Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що згідно наказу №337 від 30 серпня 2002 року був призначений на посаду заступника директора по навчально виховній роботі Глибочецької ЗОШ І ІІІ ступенів з 02 вересня 2002 року, з якої згідно наказу начальника відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації № 820-к від 13 листопада 2015 року був звільнений за одноразове грубе порушення трудової дисципліни, п.1 ст.41 КЗпП України. Підставою даного наказу були доповідна записка членів комісії щодо розгляду нещасного випадку в Глибочецькій [PERSON] ступенів від 12 листопада 2015 року вх. №2747/01-4, подання директора школи від 12 листопада 2015 року №196. Так, в доповідній записці було зазначено, що 21.10.2015 року між учнем 7 класу даної школи [PERSON] та учнем 8 класу [PERSON] на грунті неприязних відносин виник конфлікт, який за наміром [PERSON] та його провокативними діями мав перерости у бійку. 22 жовтня [PERSON] повторно прийшов до приміщення 7 класу школи з наміром викликати [PERSON] для вирішення конфлікту шляхом бійки. Цього ж дня заступником директора з навчально-виховної роботи [PERSON] спільно з класним керівником 7 класу проведено бесіди з учнями [PERSON] та [PERSON] Застосовуючи психологічне насильство стосовно [PERSON], шляхом погроз фізичного впливу, [PERSON] заставив останнього написати пояснення, чим допустив порушення, передбачене п.5.2 Посадової інструкції заступника директора школи з навчально виховної роботи Глибочецької [PERSON] ступенів. В подальшому о 11 год. 15 хв. в приміщення школи прибула мати учня [PERSON] [PERSON], яка при зустрічі з [PERSON] виявила бажання поспілкуватися з [PERSON] з приводу згаданого конфлікту. Незважаючи на те, що у 8 класі в той час проводилося навчальне заняття у формі уроку, [PERSON] провів [PERSON] до приміщення класу, в якому перебував [PERSON], чим створив умови для вчинення [PERSON] незаконних дій щодо [PERSON] Після уроку, на перерві, в приміщенні 8 класу, [PERSON] в присутності учнів цього класу та заступника директора [PERSON], нецензурно висловлюючись на адресу [PERSON], схопила та тягнула останнього за вухо, нанесла йому декілька ударів рукою в ділянку голови та шиї. Проте, [PERSON], який був при цьому присутній, не вжив заходів для попередження та припинення незаконних дій [PERSON], в результаті чого [PERSON] були спричинені моральне приниження та тілесні ушкодження. Проте, наведені у доповідній записці факти не відповідають дійсності, оскільки не чинив психологічного насильства стосовно [PERSON], шляхом погроз фізичного впливу. Крім того, не був присутній в класі, коли [PERSON] вчиняла протиправні дії щодо [PERSON], а тому і не міг вжити будь-яких заходів щодо припинення таких. Окрім того, в поданні відділу освіти Борщівської РДА від 09.11.2015 року №1463/01-4 до голови первинної профспілкової організації Глибочецької [PERSON] ступенів було зазначено, що ним допущено неналежне виконання посадових обов»язків відповідно до п.3.27 Посадової інструкції заступника директора школи з навчально виховної роботи Глибочецької [PERSON] ступенів, а також, ст.56 Закону України «Про освіту», абз.9 п.3.13 Статуту Глибочецької [PERSON] ст., які передбачають обов»язок педагогічних працівників захищати учнів від будь яких форм фізичного або психологічного насильства. Вважає, що вищезазначених норм не порушував, а тому, не вбачає у своїх діях одноразового грубого порушення трудових обов»язків. При його звільненні не було враховано характеру проступку, обставин, за яких його вчинено та попередньої роботи. Первинна профспілкова організація Глибочецької [PERSON] ст. у відповідь на подання відділу освіти пропонувала застосувати щодо нього такий вид дисциплінарного стягнення як «догана», оскільки прийшла до висновку, що в його діях не було умислу та грубих порушень прав учасників навчального процесу. Також зазначив, що при врученні копії наказу про звільнення йому було відмовлено в наданні документів, які послужили підставою для цього. В подальшому, на запит адвоката отримано відповідь про неможливість надання таких матеріалів, так як за твердженням відповідача такі відносяться до інформації з обмеженим доступом. Що розцінює, як підтвердження того, що звільнення є незаконним, так як відповідач не надав документів, які обгрунтовують таке, крім того, порушенням його прав, гарантованих ст. 32 Конституції України. Крім того, вказав, що внаслідок неправомірних дій відповідача зазнав моральних страждань переживав, відчував життєві незручності, пов»язані з постійним хвилюванням про те, як матеріально забезпечити себе та свою сім»ю, що тримало його в постійній нервовій та психологічній напрузі, оскільки у зв»язку із звільненням його заробіток суттєво зменшився. Незаконне звільнення призвело до того, що змушений був лікуватися стаціонарно, вживати додаткові зусилля до організації свого життя, звернення до суду за захистом свого права. У зв»язку з чим, просив суд визнати його звільнення з посади заступника директора по навчально-виховній роботі Глибочецької [PERSON] ступенів на підставі п.1 ст.41 КЗпП України незаконним, скасувати наказ відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації №820-к від 13.11.2015 року та поновити його на посаді заступника директора по навчально виховній роботі Глибочецької [PERSON] ступенів. Стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, 5000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримали повністю. Крім того, в ході судового розгляду, позовні вимоги доповнили, посилаючись на порушення порядку застосування дисциплінарного стягнення всупереч вимогам п. 2 ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту», п. 3.15 розділу ІІІ Статуту Глибочецької ЗОШ, директором школи [PERSON] не було подано подання до відділу освіти щодо його звільнення. Крім того, в порушення ч. 3 ст. 149 КЗпП України при обранні дисциплінарного стягнення не було враховано його попередню роботу те, що стаж його педагогічної діяльності складає 19 років, відсутність будь-яких стягнень в минулому, позитивну характеристику та відповідність займаній посаді, зокрема, згідно атестаційного листа від 02.04.2015р. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. При цьому подала до суду письмове заперечення, яке підтримала та відповідно до якого зазначила, що відділ освіти Борщівської районної державної адміністрації вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними, оскільки комісією щодо розслідування нещасного випадку в Глибочецькій ЗОШ I- III ст., створеної на підставі наказу відділу освіти Борщівської райдержадміністрації від 26 жовтня 2015 року №53-од «Про створення комісії щодо розслідування нещасного випадку в Глибочецькій [PERSON] ступенів», встановлено, що 22 жовтня 2015 року [PERSON], застосовуючи психологічне насильство стосовно [PERSON], шляхом погроз фізичного впливу, змусив останнього писати пояснення, чим допустив порушення передбачене пунктом 5.2 Посадової інструкції заступника директора з навчально-виховної роботи Глибочецької [PERSON] ст. А в подальшому провів [PERSON] до приміщення класу, в якому перебував [PERSON] чим створив умови для вчинення [PERSON] незаконних дій щодо [PERSON] Після уроку, на перерві, в приміщенні 8 класу школи [PERSON], в присутності учнів 8 класу та [PERSON] нецензурно висловлюючись на адресу [PERSON], схопила та тягнула останнього за вухо, нанесла йому декілька ударів рукою в ділянку голови та шиї, на що позивач умисно не вжив заходів для попередження та припинення незаконних дій [PERSON], в результаті яких [PERSON] були спричинені моральне приниження та тілесні ушкодження (закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, слизові кісти обох верхньо-щелепних пазух), чим порушив п.1 ст.24 Закону України «Про загальну середню освіту», допустив неналежне виконання своїх посадових обовязків відповідно до п.3.27 Посадової інструкції заступника директора з навчально-виховної роботи Глибочецької [PERSON] ст., ст.56 Закону України «Про освіту», абз.9 п.3.13 Статуту Глибочецької [PERSON] ст., які передбачають обовязок педагогічних працівників захищати учнів від будь-яких форм фізичного або психічного насильства. Крім того, зазначила, що за весь час роботи в Глибочецькій [PERSON] ст. позивач зарекомендував себе як людина конфліктна, зверхня, з чітко вираженоюдля себе позицією, яка суперечить моральним нормам оточуючого суспільства. Використовує в своїх інтересах учнів і працівників для досягнення задуманої мети. В зв»язку з чим, просила суд в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Як встановлено судом, згідно наказу №337 від 30 серпня 2002 року позивач [PERSON] був призначений на посаду заступника директора по навчально виховній роботі Глибочецької ЗОШ І ІІІ ступенів з 02 вересня 2002 року, з якої згідно наказу начальника відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації №820-к від 13 листопада 2015 року був звільнений за одноразове грубе порушення трудової дисципліни, п.1 ст.41 КЗпП України, що в ході судового засідання сторонами не оспорювалося, стверджено даними внесеними в трудову книжку видану на ім»я позивача, копією наказу начальника відділу освіти Борщівської районної державної адміністрації №820-к від 13 листопада 2015 року. Згідно змісту останнього вбачається, що підставою для такого були доповідна записка членів комісії щодо розгляду нещасного випадку в Глибочецькій [PERSON] ступенів від 12 листопада 2015 року вх. № 2747/01-4 та подання директора школи від 12.11.2015р. № 196. В ході судового розгляду було встановлено, що нещасний випадок стався з учнем 8-го класу Глибочецької ЗОШ [PERSON] 22 жовтня 2015 року в приміщенні кабінету 8-го класу школи, на перерві, відразу після 3-го уроку, в результаті чого йому було спричинено тілесні ушкодження матір»ю учня 7-го класу цієї ж школи [PERSON] В подальшому за заявою директора Глибочецької ЗОШ [PERSON], адресованій начальнику відділу освіти Борщівської РДА 23 жовтня 2015р., яку адресатом було отримано 26 жовтня 2015р ( вх. 3-10/01-19), заявою бабусі неповнолітнього [PERSON], також адресованій начальнику відділу освіти 23 .10.2015р., яку ним отримано 26.10.2015р. ( вх. Л-9/01-19), 26 жовтня 2015 року начальником відділу освіти Борщівської РДА видано наказ № 53-од, яким створено комісію з розслідування нещасного випадку в складі з 5 осіб, з яких 4 це працівники відділу освіти та 1 методист комунальної установи «Борщівський районний методичний кабінет», головою комісії визначено начальника відділу освіти. При цьому, зроблено посилання на те, що така комісія створюється згідно п. 3.3 «Положення про розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально- виховного процесу». Єдиний порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з учнями під час навчально-виховного процесу, у тому числі під час трудового та професійного навчання в навчальних закладах на території України, визначено Положеням про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах (надалі Положення), затвердженого наказом Міністерства освіти та науки України від 31 серпня 2001 року № 616. Цей порядок є чинним, містить у собі 4 розділи. Пункт 3.3. на який, зроблено посилання в наказі начальника відділу освіти № 53-од, у ньому відсутній. А тому, за таких обставин, виникає запитання, яким же пунктом Положення керувався автор наказу, видаючи розпорядження про створення комісії. Згідно норм вищезазначеного Положення, зокрема п. 2 розділу ІІ, слідує, що керівник навчального закладу, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов»язаний вчинити ряд невідкладених дій, в тому числі протягом доби утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування нещасного випадку. Проте, директор Глибочецької ЗОШ, будучи повідомленою про нещасний випадок безпосередньо після події та прибувши до навчального закладу, протягом доби, тобто в період до 12 год. 23.10.2015р., комісію з розслідування нещасного випадку не утворила, розслідування нещасного випадку не організувала. Крім того, в порушення вимог п. 2 розділу ІІ Положення особисто не вживала заходів з тим, щоб повідомити осіб, які замінюють батьків потерпілого про подію, направити письмовий запит до лікувально-профілактичного закладу для отримання медичного висновку про характер і тяжкість ушкоджень потерпілого, про нещасний випадок у зв»язку з нанесенням тілесних ушкоджень учню школи правоохоронні органи не проінформувала. Пунктом 11 даного розділу визначено, що у випадку відмови керівника навчального закладу від утворення комісії з розслідування нещасного випадку і складання акта Н-Н, а також у разі незгоди потерпілого, його батьків або особи, яка представляє інтереси потерпілого, зі змістом або висновками акта Н-Н питання щодо розслідування нещасного випадку розглядають орган управління освітою вищого рівня, засновник (власник) навчального закладу у строк не більше десяти робочих днів з дня подання до них письмової заяви потерпілого, його батьків або особи, яка представляє інтереси потерпілого. А отже, орган управління освітою наділений повноваженнями щодо розслідування нещасного випадку за певних умов, однією з яких є відмова керівника навчального закладу вчинити певні дії. Надана стороною відповідача та досліджена в ході судового розгляду заява директора Глибочецької ЗОШ, адресована керівнику відділу освіти та отримана ним 26.10.2015р., не містить у собі викладу обставин, за яких директор школи відмовляється від утворення комісії з розслідування нещасного випадку. Поряд з тим, вказана заява не містить реквізитів того, з якого органу вийшла, хоча має реквізити реєстрації як вхідної кореспонденції до відділу освіти, хоча і адресована безпосередньо керівнику. А отже, має відображати у собі і вихідні дані навчального закладу Глибочецької ЗОШ у день, коли була зроблена 23.10.2016р. Відсутність таких реквізитів на заяві директора школи, в сукупності з її показами, здобутими судом в ході судового розгляду, ставлять під сумнів сам факт написання такої заяви саме 23.10.2015р. Так, допитана в якості свідка директор Глибочецької ЗОШ [PERSON] показала, що подія, яка мала місце 22 жовтня 2015р. з учнем [PERSON] офіційно набула статусу нещасного випадку тільки після того, як стало відомо про те, що бабуся учня по факту спричиненя йому тілесних ушкоджень звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів. В зв»язку з чим, в подальшому було вжито заходів щодо розслідування цього нещасного випадку. Іншою підставою, за якої орган управління освітою наділений повноваженнями щодо розслідування нещасного випадку є незгода потерпілого, його батьків або особи, яка представляє інтереси потерпілого, зі змістом або висновками акта Н-Н. Як встановлено судом, на момент нещасного випадку, внаслідок якого потерпів учень 8-кл. [PERSON], інтереси такого, за відсутності батьків, представляла його бабуся [PERSON], яка 23.10.2015р. звернулася з заявою до керівника відділу освіти, повідомивши про факт спричинення внуку тілесних ушкоджень та висловлюючи прохання приняти суворі міри за такий проступок, звільнити [PERSON] з роботи. Вказана заява була надана суду стороною відповідача та досліджена в ході судового розгляду. З змісту такої встановлено, що остання була отримана адресатом 26.10.2015р., зареєстрована як вхідна кореспонденція ( вх. Л-9/01-19), проте, не стосується незгоди особи, яка представляє інтереси неповнолітнього потерпілого, зі змістом або висновком акту Н-Н. З чого випливає, що розслідування нещасного випадку, який мав місце 22 жовтня 2015 року в приміщенні кабінету 8-го класу Глибочецької ЗОШ, та внаслідок якого неповнолітній [PERSON] отримав тілесні ушкодження, було організовано лише 26 жовтня 2015 року, без належного дотримання вимог, встановлених для цього Положенням комісія по розслідуванню нещасного випадку створена за наказом керівника відділу освіти за відсутності заяви/клопотання чи ін. звернення/ керівника навчального закладу про відмову від утворення комісії з розслідування нещасного випадку і складання акту Н-Н, та за відсутності незгоди особи, яка представляє інтереси потерпілого, а в даному випадку [PERSON], зі змістом або висновками акту Н-Н. Крім того, в ході судового розгляду було встановлено, що 22 жовтня 2015 року після подій, які в подальшому набули статусу нещасного випадку, що трапився з учнем [PERSON], щодо такого не було вжито заходів надання першої медичної допомоги, у разі необхідності заходів щодо організації його доставки до лікувально-профілактичного закладу, хоча педагогічні працівники, які були свідком події та, які відразу про таку довідалися, зобов»язані були це зробити. Учня медичний працівник 22 жовтня 2015 року не оглядав, відповідне заключення про характер отриманих тілесних ушкоджень в цей день не виносилося. [PERSON] після вищеописаних подій продовжив приймати участь в навчальному процесі був присутній на уроках. Зазначені обставини в ході судового розгляду були стверджені показами свідків [PERSON]- директора Глибочецької ЗОШ, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно п. 1 розділу ІІ Положеня слідує, що про кожний нещасний випадок, що трапився під час навчально-виховного процесу за обставин, що визначені в пункті 5 розділу I цього Положення, потерпілий або свідок нещасного випадку повинен повідомити безпосереднього керівника (учителя, вихователя, викладача, іншу особу, яка була присутня під час проведення заходів навчально-виховного процесу в навчальному закладі чи за його межами), який зобов'язаний: терміново організувати надання першої медичної допомоги потерпілому, у разі необхідності - його доставку до лікувально-профілактичного закладу; зберегти обстановку на місці в тому стані, в якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров'ю тих, хто там перебуває, і не призведе до більш тяжких наслідків); повідомити про те, що сталося, керівника навчального закладу та особу, на яку покладено відповідальність за охорону праці, безпеку життєдіяльності в навчальному закладі. Що у випадку з [PERSON] зроблено не було. Заходи, спрямовані на розслідування нещасного випадку були організовані виключно після того, як бабуся потерпілого [PERSON] повідомила про намір звернутися з відповідною заявою до правоохоронних органів, і за наведених вище обставин - за відсутності належної заяви про відмову керівника Глибочецької ЗОШ від утворення комісії з розсідування нещасного випадку, відділ освіти Борщівської РДА намагаючись діяти в рамках закону тільки 26.10.2015р. створює відповідну комісію, посилаючись при цьому, за твердженням свого представника, на надходження саме 26.10.2015р. заяви директора школи та [PERSON] При цьому, покази [PERSON] як свідка про те, що комісія по розслідуванню нещасного випадку не могла бути створена з числа працівників Глибочецької ЗОШ, оскільки головою такої мав би бути саме позивач, який обіймав посаду заступника директора школи, так як його дії призвели до нещасного випадку, суд оцінює критично директор навчального закладу наперед висловила своє бачення того, що сталося та визначила винних у цьому осіб. Поряд з тим, судом встановлено, що створена на підставі наказу керівника відділу освіти № 53-од від 26 жовтня 2015 року комісія в цей же день приступила до розслідування нещасного випадку, в ході якого було отримано пояснення від свідків події 9-ти учнів 8-го класу, заступника директора [PERSON], вчителів [PERSON], [PERSON] 28 жовтня 2015 р. за результатами проведеного розслідування складено акт Н-Н, який цього ж дня було затверджено керівником відділу освіти. А отже, саме 28 жовтня 2015р. було завершено розслідування нещасного випадку та за результатами такого складено відповідний акт. Відповідно до п. 7 розділу ІІ Положення під час проведення розслідування нещасного випадку комісія повинна: з'ясувати обставини і причини нещасного випадку; отримати пояснення у потерпілого; виявити і опитати свідків та осіб, які допустили порушення нормативно-правових актів з охорони праці та безпеки життєдіяльності; розробити заходи щодо усунення причин нещасного випадку, визначити відповідальних за це осіб; скласти акт про нещасний випадок за формою Н-Н (далі - акт Н-Н) згідно з додатком 1 до цього Положення у п'яти примірниках, який затверджується керівником навчального закладу. До акта Н-Н додаються пояснення свідків, потерпілого та інші документи щодо обставин нещасного випадку, наявності шкідливих і небезпечних факторів та медичний висновок про стан здоров'я потерпілого в результаті нещасного випадку. З змісту акту Н-Н слідує, що комісія встановила обставини, за яких стався нещасний випадок, зокрема, те, що « В присутності вчителів та учнів 8-класу [PERSON] схопила [PERSON] за вухо і з нецензурною лексикою почала кричати на нього.Сказавши [PERSON] принести пояснення учнів, а сама надалі продовжувала свої дії. З пояснень учнів 8 класу, [PERSON], взяла [PERSON] за шию та вдарила до стіни. Після нанесення останнього удару по обличчю припинила свої дії на прохання [PERSON] та [PERSON]П.». З чого випливає, що на момент спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень учню 8-го класу [PERSON] позивач не був присутній в приміщенні кабінету 8-го класу, де сталася подія. Принаймі, висновок про зворотнє за такого викладу обставин нещасного випадку зробити неможливо факти, які б прямо вказували на це у акті не зазначено. Допитані в ході судового розгляду свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що [PERSON] в момент коли [PERSON] застосовувала до [PERSON] фізичну силу, в класі був відсутній. Що також узгоджується і з письмовими поясненнями [PERSON], [PERSON], які вони давали комісії 26 жовтня 2015р. З письмових пояснень учнів 8-го класу, зазначених в акті Н-Н як свідків події, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Аастасії, [PERSON], [PERSON], [PERSON], не можливо чітко зробити висновок про те, хто, коли заходив та виходив з класу на перерві після 3-го уроку 22 жовтня 2015р., при яких подіях був присутній [PERSON] та інші вчителі, в якій послідовності відбувались події, як саме діяла [PERSON] по відношенню до [PERSON], в якій послідовності наносила тілесні ушкодження та які саме, були присутні при цьому інші учні школи чи ні. При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що всі без виключення письмові пояснення учнів 8-го класу від 26.10.2015р. були написані ними в присутності батьків [PERSON], [PERSON], [PERSON], класного керівника 8-го класу [PERSON] З чого випливає, що пояснення неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримані у відсутності їх батьків. В ході судового розгляду, крім іншого, було встановлено, що під час нещасного випадку, який стався з [PERSON] 22 жовтня 2015р. у приміщенні кабінету 8-класу знаходились всі учні класу, і кількість таких перевищує 9 осіб, тобто включаючи потерпілого та свідків, які вказані в акті Н-Н. Крім того, запрошувались учні інших класів зокрема, учень 7 кл. [PERSON], 3-є учнів 6-го класу. Проте, такі особи в число свідків комісією по розслідуванні нещасного випадку включені не були. Що, в сукупності з показами допитаних судом свідків, які показали, що кількість учнів 8-го класу є більшою ніж 9, дає підстави дійти висновку, що чисельність осіб, які були свідками події, комісією по розслідуванню нещасного випадку повністю встановлена не була, і як результат пояснення таких відсутні. Акт форми Н-Н від 28 жовтня 2015 року не містить у собі відомостей щодо характеру отриманих потерпілим [PERSON] тілесних ушкоджень. Так, графа 19 акту «висновки лікувально-профілактичного закладу» не заповнена. А отже, станом на 28 жовтня 2015 року комісія щодо розслідування нещасного випадку не встановила/ не отримала даних щодо характеру отриманих [PERSON] тілесних ушкоджень. Медичний висновок про стан здоров»я потерпілого в результаті нещасного випадку до акту не додано ( п. 7 розділу ІІ Положення). Відповідно до п. 3 розділу І Положення слідує, що нещасний випадок обмежена в часі подія, раптовий вплив небезпечного фактора чи середовища, що сталися під час навчально-виховного процесу, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров»ю або настала смерть учасника навчально-виховного процесу. Таким чином, за результатами проведення розслідування нещасного випадку, що стався з учнем Глибочецької ЗОШ [PERSON] 22 жовтня 2015р., відповідною комісією не було вжито заходів щодо отримання відомостей про те, які тілесні ушкодження отримав потерпілий. Хоча п. 6 розділу ІІ Положення встановлено, що у разі необхідності строк розслідування може бути продовжено. Звільнення позивача з займаної посади відбулось 13 листопада 2015 року згідно наказу керівника відділу освіти № 820-2 на підставі доповідної записки членів комісії по розслідуванню нещасного випадку від 12 листопада 2015 року, подання директора школи. Вказані документи були вивчені судом. Так, доповідна записка містить виклад обставин, які комісія вважала за встановлені та які пов»язані з подією нещасного випадку, що трапився з [PERSON] 22 жовтня 2015р., та закінчувалась пропозицією за неналежне виконання посадових обов»язків та вчинення одноразового грубого порушення трудової дисципліни заступника директора школи [PERSON] звільнити з займаної посади. При цьому, саме цей документ містить у собі накладену відповідальною особою резолюцію підготувати наказ про звільнення [PERSON] Також, в доповідній записці на відміну від даних акту Н-Н члени комісії по розслідуванню вказують на характер отриманих потерпілим від нещасного випадку тілесних ушкоджень закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, слизові кісти обох верхньо-щелепних пазух, посилаючись при цьому на дані виписного епікрізу № 13049 Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні хірургічного відділення від 09.11.2015р. ( !!!!), висновок травматолога Борщівської ЦРКЛ від 23.10.2015р. Приєднані до доповідної записки копії цих документів, не є належно завіреними копіями. З яких джерел вони були надані комісії по розслідуванню нещасного випадку та коли не встановлено, оскільки такі на містять будь-яких реквізитів. В зв»язку з чим виникає запитання, чому володіючи даними станом на 23.10.2015р. про тілесні ушкодження [PERSON], комісія по розслідуванню нещасного випадку 28.10.2015р. такі дані у акт Н-Н не внесла. З чого випливає, що даними про стан здоров»я та характер отриманих тілесних ушкоджень комісія по розслідуванню нещасного випадку станом на 28.10.2015р. не володіла. Що повністю узгоджуються з обставинами, які були встановлені судом 22 жовтня 2015р. [PERSON] не оглядався медпрацівниками, жодними відповідальними особами питання щодо проведення його огляду в медустанові не вирішувалося, заходи щодо цього ними не вживалися. [PERSON] 22 жовтня 2015 р. на стан здоров»я за місцем навчання не скаржився, після нещасного випадку, що з ним стався продовжив навчання. Поряд з тим, в доповідній записці членів комісії по розслідуванню нещасного випадку обставини, які призвели до такого описані більш об»ємно, з зазначенням ще ряду обставин, ніж в акті Н-Н. При цьому, в доповідній записці зазначено, що 22 жовтня [PERSON], застосовуючи психологічне насильство, шляхом погроз фізичного впливу, змусив [PERSON] написати пояснення. Проте, даний факт свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшов свідки [PERSON], [PERSON], кожен зокрема, показали, що під час написання пояснень щодо [PERSON] з сторони [PERSON] тиску не чинилося погрози фізичного впливу такий не висловлював. Докази зворотнього, стороною відповідача, в ході судового розгляду надано не було. В акті Н-Н ( від 28 жовтня 2015р.) комісією по розслідуванню нещасного випадку зроблено висновок про те, що [PERSON], як заступник директора з навчально-виховної роботи допустив порушення ст. 56 Закону України «Про освіту», п. 3.13. Статуту Глибочецької [PERSON] ст. У доповідній записці комісії по розслідуванню нещасного випадку, адресованій керівнику відділу освіти 12 листопада 2015р., зазначено,що [PERSON], застосовуючи психологічне насильство стосовно [PERSON]. допустив порушення п. 5.2 Посадової інструкції заступника директора школи, не вживши заходів для попередження та припинення незаконних дій [PERSON], в результаті яких [PERSON] були спричинені моральне приниження та тілесні ушкодження, порушив п. 1 ст. 24 Закону України «Про загальну середню освіту», чим допустив неналежне виконання своїх посадових обов»язків, передбачених п. 3.27 Посадової інструкції заступника директора школи з навчально-виховної роботи Глибочецької [PERSON] ст., ст.56 Закону України «Про освіту», абз. 9 п. 3.13 Статуту Глибочецької [PERSON] ст. Тобто, комісія по розслідуванню нещасного випадку по різному оцінює дії позивача, що мали місце 22 жовтня 2015р., кваліфікуючи такі як порушення в одному випадку ( акт Н-Н) одних законодавчих та нормативних актів, а в іншому ( доповідна записка) ще ряду інших. Доповідна записка членів комісії по розслідуванню нещасного випадку була підставою для звільнення [PERSON]І із займаної посади, що суперечить вимогам п. 2 ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту», п. 3.15 Статуту Глибочецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, згідно яких призначення на посаду та звільнення з посади заступників керівника навчального закладу здійснюється відділом освіти Борщівської райдержадміністрації за поданням директора навчального закладу. Документ, на який сторона відповідача посилається як на подання директора Глибочецької ЗОШ, не містить назви, реквізитів реєстрації вхідної кореспонденції відділу освіти, викладу того, в чому полягає одноразове грубе порушення [PERSON] трудової дисципліни, таке містить у собі прохання дирекції звільнити [PERSON] з посади заступника за одноразове грубе порушення трудової дисципліни. За твердженням сторони відповідача такий документ не підлягає реєстрації. Відповідно до ст. 9 Конвенції МОП N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною Радою 04.02.94 року тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцю. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 22 "Про практику розгляду судами трудових спорів" N 9 від 06 листопада 1992 року, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147 (1), 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Оспорюваний наказ - № 820-к від 13 листопада 2015 року таких даних не містить у ньому не зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, вказівка на фактичні обставини справи відсутня. В ході судового розгляду доказів, які б стверджували ті обставини, що 22 жовтня 2015р. [PERSON] щодо учня [INFO], шляхом фізичних погроз, не вжив заходів для попередження та припинення незаконних дій [PERSON] відносно цього учня, здобуто не було, не надано таких і представником відповідача. Доводи сторони відповідача з цього приводу ґрунтуються на суперечливих показах свідків, які були опитані відповідачем в ході розслідування нещасного випадку, судом, в ході розгляду спору. Крім того, суд вважає за необхідне відмітити, що, як слідує з доповідної записки членів комісії по розслідуванню нещасного випадку від 12.11.2015р., такі щодо оцінки дій [PERSON], які мали місце 22 жовтня 2015р., обґрунтовуючи свою позицію щодо звільнення останнього з посади заступника директора шкоди по навчально-виховній роботі, посилаються не тільки на результати проведеного розслідування, а й на негативний суспільний резонанс, скарги батьків та учнів. Тобто, на обставини та події, які відбулись після 22 10 2015 року, чи інші? Про які скарги йде мова, коли такі мали місце, представник відповідача суду доказів не надав. В ході судового розгляду доказів того, що до 22 жовтня 2015 року [PERSON] за місцем роботи характеризувався негативно, факти його поведінки були предметом розгляду чи підставою для накладення адміністративних стягнень, стороною відповідача надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи. Надані стороною позивача докази атестаційний лист від 02 квітня 2015р., від 14.04.2009р., дані трудової книжки виданої на ім»я позивача, стверджують зворотнє [PERSON] позитивно характеризується, стягнень не має. Поряд з тим, в ході судового розгляду свідок [PERSON] показала, що [PERSON] не відповідає займаній посаді, за період перебування на посаді заступника директора, поводив себе зверхньо по відношенню до педагогів та учнів, не реагував на зауваження, самостійно визначаючи напрямки діяльності, методи роботи, які не узгоджуються з вимогами закону. На підтвердження чого, в ході судового розгляду, представником відповідача суду було надано характеристику на [PERSON] директора Глибочецької ЗОШ від 11.12.2015р. Такі докази суд не приймає, оскільки не знаходить їх такими, що стосуються предмету спору - за наявності триваючого, систематичного порушення трудових обов»язків працівник підлягає звільненню з роботи з інших підстав, ніж ті, які передбачені п.1 ч. 1 ст. 41 КЗпП. За встановлених судом обставин, аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] відбулося без дотримання вимог встановлених законом, в порушення встановленої трудовим законодавством процедури. Вміняючи [PERSON] одноразове грубе порущення трудових обов»язків, що призвело до нещасного випадку, який стався з учнем 8-го класу Глибочецької ЗОШ 22 жовтня 2015 року, відповідач розслідування такого провів без належних на те підстав, при розслідуванні такого не встановив та не опитав всіх очевидців, за суперечливих пояснень свідків не вжив заходів щодо встановлення істини, не вжив заходів щодо встановлення характеру отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, рішення щодо звільнення [PERSON] фактично прийняв на підставі доповідної записки членів комісії по розслідуванню нещасного випадку. А тому, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розмір середнього заробітку, який має бути стягнутий на користь позивача, суд виходить з того, що відповідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з пунктом 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки про доходи від 20 січня 2016 р. № 9, наданої відповідачем на вимогу суду щодо його заробітку та кількості робочих днів за два останні повні місяці роботи, що передували події, [PERSON] у травні 2015р. відпрацював 18 днів, за що отримав 2382,8 грн. доходу, у квітні 2015р 21 день, за що отримав 2382,8 грн. доходу. А отже, його середньоденна заробітна плата складає 122,19 грн. ( 4765,6 грн. : 39 днів). В зв»язку з чим, на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 листопада 2015 р. по 10 травня 2016р., що становить 121 робочий день (листопад 2015р. 12 днів, грудень 2015р. 23 дні, у 2016 році в січні -19 днів, в лютому -21 день, березні- 22 дні, квітні-21 день, травні 3 дні), в розмірі 14784,99 грн. Поряд з тим, суд знаходить підставними та такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди. При визначенні такої суд виходить із принципу розумності та справедливості, беручи до уваги, що права позивача відновленні за безпосереднього та прямого втручання суду, що також є достатньою сатисфакцією, та вважає за можливе визначити завдану йому моральну шкоду в розмірі 500 грн. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно з положенням частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А отже, у зв'язку з тим, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов стосується вимог як майнового так і не майнового характеру, а отже судовий збір підлягає стягненню за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Таким чином, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача суд визначає в сумі 851,60 грн. Виходячи з наведеного вище, на підставі Конвенції Міжнародної організації праці N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця, постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" N 9 від 06 листопада 1992 року, ст. ст. 40, 41, 147 149 КЗпП України, Закону України «Про загальну середню освіту», наказу Міністерства освіти та науки України від 31 серпня 2001 року № 616 «Про затвердження «Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах»,

Outcome: approved