Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 12.12.2003 року, договору дарування від 04 вересня 2011 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] .Згідно довідки про склад сім`ї, виданої громадським об`єднанням "Вікторія" [PERSON] , 1992 року народження від 29.10.2020 №343 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані громадяни: [PERSON] - мати, 1970 року народження; [PERSON] - батько, 1966 року народження. Однак, [PERSON] не проживає в житловому приміщенні, без поважних причин, про що складено акти про встановлення факту не проживання останнього в житловому приміщенні від 02.11.2020. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере і взагалі квартирою не цікавиться. \~Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав за обставин, наведених в позовній заяві. Відповідач, який у встановленому порядку був оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подавав. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований у належній [PERSON] на праві приватної власності квартирі [ADDRESS] , однак понад 1 рік у будинку не проживав і не\~проживає там\~на даний\~час.\~ Дані обставини підтверджуються: копією договору дарування 04.09.2011 року (а.с. 13-17); копією технічного паспорта на квартиру виготовленого 16.09.2011 на ім`я [PERSON] (а.с.18-20); довідкою виданої ГО "Вікторія" від 29.10.2020 про те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] - мати, 1970 року народження; [PERSON] - батько, 1966 року народження (а.с.21); довідкою виданої ГО "Вікторія" від 29.10.2020 про те, що [PERSON] , 1992 року народження, є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.22); довідкою виданої ГО "Вікторія" від 05.11.2020 про те, що за комунальні послуги (управління багатоквартирним будинком. водопостачання, водовідведення) сплачує [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.23); копією акта про встановлення факту не проживання [PERSON] від 02.11.2020 (а.с.25); від 16.11.2020 (а.с.80); від 01.12.2020 (а.с.81); від 22.11.2020 (а.с.82); письмовими поясненнями свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про те, що [PERSON] є батьком позивача, і понад 1 рік у квартирі [PERSON] не проживає. На даний момент адреса його проживання невідомо. Статтею 17\~Закону України\~Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини від 23.02.2006 року № 3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі Конвенція), а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У спірних правовідносинах права позивача, як власника житлового будинку, захищені статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 317\~ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частин першої, другої статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою статті 383\~ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ч.2\~ст.405\~ЦПК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] відсутній\~без поважних\~причин у\~ квартирі\~ [ADDRESS] ,яка належить на праві приватної власності [PERSON] ,понад один рік, а тому він є таким, що втратив право на користування вказаним житлом. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір розподіляється згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved