Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, вказуючи, що на ПАТ "Черкаське хімволокно" в особі Відокремленого підрозділу „Черкаська ТЕЦ" покладений обов`язок - забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. Позивач вказує, що відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Відповідач отримує послуги з тепло - водопостачання від ВП „Черкаська ТЕЦ", але ухиляється від щомісячного перерахування оплати за опалення та гаряче водопостачання. За період з січня 2013 по вересень 2019 відповідач заборгував за послуги ПАТ "Черкаське хімволокно" в особі ВП „Черкаська ТЕЦ" 34493грн. 01 коп. Просять стягнути з відповідача на їхню користь борг в сумі 34 493,01грн., інфляційні у розмірі 8206,21 грн та 3 % річних у розмірі 2590,42 грн, а всього 45289,64 та судові витрати у розмірі 1921,00грн. Ухвалою від 11 січня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила на підставі ст. 142 ЦПК України стягнути судові витрати у розмірі 50% сплаченого судового збору. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. На ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» покладений обов`язок-забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. (Рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 24.05.2000р. № 520 «Про забезпечення населення міста гарячим водопостачанням та централізованим опаленням державним підприємством «Черкаська ТЕЦ»). Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків і енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VII було внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в частині визначення виконавця послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Так, відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону, виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для суб`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії. ПАТ «Черкаське хімволокно» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води, Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно». Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 24.02.2010р. відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом достеменно встановлено, що відповідачка своєчасно з січня 2013 року не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на вересень 2019 року складає 34 493,01 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] обґрунтовані на законі та підлягають до задоволення, крім того, суд враховує, що відповідач визнав позов в повному обсязі. У зв`язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ним виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Тому до стягнення з відповідача підлягають 8206,21 грн. інфляційних збитків, 2590,42 грн. 3% річних. Оскільки відповідачка визнала позов в межах строків позовної давності, тому суд, відповідно до ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 960,50 грн., решту коштів стягнути з відповідачки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved