Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Представник УСЗН ЗМР по Олександрівському району звернулась до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої суми державної соціальної допомоги (допомоги малозабезпеченим сім`ям). В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулась до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району, далі - управління, з заявою від 04.10.2019 (щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям). До заяви [PERSON] додала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 04.10.2019 де в розділі ІІ Доходи членів сім*ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, членів сім*ї, що проживають окремо за період з 01.04.2019 по 30.09.2019 зазначила, що отримала допомогу, та надала оригінал довідки від 03.10.2019 № 38453/4-16.3-34 Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя про розмір сплачених аліментів, оригінал довідки від 04.10.2019 № 4574/1 Запорізького міського центру зайнятості про те, що [PERSON] зареєстрована як безробітна в Південному РЦЗ (м. Запоріжжя), дохід за період з 01.04.2019 по 30.09.2019 складає 0,00. грн. Відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від\~01.06.2000\~№\~1768-III та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. № 250, на підставі заяви та доданих до неї документів [PERSON] до управління від 04.10.2019, [PERSON] управлінням призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім*ї на період з 01.10.2019 по 31.03.2020, рішенням управління від 10.10.2019. Розпорядженням управління від 20.12.2019 у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму [PERSON] управлінням перераховано державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім*ї на період з 01.01.2020 по 31.03.2020. В січні 2020 р. управлінням, з метою цільового використання коштів, було зроблено запит до Запорізького міського центру зайнятості, листом від 02.01.2020 №02-02/692 щодо перебування на обліку в центрі зайнятості [PERSON] . На що Запорізький міський центр зайнятості, листом від 08.01.2020 №01/10-23 надав інформацію щодо осіб, які отримують державну соціальному допомогу малозабезпеченим сім`ям станом на 01.01.2020, в якому щодо [PERSON] зазначена дата припинення реєстрації безробітного 10.12.2019, згідно абз. 21 пп. 1 п. 30 Порядку 792 (відмова від двох пропозицій підходящої роботи). Про цю обставину [PERSON] не повідомляла управління, хоча заявник зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення в разі змін обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги. Згідно Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 р. № 792 абз. 21 пп. 1 п. 30 передбачає, що Центр зайнятості припиняє реєстрацію: 1) з дня: відмови від двох пропозицій підходящої роботи, в тому числі за набутою професією за направленням центру зайнятості, а для зареєстрованого безробітного, який вперше шукає роботу та не має професії (спеціальності), - відмови від двох пропозицій проходження професійного навчання у період з дня реєстрації (перереєстрації). Відповідно до п. 12 Порядку 250, у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до п. 10 Порядку 250, соціальна допомога не призначається у разі, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню) та оскільки [PERSON] припинено реєстрацію безробітного - 10.12.2019, згідно абз. 21 пп. 1 п. 30 Порядку 792 (відмова від двох пропозицій підходящої роботи) та знято з обліку в період отримання допомоги малозабезпеченим сім`ям, [PERSON] не мала права на отримання допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.01.2020 по 31.01.2020. З метою повернення надміру виплачених бюджетних коштів, листом управління від 23.01.2020 № 08-01/347 [PERSON] повідомлено щодо припинення виплати та виникнення переплати державних коштів (лист повернувся за закінченням терміну зберігання). Неодноразово державними соціальними інспекторами управління робились телефонні дзвінки на мобільний телефон [PERSON] , було відвідано [PERSON] за місцем її реєстрації. До теперішнього часу належна до повернення на розрахунковий рахунок управління сума у розмірі 2\~199, 50 грн. у добровільному порядку боржником не повернута. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь надміру виплачену суму державної соціальної допомоги (допомогу малозабезпеченим сім`ям ) у сумі 2\~199 грн. 50 коп. (дві тисячі сто дев`яносто дев`ять гривень 50 копійок) за період з 01.01.2020 по 31.01.2020 та судовий збір. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 01 жовтня 2020 року на 11 год.\~00\~хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2020 року справу призначено до судового розгляду на 16.10.2020 року на 08 год. 40 хв. В судове засідання представник позивача не з`явилась. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд винести заочне рішення по справі. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Згідно зі\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст. ст. 2, 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Враховуючи той факт, що право на справедливіш суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави- учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany). За змістом ст. 55, 64, 124 Конституції України право на судовий захист гарантується та забезпечується. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції України не може бути обмежений. Цей принцип знайшов своє відображення і в рішенні Конституційного суду № 9-зп від 25.12.1997 року. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов`язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного права. Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ст. 16 ЦК України, може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулась до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району, далі - управління, з заявою від 04.10.2019 (щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям). До заяви [PERSON] додала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 04.10.2019 де в розділі ІІ Доходи членів сім*ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, членів сім*ї, що проживають окремо за період з 01.04.2019 по 30.09.2019 зазначила, що отримала допомогу, та надала оригінал довідки від 03.10.2019 №38453/4-16.3-34 Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя про розмір сплачених аліментів, оригінал довідки від 04.10.2019 №4574/1 Запорізького міського центру зайнятості про те, що [PERSON] зареєстрована як безробітна в Південному РЦЗ (м. Запоріжжя), дохід за період з 01.04.2019 по 30.09.2019 складає 0,00. грн., копії аркушів з паспорту та копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру. [PERSON] була обізнана про наслідки неповідомлення в повному обсязі відомостей про зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, про що [PERSON] зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення, про що свідчить її особистий підпис в заяві та декларації, що заповнені нею власноручно та подані до управління 04.10.2019 року. Бланк заяви передбачає повідомлення громадянина про те, що особу повідомлено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, особа зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення. Відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", цей Закон спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям. Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. № 250 (далі Порядок 250), що визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям". Відповідно до п. 2-3 Порядку 250 (в редакції станом на момент звернення до управління з заявою), державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї. Відповідно до п. 6 Порядку 250, для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). Інформація про склад сім`ї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Форми заяви, декларації про доходи та майно затверджуються Мінсоцполітики. Відповідно до п. 8-9 Порядку 250, соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженого представника сім`ї, які документи повинні бути подані додатково. Рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів із дня подання заяви і надсилається наступного після його прийняття дня уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім`ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям"(в редакції станом на момент звернення до управління з заявою), державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не навчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню). Відповідно до п. 10 Порядку 250, соціальна допомога не призначається у разі, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню). Відповідно до п. 14 Порядку 250, розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги ( z0112-02 ), що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом. Відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від\~01.06.2000\~№\~1768-III та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. № 250, на підставі заяви та доданих до неї документів [PERSON] до управління від 04.10.2019, [PERSON] управлінням призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сімї на період з 01.10.2019 по 31.03.2020, рішенням управління від 10.10.2019. Розпорядженням управління від 20.12.2019 у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму [PERSON] управлінням перераховано державну соціальну допомогу малозабезпеченій сімї на період з 01.01.2020 по 31.03.2020. Відповідно до п. 27 Порядку 250, контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до 15 календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном. В січні 2020 р. управлінням, з метою цільового використання коштів, було зроблено запит до Запорізького міського центру зайнятості, листом від 02.01.2020 №02-02/692 щодо перебування на обліку в центрі зайнятості [PERSON] . На що Запорізький міський центр зайнятості, листом від 08.01.2020 №01/10-23 (отримано 16.01.2020) надав інформацію щодо осіб, які отримують державну соціальному допомогу малозабезпеченим сім`ям станом на 01.01.2020, в якому щодо [PERSON] зазначена дата припинення реєстрації безробітного - 10.12.2019 , згідно абз. 21 пп. 1 п. 30 Порядку 792 (відмова від двох пропозицій підходящої роботи). Про цю обставину [PERSON] не повідомляла управління, хоча заявник зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення в разі змін обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги. Згідно Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 р. № 792 абз. 21 пп.1 п. 30 передбачає, що Центр зайнятості припиняє реєстрацію: 1) з дня: відмови від двох пропозицій підходящої роботи, в тому числі за набутою професією за направленням центру зайнятості, а для зареєстрованого безробітного, який вперше шукає роботу та не має професії (спеціальності), - відмови від двох пропозицій проходження професійного навчання у період з дня реєстрації (перереєстрації). Відповідно до п. 12 Порядку 250, у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до п. 25 Порядку 250, виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється: у разі припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу сім`ї - з місяця, що настає за місяцем, в якому припинено реєстрацію безробітного за інформацією центрів зайнятості. Оскільки відповідно до п. 10 Порядку 250, соціальна допомога не призначається у разі, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню) та оскільки [PERSON] припинено реєстрацію безробітного - 10.12.2019 , згідно абз. 21 пп. 1 п. 30 Порядку 792 (відмова від двох пропозицій підходящої роботи) та знято з обліку в період отримання допомоги малозабезпеченим сім`ям, [PERSON] не мала права на отримання допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.01.2020 по 31.01.2020. Рішенням управління від 17.01.2020 [PERSON] припинено виплату допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.01.2020. Також управлінням визначено обсяг та період виплачених надміру коштів соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям [PERSON] , згідно довідки управління від 20.01.2020 про виплачені кошти помісячно і розрахунок надміру виплачених коштів, згідно якої надміру виплачені кошти за період з 01.01.2020 по 31.01.2020 склали на загальну суму 2\~199, 50 грн. З метою повернення надміру виплачених бюджетних коштів, листом управління від 23.01.2020 №08-01/347 [PERSON] повідомлено щодо припинення виплати та виникнення переплати державних коштів (лист повернувся за закінченням терміну зберігання). Неодноразово державними соціальними інспекторами управління робились телефонні дзвінки на мобільний телефон [PERSON] , було відвідано [PERSON] за місцем її реєстрації. До теперішнього часу належна до повернення на розрахунковий рахунок управління сума у розмірі 2\~199, 50 грн. у добровільному порядку боржником не повернута. Відповідно до п. 28 Порядку 250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті, у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Відповідно до\~ч.\~2.\~ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та надані на їх підтвердження докази в їх сукупності, взаємозв`язку, достатності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач безпідставно отримувала державну соціальну допомогу (допомогу малозабезпеченим сім`ям ), яка в порушення п. 28 Порядку 250, добровільно відповідачем не повернута, тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved