Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач подав до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на її користь для утримання повнолітнього сина [PERSON]. Вимоги мотивуються тим, що їх спільний син [PERSON] на даний час є повнолітній та продовжує навчання на третьому курсі Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну в місті Львова, в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідно батько зобов'язаний утримувати його до досягнення двадцяти трьох років, тому просить стягувати аліменти в розмірі 50 % від всіх видів заробітку відповідача щомісячно. Відповідач надав відзив на позов, згідно якого згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, на час навчання його повнолітнього сина, оскільки стягнення аліментів у розмірі який просить стягувати позивач, погіршить його становище у порівнянні зі становищем одержувача аліментів. Посилається на те що має на отриманні батьків пенсіонерів, дружину [PERSON] з якою перебуває в зареєстрованому шлюбі та її неповнолітню дочку [PERSON]. Крім цього надав позивачу кошти за 9 місяців 2018 року для утримання сина в розмірі 71 227,81 грн, а також постійно надавав і надає сину [PERSON] додаткову допомогу. Позивач надав суду відповідь на відзив, згідно якого вказує що батьки відповідача хоч і є пенсіонерами, але мають своє пенсійне забезпечення, а також мають власний бізнес-павільйон про продажу господарських товарів на ринку м. Перемишляни, тому вважає що він їх не отримує, крім цього посилається що його теперішня дружина є приватним підприємцем, займається туристичним бізнесом, відповідно сама може отримувати і себе і свою дитину, відповідно вважає заявлений позов обґрунтованим і який підлягає до задоволення. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, давши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив. В судове засіданні відповідач проти позову заперечив частково, готовий сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, на час навчання його повнолітнього сина, надавши пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позові. Заслухавши думку сторін, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 198, ч.1 ст.199, 200 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є повнолітній син [PERSON] - [INFO]. Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, стверджено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] Довідкою виданою Перемишлянською МКП "Комунальник", стверджено що [PERSON] перебуває на утриманні [PERSON] Згідно довідки "Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну" за №222 від 20 вересня 2018 року, [PERSON] навчається на третьому курсі на денній формі навчання, термін навчання з 01 вересня 2016 року по 01 липня 2020 року. Наведеними документальними доказами встановлено, що [PERSON] на час подачі заяви до суду є повнолітнім, перебуває на утриманні матері [PERSON] та продовжує навчання на денній формі, відповідно потребує матеріальної допомоги батька [PERSON] Довідкою про утримання аліментів станом на 11.10.2018 року, встановлено, що у [PERSON] немає заборгованості по сплаті аліментів Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], встановлено, що [PERSON] одружений з [PERSON]., яка після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на "[PERSON]". Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], встановлено що у [PERSON] є неповнолітня дитина [PERSON] - [INFO]. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та довідки Головного управління ДФС у Львівській області, встановлено, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, сума доходу від здійснення підприємницької діяльності за ІІ квартал 2018 року становить 0,00 грн. Пенсійними посвідченнями, довідкою виданою Перемишлянським МКП "Комунальник" та Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, стверджено, що батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами, проживають разом із сином [PERSON], який здійснює за ними догляд. Копією квитанції про оплату послуг та роздрукованої переписки між сином [PERSON] та батьком [PERSON], встановлено, що батько [PERSON] неодноразово поповняв мобільний рахунок сина [PERSON], надавав гроші на проїзд, оплатив за курси водіїв сина. Позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої сина обгрунтовуються тим, що позивач потребує матеріальної допомоги на час навчання сина у навчальному закладі, проте як встановлено у судовому засіданні батько і так бере активну участь у матеріальному забезпеченні сина оплачує його мобільний рахунок, переїзд, також оплатив навчання сина на курсах водіїв. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевказаного, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial