Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до хостел "Central Hostel" господарюючого суб'єкта ФОП [PERSON], [PERSON] про захист прав споживача, відшкодування коштів та моральної шкоди. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що він з 17 по 19 лютого 2015 року був клієнтом хостелу "Central Hostel", що розташований в м. Вінниці по вул. Соборній, 11. Як споживач, він мав би отримувати обмежені готельні послуги, проте представниця персоналу [PERSON], порушуючи Правила користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, дозволяла собі некоректні висловлювання щодо нього та його нареченої [PERSON], чим образила їх честь і гідність. Також, [PERSON] було викликано наряд міліції, на підставі її голослівного звинувачення позивача в зловживанні заборонених чи токсичних речовин, в зв'язку з чим було проведено не санкціонований обшук його речей та близько 01:00 год. його змусили покинути хостел, без будь-яких пояснень, вибачень та повернення коштів за ненадані послуги. В зв'язку з вищевказаними діями [PERSON], позивачу була завдана і моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, а також у приниженні честі та гідності фізичної особи. Позивач зазначає, що примирення з [PERSON] можливе, якщо шкода буде відшкодована та [PERSON] вибачиться перед ним. На підставі вищезазначеного, позивач звернувся в суд з даним позовом та просить зобов'язати адміністрацію хостелу "Central Hostel" відшкодувати кошти за ненадані послуги у розмірі 178 грн.; зобов'язати [PERSON]Л відшкодувати завдану нею моральну шкоду у розмірі 4\~000 грн. та рекомендувати [PERSON]Л вибачитись за образу його честі та гідності. Ухвалою суду від 02 червня 2015 року клопотання позивача задоволено та залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Інспекцію з питань захисту прав споживачів у Вінницькій області. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додав, що сума моральної шкоди складається також із витрат на проїзд для досудового вирішення спору і проїзд на засідання суду. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Інспекція з питань захисту прав споживачів у Вінницькій області в судове засідання не зявилася з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідачі в судове засідання також не зявилися з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у їх відсутність, на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України від 12 травня 1991 р. № 1023-ХІІ "Про захист прав споживачів", яким встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. З квитанції №000087 від 17-19 лютого 2015 року вбачається, що за проживання в готелі ФОП [PERSON] було сплачено 178 грн. (а.с. 5). Разом з тим слід зазначити, щоданих відносно того, ким було оплачено дані послуги в квитанції відсутні. Судом встановлено, що позивач звертався до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Вінницькій області щодо проведенння ними перевірки діяльності хостелу "Central Hostel" господарюючого суб'єкта ФОП [PERSON], проте йму було повідомлено, що в них не має законних повноважень та роз'яснено право на звернення до суду для захисту його порушених прав (а.с. 7). Також, з листа прокуратури м. Вінниці від 12.03.2015 року адресованого [PERSON] вбачається, що під час проведення перевірки встановлено, що представники адміністрації хостелу "Central" протягом лютого поточного року до ВМВ УМВС України у Вінницькій області з заявами та повідомленнями щодо неправомірних дій [PERSON] не звертались. Повідомлення та рапорти співробітників ВМВ УМВС України у Вінницькій області щодо вилучення у позивача наркотичних засобів інших заборонених у обігу речовин та предметів у журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події не реєструвались, досудове розслідування у кримінальних провадженнях за даними фактами не розпочиналось (а.с. 8). Разом з цим судом встановлено, що 19.02.2015 року по спец. Лінії 102 надійшов виклик, що за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 11 викликають працівників міліції, при виїзді СОГ Вінницького МВ на місце виклику було встановлено, що ініціатором виклику є гр. [PERSON], яка звернулась з письмовою заявою, в якій просить її виклик по телефону 102 не розглядати в зв'язку з тим, що всі спірні питання були вирішенні мирним шляхом до приїзду працівників міліції, претензій ні до кого не має та судитись ні з ким не бажає. Даний факт підтверджується листом заступника начальника Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області від 20.04.2015 року №1/72-837 (а.с. 98). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона дійсно в лютому 2015 року була в гостях у свого нареченого [PERSON], який проживав в хостелі "Central Hostel". Робітник хостелу [PERSON] була не вічливою, робила зауваження позивачу щодо його одягу, а також відносно того, що він розмовляє українською мовою. ЇЇ достроково попросили піти з хостелу. Коли була викликана міліція, її в хостелі вже не було. Суд критично відноситься до показів свідка [PERSON] так, як вона є нареченою позивача. Статтею 623 ЦК України передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання боржником, він зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором. Згідно ч.1 ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2.4. Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації Укаїни від 16.03.2004 № 19 визначено, що збитки, завдані споживачу послугами, що надані готелем і були придбані в результаті недобросовісної інформації (реклами), підлягають відшкодуванню готелем у повному обсязі. Згідно п.п. 4.1., 4.2. вищезазначених Правил, номер (місце) в готелі надається споживачу при пред'явленні паспорта або іншого документа, який засвідчує особу (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, але не є громадянином України, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, та віза на право перебування в Україні (якщо інше не передбачено чинними двосторонніми угодами), свідоцтво про народження неповнолітніх, які не досягли 16 років, посвідчення водія, для військових - особове посвідчення або військовий квиток, посвідчення, яке видане за місцем роботи споживача, та ін.), і заповненні анкети встановленого центральним органом виконавчої влади з питань туризму зразка. Споживач має право розірвати договір про надання готельних послуг у будь-який час за умови оплати фактично наданих готелем послуг. Порядок розірвання договору на надання готельних послуг з замовником визначається договором та чинним законодавством. За умови невиконання повністю або частково договірних зобов'язань, пов'язаних з наданням готельних послуг, винна сторона має відшкодувати іншій стороні завдані цим збитки (п. 5.2. Правил). Споживач при виявленні недоліків у наданій послузі, невідповідності послуги присвоєній категорії готелю має право за своїм вибором вимагати усунення недоліків безоплатно та у визначений термін; відповідного зменшення ціни за надану послугу. Готель повинен ужити заходів щодо усунення недоліків наданої послуги протягом години з моменту пред'явлення споживачем відповідної вимоги. Споживач має право розірвати договір про надання готельних послуг і відповідно до чинного законодавства вимагати повного відшкодування збитків, якщо готель в установлений термін не усунув недоліки. Гроші, сплачені споживачем за послуги, повертаються у день розірвання договору або в інший термін за домовленістю, але не пізніше ніж протягом 7 днів від дня пред'явлення відповідної вимоги (п. 5.4. Правил). Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Жодних письмових документів, які б свідчили про те, що відповідачем позивачу було завдано шкоди шляхом ненадання послуг, останнім суду не надано. Також будь-яких даних про те, що його змусили покинути хостел достроково, пізньої доби, позивачем до матеріалів справи не було долучено. Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відносно нього було здійснено не санкціонований обшук та його змусили покинути хостел, без будь-яких пояснень, вибачень та повернення коштів за ненадані послуги, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Що стосується моральної шкоди, то в цій частині, на думку суду, позов задоволенню не підлягає за недоведеністю. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як вбачається з правової позиції викладеній в постанові № 6-332цс15 Верховного Суду України від 09.09.2015 року, у разі, якщо події, які породили цивільне право позивача на відшкодування моральної шкоди та стали підставою для звернення до суду з позовними вимогами, відбулися після 1 січня 2004 року, тобто після набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, то такі позовні вимоги підлягають розгляду згідно з положеннями статей 1167, 1168цього Кодексу. В ч.1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували нанесення йому діями відповідача моральних страждань чи приниження честі та гідності позивача. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до до хостелу "Central Hostel" господарюючого суб'єкта ФОП [PERSON], [PERSON] про захист прав споживача, відшкодування коштів та моральної шкоди не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в позові слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed