Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач ОКВП "Дніпро - Кіровоград" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позову зазначив, що в період з 01.04.2012 року ОКВП "Дніпро - Кіровоград", яке є правонаступником прав та обов`язків КП "Кіровоградське водопровідно - каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради", відповідачу, який є споживачем послуг, надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі наявних між сторонами фактичних договірних відносин, на адресу [ADDRESS] , що підтверджується відкриттям особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки, при цьому, станом на 01.02.2020 року заборгованість відповідача перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за період з 01.04.2014 року по 31.01.2020 року становить 11 007,79 грн., за яку (послугу) відповідачем сплачено не було. З огляду на викладене вище та з посиланням на ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст. 162 ЖК України, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.04.2014 року по 31.01.2020 року в розмірі 11 007 грн. 79 коп., а також в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних, що становить 855 грн. 79 коп., індекс інфляції, що становить 2 577 грн. 09 коп., які розраховані відповідно до розміру заборгованості, а всього 14 440 грн. 67 коп. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача і сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 2 102 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 13.08.2020 року відкрито позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи, про що учасників справи було повідомлено судом в порядку ст. 128 ЦПК України, та направлено відповідні документи, при цьому, клопотань про проведення судового розгляду справи в судовому засіданні з викликом учасників справи до суду від останніх не надходило, а так само від відповідача не надходило будь-яких заяв, клопотань чи заперечень на позов. З огляду на зазначене, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] відповідач [PERSON] вступила у фактичні договірні відносини з підприємством ОКВП "Дніпро-Кіровоград" про надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Пунктом 24 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690, передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору. Статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено обов`язок споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. З огляду на зазначені норми законів судом відзначається, що споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання з надання послуги з водопостачання виконує в повному обсязі, в той час як відповідач, в порушення вимог ст. 526 ЦК України та в порушення зазначених вимог Закону зобов`язання з оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення належним чином не виконувала, не здійснюючи щомісячних платежів, у зв`язку з чим станом на 01.02.2020 року заборгованість відповідача за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.04.2014 року по 31.01.2020 року, становить 11 007 грн. 79 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості споживача за послуги водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням встановлених тарифів за 1м? з водопостачання та з водовідведення за вказаний період, який (розрахунок заборгованості) приймається судом до уваги, як достовірний. Відповідачем зазначений розрахунок заборгованості не оспорений. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення є грошовим зобов`язанням, а відтак на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, при цьому в порядку ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають стягненню 3% річних в розмірі 855 грн. 79 коп. та індекс інфляції в розмірі 2 577 грн. 09 коп., які розраховані позивачем, виходячи з наявного розміру заборгованості в сумі 11 007 грн. 79 коп., яка виникла за період з 01.04.2014 року по 31.01.2020 року. Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102 грн. 00 коп. Відповідно до ст. ст. 68, 162 Житлового кодексу України, ст. ст. 526, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та

Outcome: approved