Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

17 березня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить ухвалити рішення, яким встановити факт її належності до національності "полька" (а.с. 25). Свою заяву мотивує тим, що згідно свідоцтва про народження її матір'ю є [PERSON]. Її бабуся - [PERSON] за національністю полька. У їх сім'ї з дитинства дотримувались польських традицій і продовжують шанувати польські традиції і тепер. Так як її бабуся була за національністю полька, вважає, що вона має право на відновлення національності своїх предків, як це передбачено Законом України "Про національні меншини". Установлення цього факту їй необхідно для подання док-в до [PERSON], щоб отримати певні пільги на території [PERSON] при її відвідуванні. У судовому засіданні представник заявника підтримала подану заяву з наведених у ній підстав. Зазначила, що в консульстві [PERSON] при оформлені документів вимагають доведення першого ступеня польського споріднення. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відділ повідомлявся. До суду направлено заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є: [PERSON] за національністю - українець та мати [PERSON] за національністю - українка, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.10). 07 лютого 1981 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с. 11). Згідно зі ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 зазначено, що для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Статтею 19 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" визначено, що реєстрація народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені та по батькові провадиться органами реєстрації актів громадянського стану в книгах спеціального зразка, які є єдиними доказами засвідчених у них фактів. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано ст. 23 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 19 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5. Згідно з п.п. 1.1 цих Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Пунктом 1.7. Правил передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Суду не надано доказів, що [PERSON] зверталася до відповідного відділу реєстрації актів цивільного стану з таким питаннями і, що їй було відмовлено в цьому, тому вона іншим шляхом не може встановити факт свої національності. Крім того, [PERSON] просить суд встановити факт належності її до національності "полька". Разом з тим, ст. 11 Закону України "Про національні меншин в Україні", на які посилається заявник, як на підставу задоволення її вимог, передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати свою національність. Зазначена норма Закону не регулює встановлення факту, що має юридичне значення, про який просить заявник. З огляду на викладене в задоволені заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed