Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області, прокуратури Гусятинського району Тернопільської області, прокуратури Тернопільської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. В позові просить стягнути на його користь з Державного бюджету України моральну шкоду, заподіяну йому внаслідок неправомірних дій і бездіяльності посадових та службових осіб відповідачів з підстав, встановлених ст. ст. 55, 56 Конституції України та ч. ч. 1,6 ст. 1176 ЦК України. Посилається на те, що моральна шкода заподіяна йому неправомірною бездіяльністю посадових осіб прокуратури Гусятинського району, Гусятинського райвідділу міліції, що виразилась у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення службовими особами Гусятинського УЕГГ злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України; нерозглядом з приводу цих дій його скарги прокурором Тернопільської області; невнесенням посадовими особами прокуратури Тернопільської області відомостей до ЄРДР про вчинення службовими особами Гусятинського відділення поліції і Тернопільського управління Національної поліції злочину, передбаченого ст. ст. 256, 367 КК України; тривалим нерозглядом (невнесенням відомостей до ЄРДР) відповідачами його звернень з приводу погроз невідомої жінки в телефонній розмові, що мала місце 23.07.2015 року та з приводу затримання злочинців за фактом вимагання у нього грошей. Зокрема, з Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області просить стягнути - 100 000 грн.; з головного управління Національної поліції в Тернопільській області - 100 000 грн.; з прокуратури Гусятинського району - 50 000 грн.; з прокуратури Тернопільської області - 50 000 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на доводи, викладені в позові. Додатково пояснив, що просить стягнути моральну шкоду з Держави в особі Державної казначейської служби України, спричинену йому неправомірними діями та бездіяльністю представників відповідачів на підставі статті 1174 ЦК України відповідно до Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.08.2017 року. А саме, внаслідок бездіяльності працівників Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області по розгляду його заяви про злочин, вчинений працівниками Гусятинського УЕГГ ВАТ «Тернопільгаз» та неправомірних дій при розгляді його заяви про злочин згідно Закону України «Про звернення громадян». Бездіяльністю в проведенні досудових розслідувань по кримінальних провадженнях внесеними до ЄРДР за його заявами про злочини за ухвалами слідчих суддів Гусятинського районного суду йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 100 000,00 грн.; -внаслідок бездіяльності працівників Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області при розгляді його звернень як до вищестоящої інстанції з приводу бездіяльності працівників Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області по розгляду його заяви про злочин, вчинений працівниками Гусятинського УЕГГ ВАТ «Тернопільгаз» та неправомірних дій при розгляді його заяви про злочин згідно Закону України «Про звернення громадян», йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 100 000,00 грн.; -внаслідок неправомірних дій та бездіяльності прокурора прокуратури Гусятинського району Тернопільської області по невнесенні до ЄРДР його заяви про злочин та направленні її до Гусятинського РВ УМВС для розгляду як звернення громадян. Крім того, в кримінальних провадженнях внесених до ЄРДР за його заявами про злочини, призначено процесуальних прокурорів, які не давали слідчим ніяких вказівок, тобто, допускали бездіяльність. Йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 50 000,00 грн.; -внаслідок неправомірної бездіяльності працівників прокуратури Тернопільської області по невнесенні до ЄРДР його заяви про злочин, яка встановлена судовими рішеннями слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду, йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 50 000,00 грн. Оскільки Державна казначейська служба України являється розпорядником коштів, то просить стягнути саме з неї 300 000,00 грн. завданої йому моральної шкоди. Досудові розслідування ще тривають, нікому підозри не оголошені, терміни притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб скоро спливають і злочинці покарання не понесуть. Доповнив, що при визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої працівниками відповідачів виходив із важкості моральних страждань, їх продовжуваності та тривалості. Протягом трьох років він багато разів звертався в суди і на даний час розглядається чотири цивільні справи за його позовами. Страждання полягають в тому, що порушився ритм його життя, спілкування з рідними, родичами, з якими погіршились стосунки. Він пережив страх, перебував в напруженні, коли йому телефонувала невідома жінка з погрозами, аж через місяць він дізнався що це була слідча з Франківського РВ. Злочинна організація діє по всій Україні та йому загрожує небезпека, Він зневірився в правоохоронні органи. Визначав розмір моральної шкоди за формулою по Методиці встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань, яка включена до Реєстру Рішенням про державну реєстрацію від 03.03.2010 року. Представник відповідача прокуратури Тернопільської області - Чубей Л.В. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов, згідно якого вважають позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та безпідставними. Вважає, що невірно визначено склад сторін по справі, прокуратура Гусятинського району не має статусу юридичної особи. Прокуратура Гусятинського району, яка діяла до 15.12.2015 року мала статус відокремленого підрозділу прокуратури Тернопільської області, а тому відповідно до ч.2 ст. 48 ЦПК України вона не може виступати відповідачем по справі. Оскільки [PERSON] не вимагається визнання неправомірними (незаконними) дій (бездіяльності) або рішень прокуратури Тернопільської області (її посадових осіб), а також не ставиться питання про стягнення з прокуратури області грошових коштів, тому відповідно до ч.2 ст. 50 ЦПК України, позивачем невірно визначено прокуратуру Тернопільської області, як відповідача з позовом. Вважають, що доводи позивача про заподіяння йому моральної шкоди надумані, не доведено ні самого факту спричинення моральної шкоди та її розміру, ані того, що негативні моменти в його житті є наслідком неналежного розгляду органу прокуратури та міліції його звернень про необхідність внесення до ЄРДР відомостей про вчинення невідомими особами кримінального правопорушення. Наявність судового рішення про зобов'язання правоохоронні органи внести відомості в ЄРДР не є доказом щодо доведеності усіх обов'язкових складових цивільно-правової відповідальності. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області в судові засідання не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. 12.10.2017 року подали заперечення на позов, згідно якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано жодних доказів у підтвердження моральної шкоди, завданої йому бездіяльністю ГУНП в Тернопільській області. Зазначають, що є неналежним відповідачем по справі та не являється правонаступником УМВС України в Тернопільській області. Представники відповідачів Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області, Державної казначейської служби України в судове засідання не з'являлись, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до наступного. Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, чим декларується принцип "змагальності сторін у цивільному процесі". Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] неодноразово звертався до Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області, управління УМВС України в Тернопільській області, прокуратури Гусятинського району, прокуратури Тернопільської області з заявами про вчинення злочинів, щодо бездіяльності працівників Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області, прокуратури Гусятинського району, прокуратури Тернопільської області щодо розгляду цих заяв. На вищевказані заяви відповідачі надсилали відповідді (а.с.16-32 Т.1, а.с.128-149, 160-176 Т.2) та розглядали їх згідно Закону України «Про звернення громадян», про що свідчать надані Гусятинським відділенням поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області за ухвалою суду від 18.01.2018 року матеріали ЖЕО №882/939 від 08.07.2015 р., №981/988/1171 від 23.07.2015 року; №1018 від 28.07.2015 року; №1098 від 06.08.2015 року; № [NUMBER] від 14.11.2015 р. Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05.11.2015 року в справі № 596/2107/15-к скаргу [PERSON] на бездіяльність працівників Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області задоволено. Зобов'язано Гусятинський РВ УМВС України в Тернопільській області внести до ЄРДР відомості за його заявою про вчинення службовими особами Гусятинського УЕГГ "Тернопільгаз" кримінального правопорушення за ч.2 ст.191 КК України від 06.07.2015 року та розпочати досудове розслідування (а.с.4 Т.1). Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.11.2015 року в справі № 607/17649/15-к скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області Балди А.С., яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено. Зобов'язано слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області Балду А.С. виконати дії відповідно до статті 214 КПК України щодо внесення відповідних відомостей за заявою [PERSON] від 27.10.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового розслідування (а.с.3 Т.1). Ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03.03.2016 року в справі № 596/480/16-к скаргу [PERSON] на постанову про закриття кримінального провадження задоволено та скасовано постанову слідчого СВ Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліцїі Завадського В.Б. від 28.01.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12015210070000295 від 10.11.2015 року за відсутності в діях посадових осіб Гусятинського УЕГГ ПАТ «Тернопільгаз» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України (а.с.23, Т-2). Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.03.2016 року в справі №607/1897/16-к скаргу [PERSON] на постанову про закриття кримінального провадження задоволено та скасовано постанову слідчого ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області Клебана О.Я. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42015210000000148 від 27.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України (а.с.22, Т-2). Ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.01.2017 року в справі №596/2406/16-к скаргу [PERSON] на постанову про закриття кримінального провадження задоволено та скасовано постанову слідчого СВ Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліцїі Завадського В.Б. від 29.07.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12015210070000295 від 10.11.2015 року за відсутності в діях посадових осіб Гусятинського УЕГГ ПАТ «Тернопільгаз» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України (а.с.24, Т-2). Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.03.2017 року в справі №607/1897/17к скаргу [PERSON] на постанову про закриття кримінального провадження задоволено та скасовано постанову слідчого ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області Клебана О.Я. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42015210000000148 від 27.11.2015 року (а.с.21, Т-2). Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.07.2017 року в справі №607/1897/17-к скаргу [PERSON] на постанову про закриття кримінального провадження задоволено та скасовано постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області Клебана О.Я. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42015210000000148 від 27.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України (а.с.20, Т-2). З матеріалів справи вбачається, що досудові розслідування в кримінальних провадженнях №12015210070000295 та № 12015210070000234, внесені до ЄРДР за заявами [PERSON] не закінчені. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Судовими рішеннями встановлено незаконність рішень та бездіяльність працівників відповідача Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області, зокрема, ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05.11.2015 року в справі № 596/2107/15-к, ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03.03.2016 року в справі № 596/480/16-к ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.01.2017 року. Також судовими рішеннями встановлено бездіяльність та незаконність рішень працівників відповідача слідчого з ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області, зокрема, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.11.2015 року в справі № 607/17649/15-к; ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.03.2016 року в справі №607/1897/16-к, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.03.2017 року в справі №607/1897/17к, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.07.2017 року в справі № 607/1897/17-к. Отже, доводи позивача про незаконність дій та бездіяльність посадових осіб відповідачів прокуратури Тернопільської області та Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліцїі Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області при здійсненні ними своїх повноважень при розгляді його заяв про злочини та проведенні досудових розслідувань, знаходять своє підтвердження. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 Цивільного Кодексу України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. За відсутності підстав для застосування частини першої ст.1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті- така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Відповідно до статті 1174 ЦК України обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову або службову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, який висловлено у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 року № 6-440-цс16. Частинами 1, 2 ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.3 своєї постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4 (з наступними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно вимог ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4 (з наступними змінами) роз'яснено судам, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Цивільно-правова відповідальність за заподіяння моральної шкоди включає чотири елементи (наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Частиною 1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.( Стаття 89 ЦПК України) Позивач в позовній заяві та в усних поясненнях зазначає, що завдана йому моральна шкоду полягає в зазнанні моральних страждань, втраті нормальних зв»язків, порушенні звичайного ритму життя, спілкування з рідними, витрачанні часу на відстоювання своїх прав в органах правопорядку та судах на протязі вже трьох років. Крім того, він перебував в страху та переживаннях протягом місяця після дзвінка невідомої жінки 23.07.2015 року, оскільки вважав, що це злочинці хочуть виманити його з дому. Вважає, що йому та його сім»ї загрожує небезпека, оскільки злочинна організація, яка займається шахрайством діє на території всієї України. Він проживає один, коли хтось ходить вночі по вулиці, він прокидається, має страх, так як зараз є зброя, гранати. Проте на підтвердження вищенаведеного [PERSON] не надано жодних доказів заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру внаслідок неправомірних дій та бездіяльності відповідачів прокуратури Тернопільської області та Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліцїі Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області. Також та обставина, що внаслідок переживань від дій та бездіяльності відповідачів, позивач два роки тому вночі втратив свідомість, викликав швидку та був госпіталізований, після чого стан здоров»я погіршився, виникла потреба в лікуванні дороговартісними медикаментами, [PERSON] не доведена. Надані докази і фактичні обставини справи не дають обґрунтованих підстав вважати, що позивачу було завдано моральної шкоди. В даному випадку суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено ні факту заподіяння йому моральної шкоди, ні причинно-наслідкового зв»язку між шкодою та протиправним діянням відповідачів-прокуратури Тернопільської області та Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліцїі Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області, а тому відсутні підстави передбачені ст.1174 ЦК України для задоволення позову та стягнення моральної шкоди. Встановлення факту неправомірних дій та бездіяльності відповідачів -посадових та службових осіб прокуратури Тернопільської області та Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліцїі Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області, підтверджених рішеннями судів, за умови недоведеності позивачем факту наявності шкоди та причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана не є достатньою правовою підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не свідчить про безумовне заподіяння позивачеві такими діями та бездіяльністю моральної шкоди. З цих підстав позовні вимоги до задоволення не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок бездіяльності працівників Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області, при розгляді звернень [PERSON] як до вищестоящої інстанції з приводу бездіяльності працівників Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільської області по розгляду його заяв про злочин, вчинений працівниками Гусятинського УЕГГ ВАТ «Тернопільгаз» та неправомірних дій при розгляді його заяв про злочин згідно Закону України «Про звернення громадян», яку позивач оцінює в 100 000,00 грн., та стягнення 50 000,00 грн. моральної шкоди завданих внаслідок неправомірних дій та бездіяльності посадових осіб прокуратури Гусятинського району Тернопільської області по невнесенні до ЄРДР його заяви про злочин працівників Гусятинського УЕГГ ВАТ «Тернопільгаз» та направленні її до Гусятинського РВ УМВС для розгляду як звернення громадян, то позовні вимоги в цій частині також не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не доведено самого факту наявності завданої шкоди, ні протиправності діянь її заподіювачів, ні наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останніх в її заподіянні. Звідси, підстави передбачені законом(ст.1174 ЦК України) для задоволення позову та стягнення моральної шкоди, відсутні. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed