Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

В серпні 2021 р. [PERSON] звернувся з позовом, у якому просить проведене Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" нарахування на його ім`я в якості заборгованості за спожитий газ за період з 01.11.2018 р. по 30.06.2021 р. за адресою проживання: [ADDRESS] , в розмірі 2 229,01 грн. визнати таким, що порушує його право та скасувати як незаконне. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] не споживав природній газ у період з 01.11.2018 р. по 30.06.2021 р. через непроживання більше двадцяти п`яти років за адресою: [ADDRESS] , будь-якої заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" він не має, між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" відсутні будь-які договірні відносини з приводу постачання природного газу. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області було видано судовий наказ від 01.04.2021 р. про стягнення на його користь з [PERSON] заборгованості за спожитий за адресою: [ADDRESS] , природний газ за період з 01.11.2018 р. по 31.01.2021 р. у розмірі 2 176,67 грн., який не скасовано. Судом з`ясовано, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 02.06.1997 р. є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується листом від 17.04.2006 р. № 297 Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, довідкою від 13.12.2010 р. № 2226 Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 3, довідками від 06.05.2021 р. № 33 та від 06.08.2021 р. № 41 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Південний - 66"(а. с. 14, 15, 18, 19). За адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок [NUMBER] на ім`я [PERSON] , що підтверджується листом від 14.06.2021 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" та рахунками за спожитий природний газ (а. с. 23, 11 - 12). [PERSON] не подано доказів, що за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.11.2018 р. по 31.01.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" не надавало послуг з постачання природного газу. Разом з тим, Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області 01.04.2021 р. було видано судовий наказ, яким на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" з [PERSON] було стягнуто заборгованість за спожитий за адресою: [ADDRESS] , природний газ за період з 01.11.2018 р. по 31.01.2021 р. у розмірі 2 176,67 грн. (а. с. 50). Цей наказ набрав законної сили та не скасований. За таких обставин Суд виходить з того, що за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.11.2018 р. по 31.01.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" надавало послуги з постачання природного газу. [PERSON] не подано доказів, які б вказували, що він до 31.01.2021 р. звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" з заявою про припинення постачання природного газу у належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS] . Підсумовуючи наведене, Суд вважає, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" існували фактичні договірні відносини з приводу постачання другим природного газу у належну першому квартиру у період з 01.11.2018 р. по 31.01.2021 р. Частиною четвертою статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з пунктом 37 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини. Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 2 частини другої статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Частиною першою статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином [PERSON] як власник квартири є індивідуальним споживачем у розумінні статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та споживачем у розумінні статі 1 Закону України "Про ринок природного газу", а відтак зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги (забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу). З наведеного випливає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" на законних підставах здійснювало нарахування [PERSON] як споживачу природного газу плату за поставлений у період з 01.11.2018 р. по 31.01.2021 р. у належну йому квартиру природний газ. Та обставина, що [PERSON] не проживає більше 25 років за адресою: [ADDRESS] , на що він посилається як на одну з підстав позову, не звільняє його від обов`язку споживача щодо сплати комунальних послуг, зокрема, послуги з постачання природного газу. Посилання [PERSON] на те, між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" відсутні будь-які договірні відносини з приводу постачання природного газу, спростовуються встановленими вище обставинами про виникнення відповідних фактичних договірних відносини. Крім того, як зазначено вище, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (стаття 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed