Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

24 січня 2016 року ПАТ "Ощадбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між ПАТ "Ощадбанк" та [PERSON] 15 жовтня 2012 року укладено кредитний договір № 201274 за яким [PERSON]О . отримав кредит в розмірі 63600,00 гривень зі сплатою 17,00 % відсотків річних, за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 13 жовтня 2017 року. З боку банку були виконані умови договору і відповідач отримав кредит у розмірі 63600.00 гривень. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 22.11.2016 року сума заборгованості складає 22273 грн. 72 коп., де 15500 грн. 71 коп. сума заборгованості за основним боргом, 5510 грн. 44 коп. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1090 грн. 40 коп. - сума заборгованості за інфляційне збільшення заборгованості, 172 грн. 17 коп. - три проценти річних від суми заборгованості. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ "Ощадбанк вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом в якому прохає стягнути\~ з відповідачів вище вказану заборгованість. Представник позивача у судове засідання не зявився, просить суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся (згідно ч.9 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надав, тому на підставі ст.169,\~224 ЦПК\~України, за письмової згоди представника позивача, суд\~ ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 15 жовтня 2012 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №201274, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 63600 грн. який він зобовязався повернути впродовж 60 місяців до 13 жовтня 2017 року, за умови сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 17.0 % на рік. Свої зобовязання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти на рахунок відповідача, а останній отримав вказані кошти. Впродовж дії Кредитного договору відповідачем було порушено вимоги вказаного договору, щодо своєчасності сплати кредиту, відповідач неналежним чином та не у повному обсязі виконував свої зобовязання за вищезазначеним кредитним договором, у звязку із чим, станом на 22 листопада 2016 року сума заборгованості складає 22273грн. 72 коп., де 15500 грн. 71 коп. сума заборгованості за основним боргом, 5510 грн. 44 коп. сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1090 грн. 40 коп. - сума заборгованості за інфляційне збільшення заборгованості, 172 грн. 17 коп. - три проценти річних від суми заборгованості. Відповідно до п. 3.3.4 Договору Відповідач зобов'язався здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в сумі 1060,00 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з наступного місяця після видачі Кредиту. Відповідно до підпунктів 3.2.1 та 3.2.2 Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по Договору та при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи процентами, а також і інших випадках, передбачених Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за договором, а також стягнути заборгованість за Договором в примусовому порядку. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17 грудня 2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання. Уклавши Кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Станом на 22 листопада 2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить в розмірі 22273грн. 72 коп., що підтверджено відповідним розрахунком та випискою по рахунку позичальника. Враховуючи вище викладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором підтверджене доказами, виходячи із\~ встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору з відповідача на користь ПАТ"Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" підлягає стягненню сума заборгованості станом на 22 листопада 2016 року в розмірі 22273 грн. 72 коп. Оскільки позов ПАТ Ощадбанк" задоволено, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат та витрат повязаних з наданням оголошення до ДП "Редакція газети" Урядовий курєр" за розміщення оголошення про виклик в судове засідання відповідача [PERSON]

Outcome: approved