Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказав, що 15 квітня 2011 року Чортківським районним судом видано виконавчий лист № 2-58/2011 про стягнення з [PERSON] в його користь 49 000 гривень боргу, 490 гривень сплаченого судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 28 квітня 2011 року в відділі державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції було відкрито відповідне виконавче провадження. Борг згідно виконавчого листа відповідач повернув 8 жовтня 2014 року. У зв'язку із порушенням виконання зобов'язання [PERSON] просив стягнути з [PERSON] 9 310 гривень 90 копійок інфляційних витрат та 5 215 гривень 48 копійок 3 % річних, а також судові витрати по справі. В процесі розгляду справи позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, оскільки станом на 1 березня 2015 року змінився індекс інфляції, просить стягнути 18 638 гривень 48 копійок інфляційних втрат та 5 908 гривень 35 копійок 3 % річних. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, враховуючи клопотання позивача та його предстанвика, суд розглядає справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів. З матеріалів справи, а саме рішення Чортківського районного суду від 22 березня 2011 року вбачається, що у зв'язку із укладенням між сторонами в травні 2008 року усної домовленості про придбання товару по визначеній ціні, між ними виникло зобов'язання, зміст якого полягає у обов'язку відповідача надати позивачу 70 тисяч штук цегли за отримані кошти в сумі 49 000 гривень. Оскільки відповідач свої зобов'язання не виконав, то саме дана сума є боргом, з якої слід обраховувати 3 % річних і інфляцію. 15 квітня 2011 року Чортківським районним судом було видано виконавчий лист № 2-58/2011 р. про стягнення з відповідача вищезазначеного боргу і 28 квітня 2011 року головним державним виконавцем відділу ДВС Чортківського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа. Згідно квитанції № k7/8/17 ПАТ "Комерційний банк "Надра" від 8 жовтня 2014 року [PERSON] сплатив борг в сумі 49 610 гривень згідно виконавчого листа № 2-58 від 15 квітня 2011 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Вищенаведеною квитанцією № k7/8/17 ПАТ "Комерційний банк "Надра" від 8 жовтня 2014 року підтверджується виконання відповідачем зобов'язання перед позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення. Як слідує з наведеного в первинній позовній заяві розрахунку за період прострочення виконання зобов'язання інфляційні втрати становлять 9 310 гривень, а 3% річних -- 5 215 гривень 48 копійок. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача шляхом стягнення в його користь із відповідача інфляційних нарахувань та 3% річних у вищезазначених розмірах. При цьому суд зазначає, що збільшенні позовні вимоги про стягнення з відповідача 18 638 гривень 48 копійок інфляційних втрат та 5 908 гривень 35 копійок 3 % річних не узгоджуються з вищенаведеними вимогами закону, оскільки відповідачем грошове зобов'язання було виконано в жовтні 2014 року, а тому відсутні правові підстави для проведення нарахування інфляційних втрат та 3% річних станом на 1 березня 2015 року. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial