Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, зазначивши, що 12.02.2014 р. сторонами був укладений договір банківського вкладу, відповідно до умов якого, позивач передав Банку, а Банк прийняв грошову суму у розмірі 18 047 доларів США строком розміщення 13 місяців зі сплатою 10% річних з можливістю дострокового розірвання договору. 12.03.2014 року він звернувся до Банку з заявою про повернення його коштів та відсотків, однак співробітники Банку йому відмовили у видачі депозиту посилаючись на брак коштів, та повернули йому лише 200 доларів США. На його звернення Банком до 03 квітня 2014 року повернуто 1500 доларів США, після його скарги ще 2400 та 100 доларів США. Згідно виписки по особовим рахункам від 28.07.2014 року заборгованість відповідача складає 16 308,38 доларів США. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу за договором у розмірі 16 308,38 доларів США та пеню у розмірі 800 639,95 грн. Розгляд справи судом здійснювався на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі письмової заяви позивача. Позивач у письмовій заяві просить суд позов задовольнити повністю з підстав, вказаних у позовній заяві, відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому судом порядку. На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу у заочному порядку, представник позивача у письмовій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 12.02.2014 року [PERSON] та ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" уклали договір банківського вкладу „Щомісячний" № 744328/2014 (в доларах США), предметом якого є розміщення вкладником в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту в доларах США на строк 13 місяців з дня укладення договору, з виплатою процентів по закінченні строку дії вкладу, сума початкового вкладу - 18 047 доларів США 00 центів. (рахунок № [NUMBER]. П.П. 1.2,1.6 договору передбачено дострокове закриття вкладу з нарахуванням процентів за вкладом. Згідно з випискою Банку по особовим рахункам від 28.07.2014 року вхідний залишок за рахунком [NUMBER] - 16 301 доларів 38 центів, які підлягають стягненню з відповідача. Позивач також просить стягнути пеню у розмірі 800 639,95 грн., посилаючись на п.5 ст.10 Закону України „Про захист прав споживачів". За положеннями ст.2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" вклад(депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Обґрунтовуючи вимоги про стягнення пені за кожен день прострочення повернення банківського вкладу, розмір якої згідно наданого розрахунку становить 800 639,95 грн., позивач посилався на п.5 ст. 10 Закону України „Про захист прав споживачів", якою передбачено, що у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надати послуги) згідно з договором, за кожен день(кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3 % від вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Проте, до правовідносини між ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" та споживачем [PERSON], які виникли з приводу договору банківського вкладу, Закон України „Про захист прав споживачів" застосовується лише в частині, не врегульованій нормами ЦК України та іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності. Оскільки неустойка у виді пені в якості забезпечення виконання ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" грошових зобов'язань за договором від 12 лютого 2014 року його умовами не передбачалась, то і правових підстав для її стягнення суд не має. На підставі ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 1916 грн.

Outcome: partial