Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що між ТОВ "ЛАЙМ-ФІНАНС" та відповідачем було укладено кредитний договір №ХР-00001922 від 23.10.2014 р., за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 2500,00 грн., з оплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2,0% від суми наданого кредиту за кожен день користування ним, з кінцевим терміном повернення не пізніше 07 листопада 2014 року. 30 грудня 2014 року між ТОВ «ЛАЙМ-ФІНАНС" та ТзОВ "Смарт Фінексперт" укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ЛАЙМ-ФІНАНС" відступив ТзОВ "Смарт Фінексперт" право вимоги за договором №ХР-00001922 від 23.10.2014 року, укладеним з [PERSON] Кредитодавець повністю виконав взяті на себе зобов"язання за кредитним договором, що підтверджується квитанцією про отримання коштів за договором №ХР-00001922. Відповідачем не виконуються умови кредитного договору та станом на 18.08.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 21427,10 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту (в тому числі прострочений) 2500,00 грн., заборгованість по процентам (в.т.ч. прострочені) - 800,00 грн., пені - 16687,50 грн., штрафу - 100,00 грн., інфляційні втрати - 1267,20 грн., три відсотки річних в сумі 72,40 грн. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву у якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №ХР-00001922 від 23.10.2014 р. (далі договір), за яким позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 2500,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,0 % від суми наданого кредиту за кожен день користування ним. Відповідач зобов'язався повернути суму кредиту не пізніше 07.11.2014 року та в день повернення суми кредиту сплатити передбачені кредитним договором проценти на суму кредиту, нараховані за час користування ним до дня повернення кредиту включно. Кредитодавець повністю виконав взяті на себе зобов"язання за кредитним договором, що підтверджується квитанцією про отримання коштів за договором №ХР-00001922. Згідно п. 5.1. договору, у випадку, якщо Позичальник у визначений в п. 3.1. цього договору термін не сплатить кредитодавцю суму, достатню для повернення суми кредиту та сплати нарахованих до вказаного терміну процентів, позичальник зобов"язаний з наступного дня після настання передбаченої в п. 3.1. дати остаточного розрахунку за кредитом сплачувати кредитодавцю пеню в розмірі 2,5% від суми залишку основного боргу за кожен день прострочення позичальником сплати процентів, нарахованих на суму кредиту, більш ніж на 14 календарних днів, позичальник додатково до пені передбаченої в п. 5.1. цього договору, сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 100 грн. Відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та згідно наданого представником позивача розрахунком станом на 18.08.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором №ХР-00001922 від 23.10.2014 р. становить 21427,10 грн., яка складається з наступного: - 2500,00 грн. - заборгованості за кредитом (в тому числі прострочений); - 800,00 грн. - заборгованість по процентах (в тому числі прострочені); - 16687,50 грн. - пені; - 100,00 грн. - штрафу; - 1267,20 грн. - інфляційні втрати; - 72,40 грн. - три відсотки річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі с. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлен6ий договором або законом. Судом встановлено, що позивач виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому договором. Невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений договором термін, надає право позивачу вимагати від нього вчинення цих дій у судовому порядку. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 2500,00 грн. - заборгованості за кредитом; 800,00 грн. - заборгованості по процентах (в тому числі прострочених), штрафу в сумі 100,00 грн., інфляційних втрат в сумі 1267,20 грн., трьох відсотків річних в сумі 72,40 грн. позивачем доведені, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 16687,50 грн. суд відмовляє в задоволенні, виходячи з наступного. З кредитного договору вбачається, що штраф і пеня це відповідальність, за один і той же вид правопорушення, а оскільки згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, тому позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 16687,50 грн. - не підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, суд присуджує позивачеві судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відповідачеві відмовлено. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 53,88 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та 144 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов"язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Outcome: partial