Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що 1.10.2003 року сторони уклали між собою шлюб. Від зареєстрованого шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2007 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання їх спільних дітей в розмірі 800 грн. щомісяця на обох доньок до повноліття Маши і в розмірі 400 грн. щомісяця до повноліття [PERSON] . Однак відповідач не виконує вказане рішення суду, або сплачує кошти не систематично. Крім того, на сьогоднішній день значно збільшився мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Тому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються на утримання доньок позивача [PERSON] та [PERSON] з 800 грн. щомісяця до 7259 грн. щомісяця. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, 1.10.2003 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №1444 (а.с.9, зворот. бік). Від зареєстрованого шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.09.2007 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання їх спільних дітей в розмірі 800 грн. щомісяця на обох доньок до повноліття Маши і в розмірі 400 грн. щомісяця до повноліття [PERSON] (а.с.4). 12.02.2008 року шлюб між сторонами по справі було розірвано (а.с.7). За змістом ч.4, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказаним судовим рішенням було встановлено обов`язок батька, відповідача по справі, утримувати своїх неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] та [PERSON] з визначенням розміру аліментів щомісяця. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2019 рік" - установити у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Як вбачається із зазначених норм Законів України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" та „Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум на одну дитину відповідного віку з дня винесення судового рішення Дарницьким районним судом м. Києва 19.09.2007 року і на день винесення даного рішення збільшився з 528 грн. до 2118 грн., а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто на день розгляду справи не може бути меншим, ніж 1 059 грн. на одну дитину. Як регламентує ч.2, ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є повне забезпечення інтересів своєї дитини. Як наголошує ч.1, ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. За правилами ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи описані вище докази, зібрані у судовому засіданні, а також диспозицію ст.192 СК України, суд вважає, що оскільки прожитковий мінімум на одну дитину відповідного віку з дня винесення судового рішення Дарницьким районним судом м. Києва 19.09.2007 року і на день винесення даного рішення збільшився з 528 грн. до 2118 грн., а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто на день розгляду справи не може бути меншим, ніж 1 059 грн. на одну дитину, а також з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача та матеріального і сімейного стану позивача, віку дітей, тому необхідно збільшити розмір призначених аліментів на утримання неповнолітніх дітей з 800 грн. щомісяця до 7 259 грн. щомісяця на обох дітей, який забезпечить необхідний рівень для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.133; 141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави необхідно стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору, від сплати якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Outcome: approved