Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до [PERSON] з позовом про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивувало тим, що 06 березня 2018 року о 10 год.45 хв. за адресою: м. Луцьк, вул. Соборності, 43 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «HYUNDAI H-1», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], страхувальник Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротон-Ексклюзив», під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «AUDI 100», державний номерний знакАС1956ВА, під керуванням водія [PERSON] внаслідок чого всі автомобілі отримали механічні пошкодження. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «HYUNDAI H-1», державний номерний знак [NUMBER], який на момент ДТП був застрахований у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" відповідно до Договору добровільного страхування № 28-0301-00374 від 01.11.2017 року. Згідно постанови Володимир-Волинського міського суду по справі № 154/903/18 від 03.04.2018 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення відповідачем\~ПДР\~України. 12.03.2018 року Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" було отримано заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і ними було складено страховий акт № 3СКА-7937 від 24 квітня 2018 року та розрахунок до нього на підставі Рахунку № СФ-0000216 від 13.04.2018 року. На підставі вищевказаних документів, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 8960 грн. 40 коп. Після виплати страхового відшкодування вони отримали право вимоги до винуватця ДТП. Врегулювати спір в досудовому порядку з відповідачем не вдалося, а тому просять стягнути з відповідача суму невідшкодованого матеріального збитку, яка становить 8960, 40 грн. та судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень\~ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з'явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 березня 2018 року о 10 год.45 хв. за адресою: м. Луцьк, вул. Соборності, 43 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «HYUNDAI H-1», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], страхувальник Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротон-Ексклюзив», під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «AUDI 100», державний номерний знакАС1956ВА, під керуванням водія [PERSON] внаслідок чого всі автомобілі отримали механічні пошкодження. Судом встановлено, що постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області по справі № 154/903/18 від 03.04.2018 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] п. 10.1\~ПДР\~України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340, 00 грн. Відповідно положень ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «HYUNDAI H-1», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], на момент ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0301-00374, який на момент ДТП був діючим. Позивач у поданій до суду позовній заяві вказує на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП пригоди не була застрахована у жодній страховій організації всупереч норм чинного законодавства. 12 березня 2018 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав усі необхідні документи. 24 квітня 2018 року позивачем було складено страховий акт № 3СКА-7937 та розрахунок страхового відшкодування до нього. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 24.04.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «HYUNDAI H-1», державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП визначена у розмірі 8960 грн. 40 коп. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 8960,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8845 від 03.05.2018 року. Після виплати страхового відшкодування позивач отримав право вимоги до винуватця ДТП, сума невідшкодованого матеріального збитку становить 8960,40 грн. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі ч. 2\~ст. 999 ЦК України\~до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цьогоКодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Згідно з ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно із\~ст. 1187 ЦК України\~особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. організації і громадяни, діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved