Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради - Служба у справах дітей, Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що з 10.02.1990 року вони перебувають у шлюбі. 19.08.2015 року на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті раді № 330 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На базі родини позивачів, на підставі рішення Синельниківської міської ради № 264 від 23.12.2015 року, створено прийомну сім`ю та влаштовано до неї на виховання та спільне проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . На теперішній час вони разом з дитиною проживають за адресою : [ADDRESS] . Більше трьох років вони займаються вихованням [PERSON] , піклуються про його фізичний та духовний стан, забезпечують всім необхідним для нормального розвитку дитини, життя та навчання. Мати [PERSON] [PERSON] вже тривалий час не займається вихованням, розвитком та утриманням сина, зловживає спиртними напоями, не працює. Вона навіть не цікавиться життям дитини, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з нею, не відвідувала жодного разу школи і не цікавиться успіхами [PERSON] . Позивачі вважають, що відповідач ігнорує навіть факт спорідненості з сином, так як не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального усвідомлення, і взагалі не цікавиться станом здоров`я своєї дитини. На сьогодні [PERSON] навчається в другому класі, але біологічних батьків хлопчик не знає і не бачив. 09.06.2017 року на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки - [PERSON] , [INFO] . Крім того, [PERSON] ухиляється від утримання своєї дитини, матеріальної допомоги ні в грошовій ні в натуральній формі добровільно не надає. У зв`язку з цим, просять позбавити [PERSON] , батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] . Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак до його початку надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового розгляду була належним чином повідомлена. Представник третьої особи - Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради - Служба у справах дітей, в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, однак в матеріалах справи міститься висновок виконкому від 06.02.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Крім того, надала висновок Органу опіки про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивачів, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , вбачається, що його батьками є : «батько - [PERSON] », «мати - [PERSON] ». Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.06.2017 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Синельниківського МКП «ЖЕК-1» № 331 від 22.04.2019 року, [PERSON] проживає разом з : [PERSON] - чоловіком, та [PERSON] , 2010 року народження, прийомною дитиною. Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради № 330 від 19.08.2015 року малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 264 від 23.12.2015 року було створено прийомну сім`ю на базі подружжя [PERSON] , та [PERSON] , а також влаштовано до прийомної сім`ї на виховання та спільне проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з 24.12.2015 року. Згідно довідки Криворізького відділу Покровського відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області № 48.3/2-1715 від 10.03.2017 року, працівниками Покровького ВП КВП в ході виконання повідомлення Служби у справах дітей виконкному Жовтневої районної у місті ради м. Кривий Ріг по факту ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, відносно останньої було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП. З характеристики Синельниківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4 вбачається, що [PERSON] є учнем 2-А класу, в даній школі навчається з першого класу. На даний час проживає в прийомній сім`ї [PERSON] та [PERSON] , які цікавляться його навчанням і поведінкою, та регулярно відвідують школу. Батьки приділяють належну увагу вихованню сина. [PERSON] та [PERSON] притймають активну участь у житті класу та культмасових заходів. Біологічних батьків хлопчик не знає і не бачив. Відповідно висновку виконкому Покровської районної у місті ради від 06.02.2017 року, виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки мати - [PERSON] не виконує батьківських обов`язків, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дітей, не готує їх до самостійного життя, зокрема : не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних і інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Відповідно висновку органу опіки та піклування Синельниківської міської ради Орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки мати - [PERSON] за два роки перебування дитини в прийомній сім`ї [PERSON] життям [PERSON] не цікавилась, участі у вихованні та житті сина не приймала, матеріально не допомогала. За інформацією адміністрації Синельниківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4, прийомні батьки регулярно відвідують школу, цікавляться навчанням, вихованням і поведінкою [PERSON] , біологічних батьків хлопчик не знає та не бачив. Відповідно до акту обстеження умов проживання служби у справах дітей міської ради від 04.03.2019 ркоу за адресою : [ADDRESS] , [PERSON] забезпечений усім необхідним для розвитку та виховання : є окрема кімната, місце для сну, навчання та відпочинку, іграшки, одяг, взуття, навчальний матеріал. За інформацією виконавчого комітету Покровської районної у м. Кривому Розі ради, [PERSON] не займалась вихованням і утриманням своїх дітей, зловживала спиртними напоями, не працювала. У поясненні начальнику службу у справах дітейПокровської районної у м. Кривому Розі ради від 28.10.2016 року [PERSON] зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Згідно копії письмового пояснення [PERSON] , наданого останнью начальнику служби у справах дітей, [PERSON] зазначила, що вона дійсно має двох дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] знаходиться під опікою у [PERSON] .. Згодна на позбавлення її батьківських прав, оскільки дітей вона аметріально не утримує, вихованням не займається. Відповідно до ч.2,3,4,5 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону ( ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст.18 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як встановлено в судовому засіданні та з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі не займалася та не займається вихованням своїх двох малолітніх дітей. Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.06.2017 року [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки - [PERSON] , 2007 року народження, а малолітньому сину - [PERSON] , 2010 року народження, рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Раді від 19.08.2015 року, було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Також відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не цікавиться його навчанням, станом здоров`я, що свідчить про те, що остання свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками, що в своїй сукупності свідчять про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Крім того, остання згідно письмових пояснень, наданих Службі у справах дітей, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Крім того, ч.2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України). Частинами 2 та 3 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1, 2 ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Згідно ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.., а також на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.. На підставі викладеного та ст.ст. 150,164,166,179,180,182,183,191 Сімейного Кодексу України, ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року та

Outcome: approved