Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення, стверджуючи, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 07 лютого 2008 року було укладено кредитний договір №ODKTGА00000003, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 56250,00 доларів США. [PERSON] зобов'язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, [PERSON] не виконував належним чином свої зобов'язання та не дотримався терміну повернення наданого йому кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 07 лютого 2008 року було укладено іпотечний договір. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 червня 2009 року було звернено стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом його продажу публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. ПАТ КБ «Приватбанк», уточнивши позовні вимоги, просив виселити відповідачів з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 березня 2015 року провадження в справі у частині заявлених вимог до [PERSON] закрито, у зв'язку з набранням законної сили рішення суду постановленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Крім того, [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] Представник позивача у судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, їх представник [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Котовської міської ради Одеської області Туркевич О. М. проти задоволення позову заперечувала, оскільки у будинку зареєстрована [PERSON] та її малолітній син [PERSON], [INFO], тому виселення малолітньої дитини призведе до порушення житлових прав малолітнього, які охороняються чинним законодавством. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 07 лютого 2008 року було укладено кредитний договір №ODKTGА00000003, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 56250,00 доларів США. [PERSON] зобов'язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, [PERSON] не виконував належним чином свої зобов'язання та не дотримався терміну повернення наданого йому кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 07 лютого 2008 року було укладено іпотечний договір. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 червня 2009 року було звернено стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом його продажу публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених Законом. Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Зі ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч.3 ст. 109 ЖК України вбачається, що для виселення мешканців у судовому порядку на підставі рішення суду із житлового будинку чи іншого житлового приміщення, що є предметом іпотеки і на яке звернуто стягнення, обов'язковою передумовою є надіслання іпотекодержателем таким мешканцям письмової вимоги про необхідність добровільного звільнення житлового будинку чи іншого житлового приміщення і лише у разі відмови мешканців добровільно звільнити у вказаний місячний або інший погоджений між сторонами строк житловий будинок чи інше житлове приміщення примусове виселення таких мешканців може бути здійснене на підставі рішення суду за зверненням іпотекодержателя. В постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №5 від 30 березня 2012 троку "Про практику застосування судами законодавства про вирішенні спорів, що виникають їз кредитних правовідносин", вказано, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Згідно довідки КП «Інвентаризатор» станом на 07 лютого 2008 року, тобто на час укладення договору іпотеки, за адресою: [ADDRESS], мешкали [PERSON] та [PERSON] Згідно п. 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. З матеріалів справи вбачається, що на час укладання договору іпотеки [PERSON] була єдиним власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], і мала право розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, оскільки згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно довідки КП «Інвентаризатор» від 17 січня 2015 року [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], склад її сім'ї - [PERSON], [INFO],[PERSON] В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» про добровільне звільнення протягом одного місяця житлового будинку, яке було відправлене відповідачам, та дана письмова вимога була отримана відповідачами (а.с.59,61), однак виконана не була. Висновком №774 від 24 березня 2015 року орган опіки та піклування Котовської міської ради одеської області вважає недоцільним виселяти відповідачів з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки у будинку зареєстрована [PERSON] та її малолітній син [PERSON], [INFO]. Виселення малолітньої дитини призведе до порушення житлових прав малолітнього, які охороняються чинним законодавством. Малолітній [PERSON], [INFO], не був зареєстрований у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно і не мав право користування зазначеним будинком на момент укладення договору іпотеки, що в свою чергу унеможливлює порушення його прав на житло. Суд не може прийняти до уваги відсутність згоди органів опіки і піклування на виселення малолітнього, оскільки згода органів опіки і піклування вимагається при укладенні договорів щодо майна, право власності або право користування яким мають неповнолітні діти, а не на стадії їх виконання, зокрема виселення з іпотечного майна. Враховуючи, що відповідачі добровільно не звільнили житловий будинок, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя, малолітній [PERSON] не мав права власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved