Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У березні 2015р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням наступних уточнень, просить визнати недійсними укладені з відповідачами договір купівлі-продажу, договір споживчого кредиту від 11.03.2015р., стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на її користь 5000грн моральної шкоди, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 1500грн, посилаючись на те, що між ним та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу косметики, а також з відповідачем ПАТ "Акцент-Банк" договір споживчого кредиту, яким було надано строковий кредит в сумі 7177грн для оплати товарів шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON]; але придбаний товар не відповідав критеріям якості, оскільки в складі придбаної косметичної продукції є шкідливі речовини, про що їй не було відомо на момент придбання вказаного товару, а тому вважала, що вказаний договір купівлі-продажу був укладений саме під впливом помилки, обману та психологічного тиску з боку консультантів салону. У судовому засіданні 24.09.2015р. представник позивача вимоги підтримала, зазначені обставини підтвердила, в подальшому у поданій заяві просила про задоволення позову у її відсутність. Відповідачі про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому порядку, до суду не зявилися вдруге. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 11.03.2015р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №1547, за яким продавець зобов'язується передати у власність покупця комплект косметичної продукції, а покупець оплатити його. У відповідності до вказаного договору продавець в особі ФОП [PERSON] (відповідач) передав косметичний набір ТМ "DeSheli" "Diamond Treasures" в кількості 1шт покупцю [PERSON] (позивач). Згідно п.п.2, п.4.1.2 вказаного договору продавець передає покупцеві документи, що підтверджують якість і безпечність придбаного товару, проводить демонстрацію товару та надає необхідну доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товар до моменту підписання договору. За твердженнями позивача, вказаний договір купівлі-продажу був укладений під впливом помилки, обману та психологічного тиску, оскільки консультанти салону краси, де позивачу було продано косметичні засоби, запевнили її щодо беззаперечної якості косметики та вмісту в ній безпечних інгредієнтів, проводячи демонстрацію продукції її запевняли, що косметика виробляється з натуральної сировини, але документи та інструкції по застосуванню косметики були надані їй вже після підписання договору. Після проведення демонстрації косметичної продукції позивач змушена була звернутися до Миколаївського обласного диспансеру, яким було зафіксовано факт алергічної реакції. Згодом, при вивчені складу косметичної продукції позивачем було встановлено, що продана косметика відповідно до Міжнародної номенклатури косметичних інгредієнтів містить небезпечні інгредієнти. Крім того, в наданих відповідачем інструкціях та каталогах до косметичних засобів немає жодного слова про її негативні наслідки та протипоказання. Вказане підтверджується довідками, виданими Миколаївським обласним кожно-венерологічним диспансером від 24.11.2015р., за фактом звернення позивача [PERSON], зі змісту яких вбачається, що в складі косметичних засобів продукції ТМ "DeSheli" "Diamond Treasures", згідно розшифровки складу косметики, виявлено речовини, які можуть негативно впливати на організм людини, зокрема: феноксіетанол (розчинник гуми, алергений, негативно впливає на репродуктивні функції організму, солі бензоатної кислоти (при взаємодії с вітамінами групи С утворюється безол, що є небезпечним канцерогеном), рододендрон (отруйна речовина, продукти з якого вражає центральну нервову систему), парфум (від душка, клас синтетичних ароматів, більшість яких канцерогени викликає алергічні реакції, подразнення шкіри, кашель, депресію, дратівливість). Згідно діючого цивільного законодавства договір як дво- чи багатосторонній правочин може бути визнаний судом недійсним з підстав того, що його зміст суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, що передбачено ст.ст.203,215 ЦК України. Стаття 216 ЦК України передбачає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. За змістом п.п.6.3,6.3.2 вказаного договору купівлі-продажу, продавець не несе відповідальності перед клієнтом при виникненні алергії або непереносимості матеріалів, дозволених до застосування. Разом з тим, положення ст.18 ЗУ "Про захист прав споживачів" передбачає, що продавець не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, у тому числі, умови договору про звільнення або обмеження юридичної відповідальності продавця в тому числі у разі пошкодження здоров'я споживача, спричинених діями чи бездіяльністю продавця. Відповідно до ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речей, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст.ст.230,231 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. У відповідності до ч.1 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізовується на території України, для задоволення своїх особистих потреб має право на належну якість продукції та обслуговування, а також на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту продукції) та звернення до суду за захистом порушених прав. Відповідно до ч.1 ст.6 ЗУ "Про захист прав споживачів", продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Згідно ч.4 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування шкоди. Таким чином, зважаючи на вищевикладене та аналізуючи норми чинного законодавства, суд вважає, що з боку продавця ФОП [PERSON] є порушення вимог діючого законодавства щодо несправедливих умов договору купівлі-продажу, що потягло негативні наслідки для позивача, а тому договір купівлі-продажу від 11.03.2015р. повинен бути визнаний недійсним. Окрім того, позивачу у відповідності до ч.1 ст.4 ЗК "Про захист прав споживачів" має бути відшкодована моральна шкода і визначений позивачем розмір грошової компенсації у 5000грн суд находить обґрунтованим, враховуючі негативні наслідки для здоровя позивача від застосування придбаного товару. Що стосується вимог позивача про визнання недійсним договору споживчого кредиту, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 11.03.2015р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» було укладено кредитний договір на підставі заяви позичальника №АВН0RG139350627, відповідно до умов якого: банк надав позивачу кредит у сумі 7177грн на строк 36 місяців по 10.03.2018р., із сплатою за користування 0,12% річних; за дорученням позичальника кредитні кошти були перераховані банком на поточний рахунок ФОП [PERSON] за товар (косметику). Як вбачається з договору позивач ознайомилась та погодилась з умовами надання споживчого кредиту, своїм підписом підтвердила факт надання їй повної інформації про всі умови кредитування. Наявність підстав для визнання недійсним кредитного договору у судовому засіданні позивачем не доведена. Банк як друга сторона договору договірні зобовязання виконав, порушень вимог закону на час укладання саме кредитного договору не встановлено.

Outcome: partial