Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

до суду надійшла позовна заява ПАТ "Кредобанк" до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1630,33 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.01.2016 року [PERSON] уклав з ПАТ "КРЕДОБАНК" договір про встановлення ліміту кредитування №4827687. Відповідно до договору [PERSON] отримав кредитний ліміт у розмірі 998,56 грн. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання за договором в зв`язку з чим утворилась заборгованість перед банком в сумі 1630,33 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту 882,09 грн., прострочені відсотки - 179,75грн., прострочена пеня 568,49 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в матеріалах справи є заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, де також зазначено про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 06 січня 2016 року між позивачем ПАТ «Кредбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про встановлення ліміту кредитування №4827687, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 998,56 грн. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобовязання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом із матеріалів справи встановлено, що відповідач отримав кредит у сумі 998,56. Враховуючи передбачене сторонами право позивача на нарахування комісії та штрафу у відповідних розмірах, позивач нарахував штрафні санкції на суму боргу. За відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом у розмірі 1630,33 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту - 882,09 грн., прострочені відсотки - 179,75грн., прострочена пеня 568,49 грн. і яка підлягає стягненню з відповідача. Відтак, з огляду на встановлені судом обставини справи, а також норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог позивача щодо стягнення суми заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та неустойкою, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Одночасно,

Outcome: approved