Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» у березні 2019 року звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 117,40 грн. та судові витрати по справі. Відповідно до ч. 1 ст.274ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 19 березня 2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомленням (виклику) сторін. 30 липня 2019 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача, в якій йдеться про зміну найменування Банку та зазначено, що з 18.07.2019 пройшла зміна типу товариства з публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на приватне та перейменуванням його на акціонерне товариство "Державний ощадний банк України". Відповідачу направлялась ухвала судді разом з позовною заявою та доданими до неї документами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, в зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 10 травня 2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та відповідачем [PERSON] була укладена заява про приєднання №450927305 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), банком був відкритий поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та для його користування оформив та видав клієнту банківську платіжну картку (БПК) типу Mastercard World Debit «Моя картка». В подальшому здійснював обслуговування платіжної картки відповідно до встановлених тарифів на загальних умовах. Відповідно до блоку 6 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на строк 60 місяців, з можливим подовженням на той самий строк, Банк встановив Клієнту кредит у сумі 15 000 грн. під 35% річних за користування кредитними коштами (п.п. 6.3, 6.6.1). Банк свої зобов`язання виконав повністю. Однак, у порушення норм законодавства та умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим за вказаним кредитним договором станом на 27.02.2019 виникла заборгованість у розмірі 20 117,40 грн., яка складається з наступного: 14 980,03 грн. - загальна сума основної заборгованості; 3712,09 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 17,50 грн. - загальна сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування; 1036,09 грн. - загальна сума нарахованої пені; 188,47 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 92,74 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та не сплачених процентів; 62,81 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 27,67 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та не сплачених процентів. Позивач зазначає, що вживав заходів для досудового врегулювання спору відповідно до п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України шляхом проведення переговорів про необхідність своєчасно сплатити борг та попередження про застосування заходів примусового відшкодування у випадку несплати, на які відповідач не відреагував та заборгованість не погасив. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved