Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO], та стягнення на її утримання аліментів. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні позов підтримала та пояснила , що неповнолітня [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] Матір дитини , [PERSON], померла [INFO] року . Батько дитини , відповідач [PERSON], є громадянином [PERSON] Федерації та постійно проживає у Мурманській області. Внаслідок зазначеного, належним чином не виконує батьківські обов'язки , не займається вихованням доньки , не цікавиться її життям та здоров'ям, матеріально не допомагає . Матір дитини за час свого життя чинила насильство над донькою. Виганяла їх разом з бабусею з будинку, а тому 2 місяці дитина проживала у санаторії, куди була влаштована органом опіки та піклування. Довгий час шукали батька . По телефону повідомили його про вказану ситуацію , на що він жодним чином не зреагував. Бабуся надала їм копію нотаріально завіреної заяви про те , що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав та згоду щодо призначена піклувальниками бабусю та дядька доньки. Олександрі 15 років , оскільки батько не позбавлений батьківських прав , то відсутні підстави для призначення їй піклувальника. Таким чином, інтереси дитини не захищені , не має можливості звернутися щодо призначення їй пенсії по втраті годувальника . Також можуть виникати проблеми з оформленням документів для вступу до Олександрійського медичного коледжу, куди дитина планує йти навчатися вже цим літом. Крім того, просять стягнути аліменти з відповідача у розмірі ? частки від його доходів , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до її повноліття. Третя особа зі сторони позивача , що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] у судовому засіданні заперечує щодо задоволення позову. Пояснила , що після смерті доньки , онука проживає з нею. Відповідач, дійсно постійно мешкає у РФ , але дбає про дитину , надає постійну матеріальну допомогу , шляхом направлення поштових переказів. Вони постійно спілкуються по «скайпу», телефону. Між ними склалися добрі стосунки. На даний час батько зібрав коштів для вступу [PERSON] до Олександрійського медичного коледжу. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив , що є батьком [PERSON]. Є громадянином РФ , закінчував вищий навчальний заклад у м.Кіровограді. Після народження доньки повернувся до РФ , так як мав проходити військову службу. Далі проживав там і до України не повертався , але постійно надає матеріальну допомогу доньці , кожного літа приїздить та відпочиває з донькою на морі. Спілкується з нею по «скайпу» та інтернету. Матір дитини за свого життя заперечувала щодо її виїзду до РФ, побоюючись , що вона може не повернутися. На даний час донька має намір вступати до Олександрійського медичного коледжу , для чого він зібрав необхідну суму коштів. Потрібні для вступу документи подасть як батько дитини до цього навчального закладу , про що вже попередньо проконсультувався. Відносно оформлення доньці пенсії по втраті годувальника , то виникли проблеми, у тому числі із за того , що він не є громадянином України. Однак , матеріальна допомога , що він надає і продовжить надавати, буде достатньою для її проживання та навчання . У м.Олександрії проживає його двоюрідній брат і дядько [PERSON] , у якого вона і буде мешкати під час навчання та який наглядатиме за нею . В екстрених випадках матиме можливість за добу літаком прилетіти до доньки. Проживає постійно у м.Заозерськ Мурманської області , де працює економістом . Одружений , виховує 2-х дітей , від спільного шлюбу з дружиною мають сина [PERSON],[INFO] Його дружина та діти спілкуються з донькою та добре до неї відносяться. Сім'я добре забезпечена матеріально. Він веде здоровий спосіб життя , шкідливих звичок не має . Написав нотаріально завірену заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав та призначення піклувальниками бабусю та дядька доньки на крайній випадок ,оскільки працівники органу опіки та піклування погрожували , що у іншому разі заберуть дитину до інтернату. Один раз вони йому телефонували та повідомили , що донька перебуває у тяжких умовах у зв'язку з поведінкою матері. Після цього зателефонував дитині і бабусі, вказана інформація не підтвердилася. Раніше у цьому році не міг приїхати до України , так як 3 місяці оформляв закордонний паспорт, оскільки змінилися умови в'їзду до країни. Має добрі стосунки з донькою , а тому просить не позбавляти його батьківських прав. Стягувати з нього аліменти потреби не має , оскільки він добровільно матеріально допомагає доньці. Позивач неповнолітня [PERSON] , будучи допитаною у якості свідка у присутності педагога-психолога у судовому засіданні , позов не підтримала та заперечує щодо його задоволення. Змалку спілкується з батьком по телефону , а далі - і по «скайпу», він приїздить до неї майже кожного літа , після чого вони разом відпочивають на морі. Допомагає коштами , пересилає одяг навіть з Росії. Мають добрі стосунки. Наміру їхати до РФ вона не має , бажає навчатися в Олександрійському медичному коледжі , з чим батько погоджується та обіцяє допомагати. Свідок [PERSON] , допитана у судовому засіданні , пояснила ,що є племінницею бабусі дитини. Часто спілкується з ними та приїздить у гості. Олександра та її батько не бажають , щоб його позбавляли батьківських прав. Він постійно спілкується з нею по «скайпу», допомагає матеріально. Його батьки також добре відносяться до онуки , купують їй одяг та збирають необхідне до школи. Заслухавши сторони , свідка та вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.9,37) відповідач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] Матір дитини - [PERSON] (а.с.8) померла [INFO] року. Згідно наказу №8 від 02.2015 року служби у справах дітей Олександрівської районної державної адміністрації та акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї дитини від 30.06.2015 року , довідок Івангородської сільської ради та Олександрівської селищної ради (а.с.6,16,18,36) дитина [PERSON], [INFO],зареєстрована в с.Івангород з [PERSON] , але тимчасово влаштована та проживає з бабусею в смт.Олександрівці , де для неї створені належні умови, всім необхідними дитини забезпечена. Згідно ксерокопії (досить поганої якості ) нотаріально завіреної заяви відповідача (а.с.5) він погодився на позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] і дав погодження на призначення опікунами [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи , що до матеріалів справи було подано не оригінал, а копію документу , а також вищезазначені пояснення відповідача , суд не може взяти його до уваги під час винесення рішення по справі . Згідно заяви [PERSON] до Олександрівської райдержадміністрації від 21.04.2015 року (а.с.38) вона просила вирішити питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно її онуки [PERSON] , так як вона перебуває на повному її утриманні, дитина планує вступ до навчального закладу , а вона не може подати документи від її імені та оформити пенсію на неї по втраті годувальника. Однак, у судовому засіданні [PERSON] повністю змінила свою думку , заперечує щодо задоволення позову , а тому суд не може взяти інформацію, зазначену у заяві ,до відома при винесенні рішення . Згідно висновку органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації від 30.06.2015 року (а.с.37) вважають доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] Підставами зазначено те , що батько проживає у РФ , дитина на території України не має законного представника, бабуся не може оформити пенсію по втраті годувальника на дитину, при вступі до середнього навчального закладу нікому буде подати документи від її імені. Також зазначено , що за життя матері вона піддавалась домашньому насильству , про що вони проінформували відповідача , але він на зазначене жодним чином не зреагував, з чого було зроблено висновок , що він не цікавиться її життям. Вихованням дитини не займається у повній мірі , останній раз приїздив у гості 4 роки назад. Дитина перебуває на повному матеріальному забезпеченні бабусі. Відносини , що склалися між сторонами, суд відносить до правовідносин щодо особистих немайнових прав та обов"язків батьків та дітей та аліментних зобов'язань , вважає за необхідне керуватися главами 13,15 СК України. Згідно ст.ст. 150 ,155 ,164 ч.1 п.2 СК України - батьки зобов"язані піклуватися про стан здоров"я дитини , її фізичний , духовний та моральний розвиток , та ухиляння батьків від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене , суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні було встановлено ,що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO], є громадянином РФ , де і постійно проживає. Надає дитині матеріальну допомогу , постійно спілкується з нею , приїздить у гості , планує подальше її життя , шляхом допомоги по оплаті , вступу та навчання в Олександрійському медичному коледжі. Дитина , її бабуся , відповідач та свідок [PERSON] категорично заперечують щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON]. На задоволенні позову наполягають представник органу опіки та піклування і прокурор , оскільки батько дитини постійно проживає за межами України , внаслідок чого вона є незахищеною. Однак, зазначене не може бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав і не доводить його ухиляння від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини , оскільки і спілкування і матеріальна підтримка , враховуючи сучасні технології , можлива на відстані . При цьому суд враховує , що дівчинка має 15 років і на період навчання у медичному коледжі буде проживати у сім'ї дядька, що вже вирішено відповідачем. Після смерті матері у [PERSON] залишився лише батько .Бабуся , з якою вона зараз проживає, має досить похилий вік .А тому, вносити дисонанс у взаємовідносини батька і доньки , таким чином позбавляючи її рідної людини , суд також вважає досить жорстоким та таким , що суперечить інтересам дитини. А тому, так як у судовому засіданні не були доведені підстави , вказані у позову ,для позбавлення відповідача батьківських прав , у задоволенні позову в частині вказаних вимог необхідно відмовити. Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення аліментів , так як позивач добровільно надає дитині матеріальну допомогу та відібрання дитини , оскільки саме органом опіки вона була влаштована проживати до бабусі , де їй створені належні умови. Оскільки у задоволенні позову слід відмовити , а позивач , як державний орган звільнений від сплати судового збору , то судові витрати необхідно покласти за рахунок держави.

Outcome: dismissed