Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, який згодом уточнила. Свої вимоги позивач мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30.03.2016 року. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, діти постійно проживають разом з нею. Згідно з довідкою №26 від 26.01.2021 року син навчається у ДПТНЗ "Дніпровське вище професійне училище будівництва" на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2019 року по 31.05.2023 року. Отже, оскільки син навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати, стипендію не отримує, потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує дохід, має можливість надавати матеріальну допомогу, але добровільно цього не робить. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 31.05.2023 року. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 2000,00 грн., оскільки він не працює та має мінливий дохід, перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю, за станом здоров`я перебуває на обліку у сімейного лікаря, крім того у нього є інша родина, в якій також є неповнолітня дитина, про яку він піклується. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30.03.2016 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , є студентом денної форми навчання ДПТНЗ "Дніпровське вище професійне училище будівництва" на підставі наказу №5 "З-УДЗ" від 28.08.2019 року, термін навчання 3,9 років з 01.09.2019 року по 31.05.2023 року (а.с.8). За нормою ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що [PERSON] проживає разом з матір`ю та перебуває на утриманні, навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, не працює. Тому відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідач є особою працездатного віку, обмежень щодо його працевлаштування судом не встановлено, відтак, суд приходить до висновку про те, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує те, що на даний час відповідач офіційно не працює, перебуває на обліку в Дніпровській районній філії Дніпропетровського ОЦЗ з 03.06.2021 року як безробітний. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів в розмірі в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і до закінчення навчання, тобто до 31.05.2023 року. Інші доводи відповідача суд до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджуються належними доказами по справі. З урахуванням наведеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 23.09.2021 року. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial