Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що судовим рішенням підтверджена заборгованість відповідача за кредитним договором, сплату якої він прострочив. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 проценти річних у сумі 3646,73 долари США, що складає 99592,20 грн, за період з 19 листопада 2010 року по 20 серпня 2020 року. У засідання з`явилися представник позивача, який підтримав позов, а також представник відповідача, який просив відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.03.2007 року сторони уклали кредитний договір № ZHPOAE00000014 про надання кредиту в сумі 20837,57 доларів США на строк з 01.03.2007 року по 29.02.2012 року включно (а.с. 9-11). В забезпечення виконання зобов`язання по цьому кредитному договору між банком та відповідачем був укладений договір застави, за яким банк прийняв в заставу рухоме майно, належне заставодавцю на праві власності, а саме: автомобіль Ford, модель Transit, рік випуску 2002, що встановлено в рішенні Житомирського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2012 року та рішенні Апеляційного суду Житомирської області від 30 жовтня 2012 року у справі № 2-66/12 (0608/2-66/12) (а.с. 4-6). Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 30 жовтня 2012 року у справі № 2-66/12 (0608/2-66/12) звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль Ford, модель Transit, рік випуску 2002 шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством КБ "ПРИВАТБАНК" з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також Апеляційним судом Житомирської області вирішено за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави задовольнити вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідно до кредитного договору N ZHPOAE00000014 від 01.03.2007 року у розмірі 16606,22 доларів США та 6611,78 грн станом на 15.04.2010 року, з яких: 13616,13 дол. США заборгованість за тілом кредиту; 2776,73 дол. США заборгованість по відсотках за користування кредитом; 213,36 дол. США заборгованості по комісії; 6611,78 грн пені (а.с. 5-6). Отже, рішенням суду підтверджена заборгованість відповідача перед позивачем станом на 15.04.2010 року в розмірі 16606,22 доларів США та 6611,78 грн станом на 15.04.2010 року, з яких: 13616,13 дол. США заборгованість за тілом кредиту; 2776,73 дол. США заборгованість по відсотках за користування кредитом; 213,36 дол. США заборгованості по комісії; 6611,78 грн пені. Як убачається зі здійсненого позивачем розрахунку (а.с. 7), останній просить суд стягнути з відповідача 3 % річних: у розмірі 92,89 долара США за період з 19 листопада 2010 року по 09 лютого 2011 року; у розмірі 11,24 долара США за період з 28 лютого 2011 року по 09 березня 2011 року; у розмірі 1,12 долара США за період з 10 березня 2011 року по 10 березня 2011 року; у розмірі 1109,99 долара США за період з 17 березня 2011 року по 29 листопада 2013 року; у розмірі 2431,49 долара США за період з 12 серпня 2014 року по 20 серпня 2020 року. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 625 ЦК України). З огляду на наведене, враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, підтвердженого рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 30 жовтня 2012 року у справі № 2-66/12 (0608/2-66/12), суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з нього на користь позивача трьох процентів річних від простроченої суми. Однак, суд не вбачає підстав для задоволення позову у повному обсязі. У процесі розгляду справи в засідання відповідач просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З огляду на наведене, враховуючи, що позивач звернувся до суду з цим позовом 19 вересня 2020 року (а.с. 21), суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення 3 % річних за період до 19 вересня 2017 року заявлені з пропуском строку позовної давності, у зв`язку з чим у їхньому задоволенні має бути відмовлено на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України). Отже, з урахуванням позову та здійсненого позивачем розрахунку, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 3 проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з повернення заборгованості в сумі 13450,79 долара США за період з 19 вересня 2017 року по 20 серпня 2020 року, а саме: 1178,84 долара США (13450,79 [сума боргу] * 3 [процентна ставка] / 100 [%] / 365 * 1067 [кількість днів прострочення]). Також суд зазначає, що вважає за потрібне стягнути заборгованість саме в іноземній валюті без визначення еквіваленту у гривні, оскільки валютою договору є долари США. Також суд вважає за потрібне на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 679,58 грн судового збору (32,33 % [розмір задоволених вимог] від сплаченого позивачем судового збору в сумі 2102 грн).

Outcome: partial