Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

24.06.2020 позивач КП "ХТМ" завернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.09.2013 по 31.05.2020 розмірі 79766,00 грн, три відсотки річних у розмірі 2028,79 грн, інфляційні витрати у розмірі 3689,18 грн та судовий збір. Свої вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі отримують ці послуги і за період з 01.09.2013 по 31.05.2020 відповідачі не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Представник позивача Колеснік Є.В., яка діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги, просила задовольнити, з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила застосувати строк позовної давності. Зазначила, що сплачує частину нарахувань. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не сповістили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] і є абонентами КП "Харківські теплові мережі", відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. \~ Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.. Разом з тим, відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Ч.ч. 3,4,5ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідачем [PERSON] подано клопотання про застосування строків позовної давності. За правилами ч. ч. 1, 3\~ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснював платежі за отримані послуги тільки в певному розмірі, за певні періоди часу, тобто поточні платежі. Встановлені обставини свідчать, що заборгованість за певний місяць виникала після 21 числа наступного за місяцем у якому надавались послуги, тобто суми нараховані за кожний місяць є самостійними зобов`язаннями і відповідно позивач мав право звернутись за захистом порушеного права на наступний день після того як буде встановлено, що відповідач не сплачує кошти за надані послуг. Встановлені обставини дають підстави зробити висновок, про відсутність переривання перебігу позовної давності. Враховуючи зазначені обставини, оцінюючи надані докази за правилами\~статті 89ЦПК України\~в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з жовтня 2017 позивачу достовірно було відомо про невиконання відповідачем боргових зобов`язань і відповідно позивач мав право захистити порушене право, однак ніяких заходів для захисту порушеного права не здійснив. З позовом позивач звернувся у суд лише 24.06.2020, тобто після сплину 3-х річного терміну звернення у суд з позовом, що є підставою для відмови у задоволені позову в частині стягнення боргу за період з 01.09.2013 по 31.05.2017. Суд приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що заборгованість за період з 01.06.2017 по 31.05.2020 становить 47383, 78 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.06.2017 по 31.05.2020 у розмірі 47383 грн, три відсотки річних у розмірі 2028,79 грн, інфляційні витрати у розмірі 3689,18 грн, позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за період з 01.09.2013 по 31.05.2017 у сумі 32382,22 грн задоволенню не підлягають. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог. Судом позовні вимоги задоволені на 62,9%, отже судовий збір підлягає стягненню у сумі 1322,20, що становить 62,9% від 2102 грн. \~

Outcome: partial