Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що у липні 2014 року загинула мати малолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Новоайдарського районного суду від 13 березня 2015 року відповідача - [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON]. Розпорядженням керівника військово-цивільної адміністрації - голови районної державної адміністрації № 80 від 25 березня 2015 року було встановлено опіку над малолітнім [PERSON], [INFO]. Опікуном [PERSON] призначено рідну бабусю [PERSON]. Позивачка зазначила, що малолітній [PERSON] зареєстрований та фактично проживає разом із нею і знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач - [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина добровільно не надає. Від укладання договору про сплату аліментів на дитину відповідач відмовився. На підставі вищенаведеного, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі, згідно з діючим законодавством України, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новоайдарської районної військово-цивільної адміністрації у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час та місце судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що у липні 2014 року загинула мати малолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Новоайдарського районного суду від 13 березня 2015 року відповідача - [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] (а.с.6). Встановлено, що розпорядженням керівника військово-цивільної адміністрації - голови районної державної адміністрації № 80 від 25 березня 2015 року було встановлено опіку над малолітнім [PERSON], [INFO]. Опікуном [PERSON] призначено рідну бабусю [PERSON] (а.с.7). Малолітній [PERSON] зареєстрований та фактично проживає разом із позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач - [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина добровільно не надає. Від укладання договору про сплату аліментів на дитину відповідач відмовився. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до приписів ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ч.2 ст. 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Відповідно до ст. 72 Цивільного Кодексу України опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для потреб підопічного за рахунок в тому числі і аліментів. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не наведено суду обставин, що передбачені ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, та повинні враховуватись судом при визначенні розміру аліментів, тому суд приймає до уваги обставини, викладені у позові позивачкою. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2015 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з розрахунку на місяць з "01" січня 2015 року становить 1286 грн., тому, з урахуванням приписів ст.180 СК України, суд вважає, що обов`язок по утриманню дітей є рівним, як батька, так і матері. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір утримання є співмірним з матеріальними можливостями відповідача, тому позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що сплату судового збору необхідно покласти на відповідача у розмірі, встановленому законом. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved