяни могли зберігати кошти в державних трудових ощадних касах та в інших кредитних установах, розпоряджатися вкладами, одержувати по вкладах доход у вигляді процентів або виграшів, провадити безготівкові розрахунки відповідно до статутів кредитних установ та виданих у встановленому порядку правил. Держава гарантує таємницю вкладів, їх збереження і видачу за першою вимогою вкладника. Порядок розпорядження вкладами, внесеними в державні трудові ощадні каси та в інші кредитні установи, визначається їх статутами і зазначеними у частині першій цієї статті правилами. Стаття 564 цього Кодексу визначала, що порядок розпорядження на випадок смерті вкладами в державних ощадних касах і Державному банку СРСР за спеціальними вказівками вкладників визначається статутами названих кредитних установ і виданими в установленому порядку правилами. Якщо вкладник не зробив розпорядження ощадній касі або банку, то в разі смерті вкладника його вклад переходить до спадкоємців на загальних підставах за правилами цього розділу. 20.03.1991 року було прийнято Українською СРСР Закон №872 «Про банки і банківську діяльність», який введено в дію згідно постанови Верховної Ради Української РСР від 18.01.1991року №873 з 01.05.1991 року і було оголошено власністю України Український республіканський банк Ощадного банку СРСР, утворений на базі банку трудових заощаджень і кредитування населення СРСР. Згідно Указу Президента України від 06.03.1992 року №138 «Про компенсацію населенню України витрат від знецінення заощаджень у зв`язку із лібералізацією цін» із змінами, було передбачено провести компенсацію населенню України втрат від знецінення заощаджень в Ощадному банку України шляхом їх переоцінки і збільшення розміру на 100 відсотків. Така компенсація проводиться по всіх видах вкладів ( за винятком спеціальних, які були відкриті у зв`язку з попередньою компенсацією, виходячи з їх залишку на 2 січня 1992 року, в порядку, визначеному Національним банком України і Ощадним банком України. Суми компенсації, визначені відповідно до статті другої цього Указу, зараховуються на спеціальні приватизаційні рахунки в Ощадному банку України. Прийнятий 11.01.1993 року Кабінетом Міністрів України Декрет № 1-93 передбачав, порядок проведення компенсації громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень в установах Ощадного банку України, серед яких передбачалося провести компенсацію виплати за залишком вкладу в розмірі не більше 2000 карбованців шляхом збільшення на 200 відсотків лише по одній ощадній книжці кожного вкладника. Згідно статті 3 цього Декрету питання фінансування сум коштів нарахованих відповідно статті 1 цього Декрету доручалося Міністерству фінансів України. Суми коштів, зазначені у цій статті і перераховані Ощадному банку України, віднесені на державний внутрішній борг України. 21 листопада 1996 року було прийнято Закон України " Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України " №537 ( далі Закон №537), де у ст.1 визначено, що на підставі цього Закону встановлюються зобов`язання держави перед громадянами України, які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження, поміщені в період до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери, придбані в установах Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, у тому числі облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, облігації Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, державні казначейські зобов`язання СРСР, сертифікати Ощадного банку СРСР. Компенсації підлягають також грошові заощадження громадян України, поміщені в установи Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху протягом 1992-1994 років і які знаходилися на рахунках зазначених установ не менше одного повного календарного року в період 1992-1995 років. Відповідно до статей 2,3 цього Закону держава зобов`язується забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян і гарантує їх компенсацію у встановленому порядку. Заощадження громадян, зазначені у частині першій статті 1 цього Закону, відновлюються у співвідношенні 1 карбованець заощаджень на 1,05 гривні за станом на 1 жовтня 1996 року. За змістом статей 6,7 цього Закону компенсація громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень проводиться починаючи з 1997 року в грошовій формі за рахунок коштів Державного бюджету України та інших формах відповідно до законодавства. Компенсація втрат від знецінення грошових заощаджень, поміщених до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери, придбані в таких установах, проводиться їх власникам у готівковій чи безготівковій формі через установи Ощадного банку України після внесення в інформаційно-аналітичну систему "Реєстр вкладників заощаджень громадян" відомостей про них, необхідних для ідентифікації вкладника під час відкриття рахунку. Обслуговування громадян, пов`язане із внесенням зазначених відомостей, здійснюється безоплатно. Кошти для компенсації заощаджень громадян визначаються в Державному бюджеті України окремою статтею. Порядок проведення компенсації, у тому числі перерахування коштів, передбачених у Державному бюджеті України, установам Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху, визначається Кабінетом Міністрів України. Заощадження повертаються поетапно, залежно від суми вкладу в межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточний рік. Перелік груп вкладників і порядок проведення виплат проіндексованих грошових заощаджень, а також обсяг виплат згідно із статтею 8 цього Закону у межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Статтею 8 цього Закону передбачалось, що у разі смерті вкладника спадкоємці які взяли на себе організацію похорону, можуть при пред`явленні ощадної книжки вкладника та свідоцтва про смерть одержати в установах Ощадного банку України, за місцезнаходженням вкладу, частину проіндексованого вкладу для організації похорону та проведення необхідних відповідно до національних традицій поминально-ритуальних заходів, сума якої визначається виходячи з розміру державної допомоги на поховання, збільшеного у 5 разів. Зазначена сума протягом семи календарних днів перераховується Міністерством фінансів України і Національним банком України на рахунок Ощадного банку України. Цей закон набрав чинності з 11.02.1997 року. Отже, згідно наведених норм закону зобов`язанням держави Україна є компенсування проіндексованих грошових заощаджень громадян, поміщених до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України. Статті 7,8 Закону №537 були предметом конституційного розгляду. У рішенні Конституційного суду України від 10.10.2001 №13-рп/2001 у справі № 1-23/2001 (справа про заощадження громадян) конституційний суд зробив висновки викладені у пунктах 5.1.-5.3. про те, що відповідно до Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (частина перша статті 41); ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним (частина четверта статті 41). Грошові кошти є об`єктом права власності, в тому числі приватної (стаття 13 Закону України "Про власність"). Відповідно до статті 384 Цивільного кодексу Української РСР громадяни можуть зберігати кошти в державних банківських та інших кредитних установах, розпоряджатися вкладами, одержувати по вкладах доход у вигляді процентів або виграшів, провадити безготівкові розрахунки відповідно до статутів зазначених установ та виданих у встановленому порядку правил. Розміщення особою коштів на рахунках ощадного банку з метою їх збереження є реалізацією її права власності на ці кошти і водночас укладенням між вкладником і ощадним банком цивільно-правової угоди (договору банківського вкладу), підтвердженням якої є ощадна книжка. Реальність будь-якого суб`єктивного права власності полягає в його гарантованості. Вклади фізичних осіб в Ощадному банку України, зазначається в Законі України "Про банки і банківську діяльність", гарантуються державою (частина друга статті 57). Що ж стосується зобов`язання держави гарантувати вклади фізичних осіб Ощадного банку України, то ці зобов`язання мають цивільно-правовий характер. Держава, зазначається в частині другій статті 384 Цивільного кодексу Української РСР, гарантує таємницю вкладів, їх збереження і видачу за першою вимогою вкладника. зобов`язання держави гарантувати вклади фізичних осіб Ощадного банку України, то ці зобов`язання мають цивільно-правовий характер і держава, зазначається в частині другій статті 384 Цивільного кодексу Української РСР, гарантує таємницю вкладів, їх збереження і видачу за першою вимогою вкладника. Ці положення законодавства узгоджуються з положеннями Конституції України, а також частиною другою статті 3 Основного Закону, відповідно до якої права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Законом №537, окремі положення якого оспорює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, встановлено зобов`язання держави перед громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які внаслідок інфляції та інших обставин фактично втратили свої грошові заощадження, поміщені в період до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР…, (стаття 1). Суть цих зобов`язань полягає у збереженні та відновленні реальної вартості зазначених заощаджень громадян шляхом їх одноразової компенсаційної індексації установами Ощадного банку України протягом грудня 1996 року - березня 1997 року, що й було зроблено та засвідчено видачею ощадних книжок вкладникам (статті 2, 5). Подальша компенсаційна індексація заощаджень громадян відповідно до положень частини другої статті 3 Закону здійснюється під час видачі вкладів. Відновлення заощаджень громадян шляхом компенсаційної індексації в установах Ощадного банку України означає не тільки поновлення їх реальної вартості, але й право вкладника як власника своїх грошових заощаджень вимагати повернення відновленої і проіндексованої суми цього вкладу. Відповідно до Конституції України право приватної власності є непорушним (частина четверта статті 41). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64). Верховним Судом України у роз`ясненні № 1-5/117 від 15.03.1999 року Про деякі питання застосування Закону України "Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України " , на які представник банку посилається у своїх письмових поясненнях, дані пояснення питань розгляду справ при зверненні громадян до суду із заяви про захист гарантій на відновлення заощаджень, повернення чи використання проіндексованих заощаджень, що за предметом судового розгляду не тотожні заявлених вимог позивачами. Аналогічне посилення представника банку на правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду у справі №757/138/17-ц є також недоречним, бо цим рішенням перевірялось законність і обґрунтованість судових рішень попередніх інстанцій щодо вирішено спору про стягнення грошового вкладу. Щодо висновків Верховного Суду, викладених у справі № 753/20725/16-ц, у якій вирішувався спір щодо право власності на грошовий вклад карткового рахунку, то ці обставини також не тотожні вимогам, заявленим позивачами. Як приведене, вимоги позивачів не є спірними з правовідносинами у зазначених справах по яким Верховний Суд вже надав правовий висновок. Висновки суду першої інстанції у справі №234/19276/17 відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України не враховуються при виборі способу і застосуванні судом норми права до спірних правовідносин. 7 грудня 2000 року прийнято новий Закон України «Про банки та банківську діяльність» Верховною Радою України №2121, введений в дію 17.01.2001 року, у зв`язку з чим втратив чинність попередній аналогічний Закон № 872. Статтею 57 цього діючого Закону гарантовано, що вклади фізичних осіб банків та філій іноземних банків в порядку і розмірах, передбачених законодавством України. Вклади фізичних осіб Державного ощадного банку України гарантуються державою. З 01.01.2004 року почав діяти новий Цивільний Кодекс України і відповідно до пункту 4 Перехідних та прикінцевих положень його положення застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України,положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як визначено у ст.8 ЦК України врегулювання цивільних відносин, не врегульовані цим Кодексом,іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, що регулюють подібні правовідносини (аналогія закону), а у разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин, застосовується аналогія права - регулювання цивільних відносин відповідно до загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до ст.1218 цього Кодексу до складу спадщини входить усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як визначено частиною 2 ст.1228 цього Кодексу до складу спадщини входить право на вклад, а тому спадкоємці, які прийняли спадщини, успадковують таке право відповідно до їх часток. Згідно ч.1 ст.1058 цього Кодексу предметом банківського вкладу є грошова сума. Норми ЦК Української СРС, 1963року і ЦК України 2004 року, особі умови регулювання банківського компенсаційного рахунку не передбачені. За приписом ч.1 ст. 176 ЦК України держава не відповідає за зобов`язаннями створених ним юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Згідно пунктів 2,3 Статуту АТ Ощадбанку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 року №261 Деякі питання діяльності акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» із змінами банк утворено відповідно до Розпорядження Президента України від 20.05.1999р. №106, постанови Кабінету міністрів України від 21.05.1999 № 876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Банк є правонаступником всіх прав і обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Національним банком 31.12.1991року за №4. На час розгляду справи змінено тип публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України " з публічного на приватне та перейменувати його в акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року №568 «Питання акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", якою затверджено новий Статут акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" Як визначено у пункті 4 Статуту банку, єдиним акціонером Банку, якому належить 100 відсотків акцій у статутному капіталі Банку, є держава. Функції з управління корпоративними правами держави у банку здійснює Кабінет Міністрів України. Відповідно до пункту 22 цього Статуту банк не відповідає за зобов`язаннями держави, а держава не відповідає за зобов`язаннями Банку, крім випадків, передбачених законом або договором. Послідовний аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням предмету позовних вимог дає суду підстави для висновку, що АТ «Ощадбанк» є правонаступником ліквідованого Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України до якого були передані рахунки відкриті у банку трудових заощаджень і кредитування населення СРСР, і на нього покладено зобов`язання вести реєстр таких владників, а у разі фінансування таких компенсаційних виплат за рахунок державного бюджету, здійснювати їх виплати на підставі виданих ощадних книжок компенсаційного владу та даних реєстру вкладників заощаджень громадян, і тому є належним відповідачем у справі, який не визнає успадковані права позивачів на отримання залишку знеціненого грошового заощадження в сумі 4822 грн.85 коп., відповідно до їх часток, ще не виплаченого за життя [PERSON] , і після її смерті перейшло за заповітом її сину [PERSON] , а і після його смерті успадкована позивачами. Суд погоджується з доводами позивачів, що за правова природою вкладником [PERSON] у травні 2002 році було відкрито компенсаційний рахунку № [NUMBER] на якому рахується залишок суми компенсаційних витрат знеціненого грошового заощадження внесеного за її життя до 02.01.1992 рокув установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України. Його повернення гарантовано державою у порядку поетапного перерахунку АТ Ощадбанку облікованої компенсаційної грошової суми за кошти державного бюджету відповідно до Закону №537 з метою здійснення виплати компенсаційних витрат проіндексованих знецінених сум заощаджень. Банк не визнає факту прийняття позивачами спадщини після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів, оформлених у встановленому порядку, але ці заперечення не заслуговують уваги, оскільки не видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину викликана саме не підтвердженням банком відкриття компенсаційного рахунку № [NUMBER] , що і стало підставою для їх звернення до суду після смерті чоловіка [PERSON] на іншій об`єкт спадкового майна, а саме: частину 2-х кімнатної квартири [ADDRESS] , підтверджує, що позивачі є спадкоємцями, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку і звернулися до суду для захисту невизнаного банком права на отримання компенсаційної грошової суми, яка обліковується на рахунку № [NUMBER] . Щодо відсутності на даний час грошових коштів у розмірі 4822 грн. 85коп. вказаного в ощадній книжці компенсаційного рахунку № [NUMBER] станом на 27.08.2012 року, які як стверджує банк йому не передавалися, спростовуються наступним. Державний АТ Ощадбанк, як правонаступник Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, відповідно до своїх статутних повноважень реалізує гарантоване державою отримання компенсаційних витрат у зв`язку із знеціненням грошових заощаджень і здійснює ведення Реєстру вкладників заощаджень громадян, відкриває компенсаційні рахунки і веде по ним облік грошових сум, а у разі надходження державного фінансування таких виплат здійсню. Факт видання позивачам свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом та законом є їх виплати у встановленому законодавством порядку на підставі виданих ним ощадних книжок по цим компенсаційним рахункам. Крім того, висновками наведеного вище рішення Конституційного Суду України визнано, що грошові проіндексовані згідно Закону №537 є вкладами і об`єктом права приватної власності громадян та належать до цивільно-правових відносин. Заявлений позивачами спосіб захисту, який вони вважають ефективним і з цим погоджується суд, не є передчасним, тому що вимоги не стосуються фактичних виплат успадкованих часток компенсаційної грошової суми, бо саме банком не визнається сам факт відкриття на ім`я померлої [PERSON] 26.05.2002 року компенсаційного рахунку № [NUMBER] і ці обставини створюють перешкоди на отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину щодо успадкування після смерті спадкодавця [PERSON] - право на отримання компенсаційних витрат знеціненого грошового заощадження, які обліковується на банківському компенсаційному рахунку у встановленому Законом №537 порядку за рахунок коштів державного бюджету відповідно до їх часток і які на час їх фактичної виплат підлягає згідно цього Закону про індексувати. Відповідно до ст. 141 ЦК України суд стягує на користь позивачів фактично понесені судові витрати за подання позову з АТ Ощадбанку по 840 грн 80 коп. кожному. На підставі викладеного,

Outcome: approved