Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

29 грудня 2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області, який діє в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до служби у справах дітей Лиманської міської ради звернулася [PERSON] із заявою щодо влаштування її онуків: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що не має можливості їх утримувати, має скрутне матеріальне становище, місцезнаходження матері малолітніх дітей [PERSON] не відоме, за адресою реєстрації вона не проживає, знаходиться в м. Харкові, на зв`язок не виходить. За направленням служби у справах дітей Лиманської міської ради від 30 червня 2020 року діти були зараховані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області, де перебувають по теперішній час. З 24 липня 2020 року діти поставлені на облік службою у справах дітей Лиманської міської ради за категорією "Проживання дитини в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини". Мати дітей - [PERSON] 14 червня 2019 року уклала шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований Харківським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відомості про батька [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] записані у свідоцтвах про народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Діти не отримували достатньої материнської любові та уваги, мати дітей - [PERSON] не сприяла їх всебічному розвитку, не займалася їх вихованням, не приділяла уваги підготовці дітей до самостійного життя. Фахівцями Лиманського міського центру соціальних служб були здійснені спроби зв`язатися з матір`ю дітей, але на телефонні дзвінки вона не відповідає, за місцем реєстрації відсутня. За час перебування дітей у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області мати дітей - [PERSON] жодного разу дітей не відвідувала, не телефонувала, не цікавилася їх життям, вихованням, розвитком та станом здоров`я. До органу опіки та піклування Лиманської міської ради та служби у справах дітей Лиманської міської ради щодо вирішення подальшої долі малолітніх дітей [PERSON] не зверталася. Отже, відповідачка свідомо ухиляється від виховання своїх малолітніх дітей, нехтує своїми батьківськими обов`язками, тому представник позивача просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки аліменти на особові рахунки, відкриті в Державному ощадному банку України на ім`я дітей, на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Представник Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області - Іваненко Т.О., належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 56-58). Представник третьої особи - виконавчого комітету (органу опіки та піклування) Лиманської міської ради Донецької області Голєв С.І., належним чином повідомлений про час тамісце розгляду справи, в судове засідання не прибув, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати без його участі, про що надав відповідну заяву (а.с.59-61). Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Краснолиманського міського суду Донецької області (а.с. 65), в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі та відзиву на позовну заяву суду не надала. Ухвалою суду від 02 березня 2021 року було прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 246, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , в свідоцтво про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується наданою позивачем копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00026832183, сформованого 26 червня 2020 року (а.с. 19-20). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 45, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , в свідоцтво про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується наданою позивачем копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00026832524, сформованого 26 червня 2020 року (а.с. 17-18). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 квітня 2017 року Червонозаводським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 361, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , в свідоцтво про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується наданою позивачем копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00026831403, сформованого 26 червня 2020 року (а.с. 15-16). Мати дітей - відповідачка [PERSON] , [INFO] , 14 червня 2019 року зареєструвала шлюб із громадянином Йорданського Хашимітського Королівства - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14 червня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Прізвище не змінювала (а.с. 37). Згідно інформації від 04 серпня 2020 року, наданої Управлінням соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області, [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Лиманської міської ради як одержувач державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми на [PERSON] , [INFO] та на [PERSON] , [INFO] . [PERSON] були призначені та виплачені: допомога при народженні дитини (виплачено по 31 травня 2017 року), допомога на дітей одиноким матерям (виплачено по 31 січня 2017 року); допомога малозабезпеченим сім`ям (виплачено по 31 липня 2016 року) 17 травня 2017 року особову справу [PERSON] було знято з обліку та надіслано до УПСЗН Новобаварського району Харківської міської ради. Станом на 04 серпня 2020 року [PERSON] , [INFO] , на обліку в Управлінні соціального захисту населення Лиманської міської ради як одержувач будь-яких видів державної соціальної допомоги не перебуває (а.с. 22). Відповідно до повідомлення Лиманського міського центру зайнятості від 07 серпня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , до Лиманського міського центру зайнятості за допомогою у працевлаштуванні не зверталася, на обліку не перебуває, допомогу по безробіттю не отримує (а.с. 21). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 221576499, сформованої 26 серпня 2020 року, відповідачка [PERSON] є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину № 544 від 10 лютого 2006 року, видане Краснолиманською державною нотаріальною конторою (а.с. 24, 28). Малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] нерухомого майна у власності не мають (а.с. 25-27). Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією, наданою 13 січня 2021 року Виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області (а.с. 48). Відповідно до характеристики, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак, на даний час за місцем реєстрації не мешкає. На час свого проживання за зазначеною адресою [PERSON] мала двох доньок, але їх вихованням не займалася. Потім виїхала до м. Харків, де народила ще одну дитину. Всі діти від різних батьків. Згодом віддала дітей своїй матері та зникла, на зв`язок не виходить (а.с. 30). Згідно з інформацією, наданою 12 листопада 2020 року Лиманським міським центром соціальних служб, працівниками Лиманського міського центру соціальних служб було відвідано родину [PERSON] та складено акт оцінки потреб. Крім того встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , мешкають мати відповідачки - [PERSON] , її донька (сестра відповідачки) - [PERSON] з дітьми: [PERSON] , 2006 року народження, та [PERSON] , 2002 року народження. Зі слів [PERSON] , [PERSON] довгий час за вказаною адресою не мешкає, її діти знаходяться у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області. Домівка потребує ремонту, умови для перебування в будинку дітей [PERSON] відсутні. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини № 85 від 13 серпня 2020 року родина взята під соціальний супровід за категорією "Проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини". Відповідачка на зв`язок не виходить, за місцем проживання відсутня (а.с. 36). Згідно довідки № 484 від 13 листопада 2020 року, наданої директором Лиманської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Лиманської міської ради Донецької області Яровою А.В., малолітня [PERSON] , [INFO] , навчається у першому класі Лиманської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Лиманської міської ради Донецької області (а.с. 29). Відповідно до характеристики, наданої Лиманською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 3 Лиманської міської ради Донецької області, [PERSON] , [INFO] , є вихованкою Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області. Зв`язок зі школою підтримують вихователі ЦСПРД м. Лиман. Батьки у вихованні доньки участі не приймають (а.с. 23). З психолого-педагогічних характеристик малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вбачається, що коли діти були влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області мали низький рівень самообслуговування, комунікації, сигналізації. Це свідчить про те, що діти не отримували достатньої материнської любові та уваги, мати дітей [PERSON] не сприяла їх всебічному розвитку, не займалася їх вихованням не приділяла уваги підготовці дітей до самостійного життя (а.с. 31-33). Відповідно до інформації, наданої 02 грудня 2020 року директором ЦСПРД м. Лиман [PERSON] , за час перебування дітей у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області мати дітей - [PERSON] жодного разу дітей не відвідувала, не телефонувала, не цікавилася їх життям, вихованням, розвитком та станом здоров`я (а.с. 34). Так, судом достовірно встановлено, що мати дітей - [PERSON] своїх батьківських обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні своїх дітей. Малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю не проживають, перебувають у державному дитячому закладі - Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги по суті, суд виходить з такого. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІ в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їхнє здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їхніх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини є підставою позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини знайшло повне відображення в поведінці відповідачки, яка тривалий час не піклується ані про фізичний, ані про духовний розвиток своїх дітей. Таким чином, відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, які покладені на неї Конституцією України та сімейним законодавством, бо має змогу їх виконувати. При цьому судом не встановлено, що відповідачці будь-хто чи щось перешкоджало належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку № 29 від 10 грудня 2020 року, наданого Виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області, орган опіки та піклування Лиманської міської ради вважає доцільним позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки вона повністю відсторонилися від виконання своїх батьківських обов`язків, виховання та матеріального забезпечення дітей (а.с. 41-42). Суду надано достатньо доказів, того що відповідачка [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не виявляє справжнього інтересу до їхнього внутрішнього світу, не спілкується зі своїми дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не створює умов для отримання дітьми освіти, не піклується про підготовку дітей до самостійного життя. Таке ставлення матері до дітей негативно впливає на їх фізичний та духовний розвиток, стан здоров`я, процес здобуття ними освіти, не відповідає якнайкращому забезпеченню інтересів дитини та є неприпустимим у сучасному цивілізованому суспільстві. Суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачки батьківських прав не буде суперечити правам та законним інтересам дитини. Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Так, згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платників аліментів, наявність чи відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, в порядку ч. 2 ст. 193 СК України, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відтак, суд дійшов висновку про те, що відповідачка має можливість сплачувати аліменти на утримання її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. При вирішенні питання про відшкодування судових витрат, суд враховує наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову, покладається на відповідача. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Так, згідно з положеннями ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується окремо за кожну позовну вимогу майнового характеру, за кожну позовну вимогу немайнового характеру та окремо за вимогу майнового та немайнового характеру. Якщо пред`явлено позов з кількома майновими або немайновими вимогами, то судовий збір сплачується з кожну вимогу окремо. За подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів позивачем, як юридичною особою, повинен бути сплачений судовий збір в розмірі 4204,00 грн. (за вимогу немайнового характеру щодо позбавлення батьківських прав - 2102,00 грн., та за вимогу майнового характеру щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - 2102,00 грн.). Однак позивач, згідно з приписами Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору. Враховуючи викладене, а також те, що судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 4204,00 гривень. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved