Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач вказав, що рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради № 225 від 21.09.2010 «Про визначення виконавця та виробника послуг з централізованого опалення», ЗАТ «Василівкатепломережа» визначено виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення. На теперішній час ПрАТ «Василівкатепломережа» є єдиним виробником послуг з централізованого опалення в м. Василівка. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. ПрАТ «Василівкатепломережа», за відсутності укладеного письмового договору про надання комунальних послуг, надало [PERSON] послуги з централізованого опалення до належного їй житлового приміщення - квартири [ADDRESS] у опалювальних сезонах 2016-2018 роках, а тому позивач вважає, що між ним та відповідачем [PERSON] встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER]. ПрАТ «Василівкатепломережа» у період з 01 січня 2016 року по 01 листопада 2018 року надало [PERSON] послуги з централізованого опалення на загальну суму 9 449 грн. 76 коп.. При обчисленні розміру заборгованості враховані тарифи на відповідні послуги, які були встановлені рішеннями виконавчого комітету Василівської міської ради у відповідні періоди, за які здійснювалися нарахування. Згідно з розрахунками, три відсотки річних від простроченої суми боргу складає 804 грн. 00 коп., інфляційні втрати - 3 512 грн. 57 коп. Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 13 766 грн. 33 коп. та складається із: 9 449 грн. 76 коп. (основний борг); 804 грн. 00 коп. (3% річних); 3 512 грн. 57 коп. (інфляційні витрати). Позивачем [PERSON] неодноразово направлялись платіжні повідомлення про сплату рахунку за теплопостачання з вимогою сплатити заборгованість, однак ні заперечень стосовно неправомірності нарахувань за надані послуги, ні заперечень на неналежну якість надання послуги на адресу підприємства не надходило, заборгованість не сплачено. Крім того позивач вказав, що 23 травня 2018 року [PERSON] уклала з ПрАТ «Василівкатепломережа» договір про реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення на період з 23 травня 2018 року до 23 листопада 2018 року. Сума поточного щомісячного платежу заборгованості за послуги з централізованого опалення становила 1 502 грн. 16 коп., у тому числі додатково відповідач повинна була сплачувати щомісячні платежі за діючими тарифами. Відповідач умови вищевказаного договору порушила та не сплачувала обов'язкову плату, тому позивач на підставі п.3 розділу Права та обов'язки сторін вказаного договору про реструктуризацію заборгованості, прийняв рішення про розірвання договору в разі несплати в поточному місяці щомісячного платежу в повному обсязі. Позивач вважає, що відповідач, уклавши договір про реструктуризацію заборгованості, визнала вищевказаний борг за послуги з централізованого опалення, а тому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 січня 2016 року по 01 листопада 2018 року, основний борг в розмірі 9 449 грн. 76 коп.; 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі 804 грн. 00 коп.; інфляційні втрати в розмірі 3 512 грн. 57 коп. та судові витрати в розмірі 1 762 грн. 00 коп., а всього 15 528 грн. 33 коп. В судове засідання представник позивача не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена своєчасно та у встановленому законом порядку, заперечень проти позову суду не надала. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області № 225 від 21.09.2010 «Про визначення виконавця та виробника послуг з централізованого опалення», ЗАТ «Василівкатепломережа», правонаступником якого є ПрАТ «Василівкатепломережа», визначено виробником та виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення (а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області № 93 від 02 серпня 2016 року, узгоджено тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії ПрАТ «Василівкатепломережа» для населення м. Василівка згідно з додатком (а.с. 18, 19, 20). Згідно статуту позивача, витягу з ЄДРПОУ, виписки з ЄДРПОУ, ліцензій, виданих позивачу, одним із видів діяльності ПрАТ «Василівкатепломережа» є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії тепловими мережами та надання послуг з централізованого опалення житловому фонду та підприємствам, установам, організаціям (а.с. 21-23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30). Рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради № 225 від 21.09.2010 «Про визначення виконавця та виробника послуг з централізованого опалення», ЗАТ «Василівкатепломережа» визначено виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення (а.с.8). Відповідач [PERSON] є власником, зареєстрована та мешкає в квартирі [ADDRESS], а отже є споживачем відповідних послуг, що підтверджено розрахунком заборгованості за особовим рахунком [NUMBER] (а.с. 12-15), довідкою про склад сім'ї (а.с. 17), довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 41), договором про реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення від 23 травні 2018 року, укладеного між сторонами (а.с. 34). Послуги з централізованого опалення відповідачем [PERSON] не оплачуються, що не оспорено відповідачем та підтверджено розрахунком заборгованості. Крім того, суд враховує, що 23 травня 2018 року [PERSON] уклала з ПрАТ «Василівкатепломережа» договір про реструктуризацію заборгованості в сумі 9 012 грн. 98 коп. за послуги з централізованого опалення на період з 23 травня 2018 року до 23 листопада 2018 року. Сума поточного щомісячного платежу заборгованості за послуги з централізованого опалення становила 1 502 грн. 16 коп., у тому числі додатково відповідач повинна була сплачувати щомісячні платежі за діючими тарифами. Вказане свідчить про те, що відповідач, уклавши договір про реструктуризацію заборгованості, визнала вищевказаний борг за послуги з централізованого опалення. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. За змістом ст. ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов'язку споживача житлово-комунальних послуг укласти договір з виконавцем послуг, що передбачений п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідає обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Згідно п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця , що настає за розрахунковим. Згідно п.20,21 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показників засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання з розрахунку на 1 кв. м опалювальної площі квартири, на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. За правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 18.11.2015 у справі № 6-582цс15, встановлення факту, що особа в певний період отримував надані позивачем послуги з постачання теплової енергії, дає підстави для висновку по те, що у такому випадку між особою і позивачем склалися фактичні договірні відносини, у зв'язку з чим позов про стягнення вартості спожитої теплової енергії підлягає задоволенню. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед ПрАТ «Василівкатепломережа» за надані послуги з теплопостачання за період з 01 січня 2016 року по 01 листопада 2018 року становить 9 449 грн. 76 коп. (а.с. 12-15). При цьому позивачем при обчисленні розміру заборгованості враховані тарифи на відповідні послуги, які були встановлені рішеннями виконавчого комітету Василівської міської ради у відповідні періоди, за які здійснювалося нарахування (а.с. 18, 19, 20). Відповідно до ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (частина 1) ; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2). Згідно розрахунку, зробленого позивачем, три проценти річних від простроченої суми заборгованості відповідача складає 804 грн., а сума боргу, на яку збільшилася сума заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення складає 3 512 грн. 57 коп. (а.с. 16). Отже, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем за послуги з централізованого опалення, який підлягає стягненню з відповідача, становить 13 766 грн. 33 коп. та складається із суми заборгованості за надані послуги в розмірі 9 449 грн. 76 коп., трьох відсотків річних в розмірі 804 грн., заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 3 512 грн. 57 коп. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що права позивача порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідача на користь ПрАТ «Василівкатепломережа» суми заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Крім того, відповідно до ст.. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на оплату судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп. (а.с.7).

Outcome: approved