Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

10.02.2021 АТ КБ "Приватбанк" подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 23433,18 грн, яка виникла через невиконання відповідачем зобов`язань за договором кредиту №б/н від 20.04.2007. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б/н від 20.04.2007, згідно якої отримав кредит у розмірі 5250.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобов`язання не виконав і з нього необхідно стягнути 3879,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 19554,01 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Ухвалою суду від 04.03.2021 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог у зв`язку із закінченням строку позовної давності та те, що він не підписував Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", згідно з якими банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування клієнтів. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 20.04.2007 року відповідач [PERSON] заповнив та підписав заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку згідно якої отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.8). Згідно з заяви про отримання банківських послуг №б/н від 20.04.2007, яка підписана відповідачем, [PERSON] , був ознайомлений з інформацією про кредитні умови, в тому числі про базову відсоткову ставку за кредитним лімітом 2,5% на місяць на залишок заборгованості. (а.с.8 зворотня сторона). З розрахунку заборгованості [PERSON] видно, що станом на 19.01.2021 у відповідача виникла заборгованість в розмірі 23433,18 грн., з яких: 3879,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 19554,01 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.3-5) Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач звертався до позивача за отриманням кредитних коштів, що доводиться його заявою від 20.04.2007. Також, як встановлено судом з розрахунку заборгованості за кредитом відповідача, сума коштів, які використано позичальником в межах кредитного ліміту станом на 19.01.2021 складає 3879,17 грн. За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом у сумі 3879,17 грн., який необхідно стягнути на користь позивача. Разом з тим, вирішуючи питання в іншій частині позовних вимог, суд виходив з наступного. Відсотки за кредитом є договірними умовами згідно положень ЦК України. Як видно з заяви про отримання банківських послуг №б/н від 20.04.2007, яка підписана відповідачем, [PERSON] , був ознайомлений з інформацією про кредитні умови в тому числі в тому числі про базову відсоткову ставку за кредитним лімітом 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Згідно з розрахунку заборгованості [PERSON] видно, що станом на 19.01.2021 у відповідача виникла заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 19554,01 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо посилання відповідача на відсутність підпису позичальника під Умовами і правилами надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", то суд вважає, що такі доводи не спростовують факту укладення кредитного договору на підставі заяви. Так, заповнена та підписана позичальником і позикодавцем заява на отримання ьанківських послуг від 20.04.2007 свідчать про письмову форму кредитного договору і про досягнення згоди щодо істотних умов кредитування, а саме суму кредиту в розмірі встановленого ліміту, розмір відсотків на рівні 2,5% в місяць. Тому, доводи відповідача в цій частині спростовані дослідженими судом доказами. Також відповідач у відзиві на позовну заяву вказав про застосування строку позовної давності до вимог позивача. Вирішуючи дане питання, суд виходив із наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом встановлено, що заборгованість за даним кредитним договором виникла з 20.04.2007, однак відповідач здійснював регулярно погашення боргу, останній раз 03.12.2020. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З врахуванням того, що відповідач вчиняв дії по визнанню свого боргу шляхом часткової сплати боргу 03.12.2020, а з даним позовом позивач звернувся до суду 10.02.2021, то такі позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає що позов підлягає до задоволення повністю. Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2270.00 грн.

Outcome: approved