Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

11 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором, в якому просить стягнути в солідарному порядку, станом на 29.11.2017 року, суму основного боргу, у розмірі 4808,84 грн., плату за користування кредиту (процентів) у розмірі 12778,11 грн., а також витрати по сплаті судового збору 1600,00 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 212/12 від 23 серпня 2012 року, згідно з яким відповідач отримав від КС "Вікторія» кредит в сумі 5500,00 грн. КС «Вікторія» свої зобов'язання виконала у повному розмірі кредит було отримано відповідачем у сумі 5500,00 грн. за видатковими касовим ордером №669 від 23 серпня 2012 року.За весь термін користування кредитом відповідач грубо порушував умови договору - жодного разу платежі по кредиту не вносились. На письмові та усні звернення щодо погашення боргу не реагував уникає будь-яких контактів з працівниками Кредитної спілки "Вікторія". З метою забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором солідарно відповідати по борговим зобов'язанням [PERSON] взяли на себе обов'язок [PERSON]С.(Договір поруки № 212-12/1 від 23.08.2012р.), [PERSON] (Договір, поруки № 212-12/2 від 23.08.2012 р.)Позивач неодноразово звертався до «Поручителів» з попередженням про порушеннямвідповідачем умов кредитного договору та проханням погасити заборгованість згідно п.3.2 Договору поруки, але [PERSON], [PERSON] також не виконали своїх зобов'язання. Просить стягнути з солідарно з відповідача та поручителів заборгованість, яка станом на 29.11.2017 року становить: 4808,84 - прострочена сума за кредитним договором; 12778,11 - борг по процентам та судові витрати. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав (а.с.70). Суд, вислухавши представника позивача та відповідачів [PERSON] та [PERSON] дослідивши та оцінивши наявні в матерілах справи матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 23 серпня 2012 року відповідач [PERSON] уклав з КС "Вікторія" кредитний договір № ж212/12 (а.с.6-8). Відповідно до касового ордеру від 23.08.2012 року [PERSON] одержав 5500,00 грн. від КС "Вікторії" виданих згідно договору № ж212-12 від 23.08.2012 року (а.с.10). Відповідно пункту 4.2 Договору відповідач [PERSON] зобов'язався повернути отримані гроші, та проценти за користування ними в строк до 23.08.2013 року (а.с. 6 (зворот). Відповідно до договору поруки № 212/12/1 від 23.08.2012 року [PERSON] взяв на себе зобов'язання відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають із кредитного договору №212-12 від 23.08.2012 року (а.с.5). Відповідно до договору поруки № 212/12/2 від 23.08.2012 року [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають із кредитного договору№212-12 від 23.08.2012 року (а.с.4). Відповідно п. 3.2 даних договорів поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в повному обсязі , тобто за: повернення кредиту, виплату процентів за її користування, сплату додаткових процентів, відшкодування збитків завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. Відповідно до п. 4.1. договір поруки вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами умов даного договору (а.с. 4-5). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № ж212-12 від 23.08.2012 року заборгованість відповідача становить: 4808,84 грн. - заборгованість з основної суми; 12778,11 - заборгованість з процентів (а.с.8). Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦПК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги кредитної спілки «Вікторія» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором, підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до п. 4.2. кредитного договору, сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку розрахунків, відповідно до якого останньою сплатою до повного погашення заборгованості є 23.08.2013 року. Отже вказана дата є виконанням зобовязання і саме після цієї дати спливає термін дії договорів поруки. Враховуючи те, що позивачем предявлено позов 11.12.2017 року, тобто після спливу, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, строку з дня закінчення зобовязання - 23.08.2013 року, вимоги про стягнення заборгованості з поручителів задоволенню не підлягають. Позовні вимоги до відповідача [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджені в судовому засіданні наданим позивачем розрахунком та не спростовані відповідачем [PERSON] Судові витрати позивача по оплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн., підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного, ст. 526, 530, 559, 610-612, 616, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved