Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

29.03.2018 року до Турківського районного суду Львівської області із Старосамбірського районного суду Львівської області надійшла справа за позовом Старосамбірського ДЛГП обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс"до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 765 850,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договорів безвідсоткової позики №1 від 02.06.2010, №1 від 01.07.2011, №2 від 01.03.2012, №1 від 30.12.2012, №1 від 03.01.2014 відповідач [PERSON] отримав від Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" позику на загальну суму 765 850,00 грн. Даний факт підтверджується відповідними видатковими касовими ордерами. Строки повернення позики закінчились, однак відповідач отримані на підставі вказаних договорів суми коштів не повернув, що й змісило позивача звернутись до суду. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2020 для розгляду справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 26.08.2020 справу прийнято до провадження, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 03.06.2021 у задоволенні заяви [PERSON] про поновлення строку для подання відзиву відмовлено та відзив від 31.05.2021 залишено без розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав і мотивів викладених в позовній заяві. Пояснив, що відповідач працював директором Старосамбірського ДЛГП обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс". Відповідач взяв на підприємстві безвідсоткову фінансову допомогу, яку не повернув. Дана сума є значною, а тому вплинула на фінансовий стан підприємства. Зазначив, що укладення договорів позики передбачено рішенням загальних зборів, а не Статутом. У договорах позики є підпис відповідача, такі скріплено печаткою підприємства, яка була у відповідача, як директора. Відповідач як директор відповідав за фінансовий стан підприємства і, в той же час, сам неналежно оформляв договори безвідсоткової позики на своє ім`я, видавав касові ордери, які були неправильно складені. Так. у видаткових касових ордерах містяться одинакові підписи відповідача, як особи, яка їх видала, і яка отримала кошти, відсутні підписи бухгалтера. Зазначив, що директор не вправі сам собі надавати допомогу, а тому, можливо, відповідач підписував договори, оформляв касові ордери заздалегідь знаючи, що такі будуть неправомірними. Оскільки відповідач взяв грошові кошти і такі не повернув, що підтверджується договорами позики, видатковими касовими ордерами, бухгалтерськими відомостями, касовими книгами, актами ревізії, тому просить позов задовольнити повністю. У судовому\~засіданні відповідач\~ [PERSON] \~позов не\~визнав.\~Пояснив,\~що дійсно\~працював директором\~Старосамбірського ДЛГП\~ОКС ЛП\~"Галсільліс".\~04.02.2014\~був звільнений\~з роботи\~за згодою\~сторін.\~При цьому,\~жодних претензій\~матеріального характеру\~до нього\~не було.\~Не підтвердив,\~що в\~видаткових касових\~ордерах стоять\~його підписи.\~Оскільки жодних\~фінансових зобов`язань\~перед відповідачем\~немає,\~просив у\~задоволенні позову\~відмовити. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Мукан І.В. позов не визнав та надав пояснення про те, що позивач не надав суду доказів отримання відповідачем коштів у вигляді безвідсоткової позики. Вважає, що договори позики, на які покликається представник позивача є неналежними доказами. Позивач не надав суду доказів про дебіторську заборгованість на підприємстві, у зв`язку з боргом за договорами позики, відомостей про бухгалтерський облік тощо. З Акту ревізії фінансово-господарської діяльності Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс" за період з 01.10.2009 по 30.11.2013 видно, в такому відсутні відомості про заборгованість. Зазначив, що касові ордери оформлені з грубими порушеннями і в таких відсутні відомості на підставі чого вони видавались, кому, ким. У зв`язку з тим, що позивачем не доведено факту існування боргу і факту надання відповідачу позики, тому просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. 02.06.2010 між Старосамбірським ДЛГП ОКС ЛП в особі заступника директора - головного лісничого Медвідь В.В., який діє за рішенням трудового колективу та відповідно до статуту Старосамбірського ДЛГП ОКС ЛП "Галсільліс", затвердженого наказом обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" від 13.06.2006 за №20 та [PERSON] укладено договір безвідсоткової позики за №1. Відповідно до пп. 3.1 п. 3, пп. 5.1 п. 5 договору сума позики за цим договором складає 63 660,00 грн. Строк використання позики позичальником становить 5 років з моменту отримання коштів позичальником. Відповідно до пп. 6.1 п. 6 по закінченню строку, вказаного в п. 5.1 цього договору, позичальник зобов`язується протягом шести місяців повернути суму позики (Том 1, а.с. 4). 01.07.2011 між Старосамбірським ДЛГП ОКС ЛП "Галсільліс" в особі заступника директора - головного лісничого Медвідь В.В., який діє за рішенням трудового колективу та відповідно до статуту Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс", затвердженого наказом обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" від 13.06.2006 за №20 та [PERSON] укладено договір безвідсоткової позики за №1. Відповідно до пп. 3.1 п. 3, пп. 5.1 п. 5 договору сума позики за цим договором складає 200 000,00 грн. Строк використання позики позичальником становить 4 роки з моменту отримання коштів позичальником. Відповідно до пп. 6.1 п. 6 по закінченню строку, вказаного в п. 5.1 цього договору, позичальник зобов`язується протягом одного року повернути суму позики (Том 1, а.с. 5). 01.03.2012 між Старосамбірським ДЛГП ОКС ЛП "Галсільліс" в особі заступника директора - головного лісничого Медвідь В.В., який діє за рішенням трудового колективу та відповідно до статуту Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс", затвердженого наказом обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" від 13.06.2006 за №20 та [PERSON] укладено договір безвідсоткової позики за №2. Відповідно до пп. 3.1 п. 3, пп. 5.1 п. 5 договору сума позики за цим договором складає 200 000,00 грн. Строк використання позики позичальником становить 5 років з моменту отримання коштів позичальником. Відповідно до пп. 6.1 п. 6 по закінченню строку, вказаного в п. 5.1 цього договору, позичальник зобов`язується протягом п`яти років повернути суму позики (Том 1, а.с. 6). 30.12.2012 між Старосамбірським ДЛГП ОКС ЛП "Галсільліс" в особі директора Куць С.І., який діє за рішенням трудового колективу та відповідно до статуту Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс", затвердженого наказом обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" від 13.06.2006 за №20 та [PERSON] укладено договір безвідсоткової позики за №1. Відповідно до пп. 3.1 п. 3, пп. 5.1 п. 5 договору сума позики за цим договором складає 400 000,00 грн. Строк використання позики позичальником становить 3 роки з моменту отримання коштів позичальником. Відповідно до пп. 6.1 п. 6 по закінченню строку, вказаного в п. 5.1 цього договору, позичальник зобов`язується протягом шести місяців повернути суму позики (Том 1, а.с. 7). 03.01.2014 між Старосамбірським ДЛГП ОКС ЛП "Галсільліс" в особі заступника директора - головного лісничого Медвідь В.В., який діє за рішенням трудового колективу та відповідно до статуту Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс", затвердженого наказом обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" від 13.06.2006 за №20 та [PERSON] укладено договір безвідсоткової позики за №1. Відповідно до пп. 3.1 п. 3, пп. 5.1 п. 5 договору сума позики за цим договором складає 80 000,00 грн. Строк використання позики позичальником становить 3 роки з моменту отримання коштів позичальником. Відповідно до пп. 6.1 п. 6 по закінченню строку, вказаного в п. 5.1 цього договору, позичальник зобов`язується протягом шести місяців повернути суму позики (Том 1, а.с. 8). Як зазначає, позивач, строки повернення позики згідно з вказаними вище договорами закінчились, однак відповідач кошти не повернув. Відтак суд встановив, що між сторонами виник спір щодо договірного зобов`язання з повернення грошових коштів за договором позики, який регулюється загальними положеннями про зобов`язання Глави 47 Книги п`ятої Зобов`язальне право та відповідними нормами параграфу 1 Позика Глави 71 ЦК України. Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та положень закону. Поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення (ст.14 п.14.1 п.п.14.1. 257 ПК України). У постанові Верховного Суду від 28.08.2019 р. у справі №140/125/17 зазначено, що правовою основою для отримання позики або поворотної фінансової допомоги є договір позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 3 ст. 92 ЦК України органи чи інші особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою. Так, суд встановив, що на час укладення договорів безвідсоткової позики №1 від 02.06.2010, №1 від 01.07.2011, №2 від 01.03.2012, №1 від 30.12.2012, №1 від 03.01.2014, відповідач [PERSON] працював директором Старосамбірського ДЛГП обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс". На підтвердження надання [PERSON] грошових коштів, Старосамбірським ДЛГП ОКС ЛП "Галсільліс" було видано видаткові касові ордери: №11 від 03.01.2014 на суму 12 000,00 грн на підставі договору №1 від 03.01.2014 безвідсоткової позики, №17 від 03.01.2017 на суму 48 000,00 грн. на підставі договору №1 від 03.01.2014 безвідсоткової позики, №513 від 24.05.2013 на суму 35 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги згідно договору №1, №514 від 24.05.2013 на суму 12 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги згідно договору №1, №924 від 25.10.2011 на суму 41 000,00 грн. на підставі договору поворотної фінансової допомоги, №941 від 28.10.2011 на суму 18 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги згідно договору №1 від 01.07.2011; №931 від 28.10.2011 на суму 10 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №932 від 28.10.2011 на суму 30 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №804 від 01.07.2011 на суму 60 000,00 грн. на підставі договору №1 від 01.07.2011; №1359 від 18.12.2012 на підставі поворотної фінансової допомоги; №1087 від 31.10.2012 на суму 50 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №948 від 03.10.2012 на суму 18 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №947 від 03.10.2012 на суму 12 250,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №928 від 28.09.2012 на суму 7000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №918 від 25.09.2012 на суму 6000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №850 від 10.09.2012 на суму 40 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №837 від 05.09.2012 на суму 5000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №827 від 03.09.2012 на суму 20 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №726 від 15.07.2013 на суму 13 100,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №630 від 25.06.2013 на суму 8000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №562 на суму 30 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги, додаток: згідно договору; №616 від 19.06.2013 на суму 10 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги згідно договору; №95 від 14.02.2013 на суму 4000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги згідно договору №1; №59 від 06.02.2013 на суму 5000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №128 від 22.02.2013 на суму 7000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги, додаток: згідно договору; №118 від 20.02.2013 на суму 6000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги згідно договору №1; №181 від 04.03.2013 на суму 3000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги, додаток: згідно договору №1; №244 від 16.03.2012 на суму 20000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №243 від 14.03.2013 на суму 3000,00 грн на підставі поворотної фінансової допомоги, додаток: згідно договору №1; №245 від 15.03.2013 на суму 6000,00 грн на підставі поворотної фінансової допомоги; №390 від 18.04.2013 на суму 10 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги згідно договору; №313 від 29.03.2013 на суму 3200,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №401 від 19.04.2013 на суму 10 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги згідно договору; №398 від 19.04.2013 на суму 50 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги згідно договору; №469 від 08.05.2013 на суму 10 000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №349 від 09.04.2013 на підставі підзвіт поворотна фін. допомога; №487 від 15.05.2013 на суму 99 000,00 грн. на підставі безвідсоткової позики згідно договору №1; №476 від 13.05.2013 на суму 8000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги; №501 від 23.05.2013 на суму 5300,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги, додаток: згідно договору №1; №478 від 13.05.2013 на суму 7000,00 грн. на підставі поворотної фінансової допомоги, додаток: згідно договору. У відповідності до п. 3.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні № 637 від 15.12.2004 року зазначено, що видача готівки з кас проводиться за видатковими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер, або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником. У касових ордерах зазначається підстава для їх складання і перелічуються додані до них документи. Видаткові касові ордери підписані керівником, головним бухгалтером та касиром, без зазначення прізвища та ініціалів цих осіб, не відповідають вимогам форми додатку 3 до Положення. Перевіривши надані стороною позивача копії видаткових касових ордерів, суд встановив, що такі містять відомості про суми грошових коштів, однак з них не видно, на яких підставах такі кошти видавались. Так, в цих документах міститься підстава - поворотна фінансова допомога згідно договору, однак відсутні відомості про такий договір: дата, номер тощо. Суми вказані в цих видаткових ордерах не відповідають сумам грошових коштів, які були предметом договорів безвідсоткової позики №1 від 02.06.2010, №1 від 01.07.2011, №2 від 01.03.2012, №1 від 30.12.2012, №1 від 03.01.2014. Окрім цього. з копій видаткових касових ордерів №11 від 03.01.2014, №932 від 28.10.2011, №562 від 04.06.2015, №128 від 22.02.2013, №487 від 15.05.2013 видно, що такі не містять підпису головного бухгалтера. Натомість, ряд видаткових касових ордерів містять одинакові підписи особи, яка їх видала, і яка отримала кошти. При цьому, відповідач вказав, що це не його підписи. Представник позивача не заперечив цих обставин, вказав, що дійсно касові ордери як і самі договори позики є неналежно оформлені, висловив припущення, що відповідач підписував договори, оформляв касові ордери таким чином, оскільки заздалегідь знав, що такі будуть неправомірними. Водночас, представник позивача зазначив, що такі дії відповідача не були предметом ні цивільних правовідносин, ні кримінального провадження. Експертизи, щодо цих документів не проводились. З наданого стороною відповідача Акта ревізії фінансово-господарської діяльності Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс" від 31.03.2014 за № 07-26/03 видно, що за період з 01.10.2009 по 30.11.2013 відсутні відомості про дебіторську заборгованість підприємства. Представник позивача з цього приводу зазначив, що такі відомості відсутні, оскільки, можливо на час ревізії ще не закінчились строки повернення позики. Проте, в Актах ревізії за 2017, 2020 роки така заборгованість відображена. Однак такі доводи не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, зокрема відомості в Акті ревізії від 31.03.2014 за № 07-26/03 не були спростовані представником позивача, Акти ревізії за 2017, 2020 роки не були надані суду для їх оцінки. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 629/5364/13-ц (провадження № 61-22477св18), у постанові від 20.02.2019 зазначив: «Отже, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови, договір вважається неукладеним. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд в справах цієї категорії.». Аналізуючи зміст укладених договорів безвідсоткової позики №1 від 02.06.2010, №1 від 01.07.2011, №2 від 01.03.2012, №1 від 30.12.2012, №1 від 03.01.2014, з таких видно, що позивач у визначені в договорах строки зобов`язаний надати позику у зазначеній сумі. Проте матеріали справи не містять підтвердження того, що позивач виконав свій невід`ємний обов`язок щодо передачі за договором про надання безвідсоткової позики іншій стороні предмета позики визначеної у такому договорі та у визначеному договором розмірі. Надані позивачем копії документів на підтвердження заявлених позовних вимог, суд в їх сукупності оцінює критично, а відтак і не вбачає достатніх правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог. У ході судового розгляду представник позивача також ставив під сумнів, як договори позики, так і видаткові ордери, вказуючи на їх неналежне оформлення, те, що видані були неповноважними особами. Представник позивача, при цьому, не надав суду належних та допустимих доказів, щодо порядку укладення договорів безвідсоткової позики на підприємстві, зіслався лише не те, що такий порядок визначено рішенням загальних зборів, якого в свою чергу суду, з урахуванням принципу змагальності, диспозитивності цивільного судочинства, не надав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів, які б у своїй сукупності, беззаперечно, доводили як передачу позивачем, так і отримання відповідачем грошових коштів у позику в розмірі, який заявив позивач до стягнення, суми отриманих коштів відповідно до розміру коштів, які вказані в договорах позики, а отже не встановлено обов`язку у відповідача щодо їх повернення на користь позивача. Відтак, ураховуючи встановлені у справі обставини, дослідивши подані сторонами докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість підстав заявлених позовних вимог та їх недоведеність позивачем, а тому в позові необхідно відмовити. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed