Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

До суду надійшла позовна заява, в якій позивач просив суд скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження від 13.09.2004 року № 1297555 у вигляді заборони на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], внесений Васильківською районною державною нотаріальною конторою Київської області. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач, звернувся до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції Київської області із заявою про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], проте в проведенні державної реєстрації права власності було відмовлено в зв'язку з тим, що на житловий будинок за вищевказаною адресою у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна накладено заборону відчуження, що підтверджується рішенням державного реєстратора від 24.04.2015 року № 20910479. Позивач зазначає, що вказана заборона за реєстраційним номером 1297555, який зареєстровано 13.09.2004 12:18:10 за №1297555 на підставі повідомлення, 1, 28.08.1978, «шкіробьеднання», об'єкт обтяження: за адресою [ADDRESS], власником якого зазначено «[PERSON]», додаткові дані: архівний номер:4520880KIEV477, архівна дата: 10.07.2002, дата виникнення: 22.09.1978, № реєстра:13, внутр. № 8C01412B28F33E304C47, комментарий: ст. 10 Васильк. ДНК. За твердженням позивача майна на яке накладено арешт є його власністю, і він ніколи на підприємствах, де в назві є слово «шкіробьеднання». І для виправлення цієї помилки позивач звернувся до Васильківської районної державної нотаріальної контори, як органу, яким вносився цей запис. Проте, останньому було повідомлено, що так як він не є боржником за зобов'язанням, тому виключити вищезазначений запис про обтяження не є можливим. Як зазначає позивач, він позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном, а тому просить захистити його право. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши в суд заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що позивач був користувачем земельної ділянки за адресою [ADDRESS] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти, укладеного від 05.05.1977 року, посвідченого нотаріусом Васильківської нотаріальної контори 21.06.1977 року, реєстровий № 3697. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок (домоволодіння), що розташовано за адресою [ADDRESS], складений 17.11.1984 року житловий будинок побудовано у 1979 році, який за інвентаризовано на ім'я позивача. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташовано за адресою [ADDRESS], складений 15.01.2014 року житловий будинок побудовано у 1979 році, який за інвентаризовано на ім'я позивача. Як вбачається з архівної довідки КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» від08.06.2015 № 438 станом на 31.12.2012 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS], будинок 6 на праві приватної власності зареєстровано на ім'я [PERSON] на підставі договору про надання безстрокового користування земельної ділянки посвідченого нотаріусом Васильківської нотаріальної контори 21.06.1977 року. р.3697 та акта державної прийомки в експлуатацію індивідуального домоволодіння затвердженого рішенням виконкому Васильківської міської ради №364 від 11.12.1984 номер запису 4506 в книзі 34 стор. 55. З трудової книжки позивача [NUMBER] вбачається, що позивач не працював в організації, яка б своїй назві містила слова «шкіробьеднання» Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (далі - Інформаційна довідка) №56704023 земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] належить [PERSON]. Крім того, згідно вказаної Інформаційної довідки накладено заборону (архівний запис), реєстраційний номер 1297555, який зареєстровано 13.09.2004 12:18:10 реєстратором Васильківська районна державна нотаріальна контора, 08600, Київська обл., Васильків, вул. Чехова, 1, на підставі повідомлення, 1, 28.08.1978, «шкіробьеднання», об'єкт обтяження: за адресою [ADDRESS], власником якого зазначено «[PERSON]», додаткові дані: архівний номер:4520880KIEV477, архівна дата: 10.07.2002, дата виникнення: 22.09.1978, № реєстра:13, внутр. № 8C01412B28F33E304C47, комментарий: ст. 10 Васильк. ДНК. Рішенням державного реєстратора 24.04.2015 року №20910479відмовлено у державній реєстрації права власності на приватний житловий будинок, що розташований [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] за позивачем. Листом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області від 22.05.2015 року №993/02-14 повідомлено позивачу, що розглянувши його заяву про вилучення запису з реєстру заборон, зняття заборони та виключення запису про реєстрацію заборони Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за заявою власника будинку, який не є боржником за зобов'язанням, діючим законодавством не передбачено. Київський обласний нотаріальний архів листом від 01.07.2016 № 01-17-1180 повідомив суд, що копій документів на підставі яких було накладено зазначену заборону та інші відомості надати не можуть у зв'язку з їх відсутністю. При цьому суду надано копію з алфавітної книги та з реєстру для реєстрації заборон відчуження, де є запис про накладення заборони на ім'я [PERSON] щодо накладення заборони відчуження на майно за адресою [ADDRESS]. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність накладеної заборони на майно позивача за зобов'язаннями сторонньої відносно позивача особи -[PERSON] безперечно порушує права позивача. Виходячи зі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 90, 91 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" від 25.07.2002 року (заява N 48553/99), п. 38, 45 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Полтораченко проти України" від 18.01.2005 року (заява N 48553/99), п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Войтенко проти України" від 29.06.2004 року (заява N 18966/02) суд зазначає, що майно позивача (будинок за адресою [ADDRESS]) має безсумнівно економічну цінність та становить "майно" в розумінні статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а заборона відчуження, накладена на майно позивача становить втручання в право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на вищевикладені обставини вбачається, що відсутні документи, які були підставою внесення відомостей в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на майно позивача, та їх внесено щодо іншої особи. Таким чином, заборона відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстрованого від 13.09.2004 рок, реєстраційний номер обтяження 1297555 зареєстрована безпідставно, тому має бути скасована.

Outcome: approved