Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем, [PERSON], вони зареєстрували шлюб 15.09.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про що зроблено відповідний актовий запис за №100. Від шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач, як батько дитини, добровільно не надає коштів на утримання сина [PERSON]. Вважає, що відповідач має можливість надавати кошти на утримання дитини, оскільки має постійне місце роботи та стабільний заробіток так, як працює в ПАТ "Закарпаттяобленерго" Рахівський РЕМ. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Інших дітей у відповідача не має. На підставі наведеного просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. Позивачка, [PERSON] та її представник Поштак Ю.С. в судовому засіданні змінили позовні вимоги. Просять стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Окрім того просили стягнути з відповідача на користь позивачки 1100 гривень витрат за надання правової допомоги. Відповідач, [PERSON] та його представник [PERSON], у судовому засіданні змінені позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнали, в частині стягнення з відповідача на користь позивачки 1100 гривень витрат за надання правової допомоги - залишили на розгляд суду. Заслухавши сторін та їхніх представників, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.09.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про що зроблено відповідний актовий запис за №100. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. За час перебування у шлюбі у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого являється відповідач, [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження дитини: серії [NUMBER] від 06 березня 2015 року. На даний час дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказана обставина підтверджується довідкою №1114 від 11.03.2015 року, виданою виконавчим комітетом Рахівської міської ради та актом обстеження житлово-побутових умов від 30 березня 2015 року. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, не має доходу, і матеріальне становище відповідача, який позовні вимоги визнав, має постійне місце роботи та сталий дохід, тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини - сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 02 квітня 2015 року. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 грн. судового збору. Окрім того, судом встановлено, що позивачка понесла судові витрати, пов'язані з наданням правової допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з угоди про надання правової допомоги від 15 квітня 2015 року укладеної між позивачкою [PERSON] та адвокатом Поштак Юстиною Степанівною та розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу, оплата за надання юридичних послуг у справі про стягнення аліментів складає 1100 гривень. Разом з тим, із доданої квитанції до прибуткового касового ордеру № б/н від 14 квітня 2015 року вбачається, що позивачка [PERSON] оплатила адвокату Поштак Ю.С. за надання правової допомоги - 1100 гривень. Згідно ч.2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. У відповідності до статті 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", який вступив у законну силу 01 січня 2012 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Мінімальна заробітна плата станом на 1 січня 2015 року, відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" складає 1218 гривень Частина 3 ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року зазначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Судом встановлено, що адвокат Поштак Ю.С. представляючи інтереси позивачки [PERSON], брала участь лише в одному судовому засіданні - 15.04.2015 року з 14:00 год. по 14:29 год., що стверджується журналом судового засідання. Беручи до уваги, вище зазначені норми закону, враховуючи те, що гонорар адвоката має бути розумним та обґрунтованим, враховуючи обсяг допомоги адвоката й витрачений ним час, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення понесених позивачкою витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню, в розумному та обґрунтованому розмірі - 500 гривень. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved