Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на спадщину, посилаючись на те, що [INFO] року померла його матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно до складу якого уввійшов житловий будинок та земельна ділянка. Спадкодавиця залишила заповіт, яким заповідала все своє майно позивачу. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідач, як діти померлої. Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкового майна але отримав лише свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що стосується житлового будинку йому було відмовлено в зв"язку з відсутністю у нього правовстановлюючого документа на спадковий будинок. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що за життя матір після смерті батька прийняла фактично спадкове майно і не оформила його, як це передбачалося діючим законодавством. Після звернення до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на житловий будинок в зв"язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. На даний час, він не має можливості, будь-яким іншим способом визнати за собою право на спадкове майно, окрім, як визнання цього права в порядку спадкування за рішенням суду. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував і пояснив, що він не претендує на спадкове майно в зв"язку з чим, подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, матеріалами справи встановлено, що [INFO] року померла матір позивача [PERSON] (а.с.18). Після її смерті відкрилася спадщина на майно до складу якого входить: житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,570 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства розташованої на території с.Малополовецьке Фастівського району Київської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серії ІІ-КВ №038516 від 25.01.2001 року (а.с.11). Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідач, як діти померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Спадкодавиця залишила заповіт від 28 серпня 2007 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Малополовецької сільської ради та зареєстровано в реєстрі за номером 223, яким заповідала все своє майно сину [PERSON] (а.с20). Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Фастівсьської районної державної нотаріальної контори, відповідно до якої було заведено спадкову справу №119/2014 до майна померлої [INFO] року [PERSON] За заявою позивача нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25 грудня 2014 року зареєстровано в реєстрі за №3917 але лише на частину майна - на земельну ділянку (а.с.31,32). На інше майно спадкодавиці, нотаріусом було відмовлено, в зв"язку з відсутністю належно оформлених правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок (а.с.21). Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Як вбачається з Довідки КП Фастівської міської ради Фастівське БТІ №271 від 04.04.2014 року, згідно архівних даних, станом на 01.01.2013 року житловий будинок [ADDRESS], зареєстрований за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності виданого Виконкомом Малополовецької сільської ради від 18.04.1989 року (а.с.22-25). Разом з тим, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.12). [PERSON] помер [INFO] року (а.с.19). Його дружина та матір позивача фактично прийняла спадкове майно після смерті чоловіка так, як постійно проживала в вказаному житловому будинку, здійснювала його догляд та догляд за земельною ділянкою. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законом, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцем першої черги є також, брат позивача та син померлої - [PERSON], який звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Даний факт ним було підтверджено в своїх поясненнях під час судового засідання. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved