Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду з цією заявою, в якій просила встановити, що її мати [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла 14 січня 2017 року в с.Олександрівка Жмеринського району, оскільки цей факт необхідний їй для оформлення спадщини після смерті бабки. У судовому засіданні заявник повністю підтримала свою заяву і просила її задовольнити. Інших спадкоємців немає. Просила, щоб пояснення по справі надавала її представник. Представник заявника у судовому засіданні повністю підтримала заяву своєї довірительки і пояснила, що у її свідоцтві про народження мати записана як "Березюк Зінаїда Парфеніївна", а у паспорті, заповіті, свідоцтві про смерть - "Березюк Зіновія Парфеніївна". Вона відмовилась від прийняття спадщини по заповіту на користь дочки - заявника по справі. На підставі такого розходження в написанні імені спадкодавця нотаріус відмовляє заявникові у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону. Просила задовольнити заяву і встановити факт родинних відносин між нею та її покійною матір'ю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Наразі подав заяву про розгляд справи без нього та відсутність заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Тому суд за згодою з заявником та його представником розглянув справу у відсутність представника заінтересованої особи. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні показали, що померла 14 січня 2017 року [PERSON] дійсно була рідною матір'ю [PERSON], і що [PERSON] і [PERSON] - це одна і та ж особа. Заслухавши заявника, її представника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ксерокопії паспорту заявник [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно з ксерокопією свідоцтва про її народження, дошлюбне прізвище заявника "Березюк", вона народилась 8 червня 1984 року, матір'ю її записана [PERSON] (а.с.5). Після укладення шлюбу заявник змінила прізвище на "Бевз", про що свідчить ксерокопія свідоцтва про одруження від 7 листопада 2004 року (а.с.6). Відповідно до ксерокопії паспорту представник заявника [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно з ксерокопією свідоцтва про народження, її дошлюбне прізвище "Фоміна", вона народилась 28 червня 1960 року, матір'ю її записана [PERSON] (а.с.11). Після укладення шлюбу представник заявника змінила прізвище на "Березюк", про що свідчить ксерокопія свідоцтва про укладення шлюбу від 2 жовтня 1983 року (а.с.12). Відповідно до ксерокопії заповіту від 13 грудня 2016 року [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] (а.с.13). Згідно з ксерокопією свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 14 січня 2017 року у с.Олександрівка Жмеринського району (а.с.15). Ксерокопія довідки № 684 від 25 травня 2017 року Олександрівської сільської ради Жмеринського району свідчить про те, що на день смрті з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.17). Відповідно до ксерокопії довідки № 685 від 25 травня 2017 року Олександрівської сільської ради Жмеринського району [PERSON] здіснила поховання своєї матері [PERSON], яка померла 14 січня 2017 року (а.с.18). Згідно з ксерокопією довідки № 510 від 12 червня 2017 року Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, [PERSON] та [PERSON] - одна і та ж особа (а.с.20). Покійна [PERSON] мала у власності земельну ділянку площею 3,5900 га на території Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується ксерокопією державного акту про право приватної власності на земельну ділянку (а.с.21). Нотаріус Жмеринської державної нотаріальної контори своєю постановою № 1024/02-31 від 29 червня 2017 року відмовила заявникові у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону у зв'язку з розбіжностями у написанні імені спадкодавця у свідоцтві про народження [PERSON] та свідоцтві про смерть спадкодавця, що видно з ксерокопії цієї постанови (а.с.22). Оцінюючи вищеперераховані докази відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає їх належними і допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Відповідно до частини першої ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт п'ятий частини другої цієї ж статті). Згідно з пунктом першим частини першої ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд приймає до уваги пояснення заявника та його представника в частині, що померла [PERSON] була рідною матір'ю [PERSON], оскільки вони узгоджуються між собою та дослідженими у судовому засіданні доказами, підтверджуються показаннями свідків, підстав не брати до уваги які у суду немає. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин доведений та знайшов підтвердження у судовому засіданні, і від його встановлення залежить виникнення, майнових прав фізичної особи, і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Відповідно до частини сьомої ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved