Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

У квітні 2017 року Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області звернувся до суду із позовом в якому просили позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до доньки [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] кошти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у сумі - 930 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] кошти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в сумі - 930 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Службою у справах дітей та сім'ї Броварської районної адміністрації було отримано повідомлення від адміністрації Шевченківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, про те, що учениця 6-Б класу [PERSON] за період з 04 вересня 2017 року по 16 листопада 2017 року пропустила 32 навчальні дні без поважних причин. Співбесіди керівництва навчального закладу з батьками та [PERSON] позитивного результату не дали. Під час здійснення виїзду представниками служби у справах дітей та сім'ї Броварської районної адміністрації до місця проживання малолітньої встановлено було, що батьки дитини проживають окремо, а дівчинка періодично проживає то в батька, то в матері. Під час спілкування з батьком, виявилось, що [PERSON] часто перебуває у нього за адресою: [ADDRESS], оскільки у матері умови проживання незадовільні й вона зловживає спиртними напоями. Разом з тим, батько зауважив, що [PERSON] самостійно приймає рішення й відмовляється ходити до школи, займається бродяжництвом, проводить час з дорослими людьми, схильними до аморальної поведінки. За місцем проживання матері [PERSON] встановлено, що остання проживає у будинку зі своїм співмешканцем, малолітнім сином, бабусею, прабабусею та малолітньою [PERSON]. Умови у будинку незадовільні, стан помешкання, такий, що порушує всі санітарно-гігієнічні норми і несе безпосередню загрозу життю та здоров'ю дитині. Під час неодноразових рейдів [PERSON] вдома не було. Розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області малолітню [PERSON], [INFO], було вилучено у батьків та влаштовано до Броварської дитячої лікарні для проведення обстеження, а 07 грудня 2017 року госпіталізовано до дитячого відділення легеневого туберкульозу КЗ КОР "Київський обласний протитуберкульозний диспансер" у м. Боярці, звідки вона двічі втікала. Дитина перебуває в розшуку Броварським ВП НПУ. У зв'язку із тим, що відповідачі нехтують покладеними на них обов'язками щодо належного виховання дитини, і комісією з питань захисту прав дитини Броварської районної державної адміністрації Київської області від 12 грудня 2017 року було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] по відношенню до їх дочки [PERSON], орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 07 травня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] у судовому засідання визнала, що вона не має засобів впливу на малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вона її не слухається й постійно покидає домівку, а на прохання щодо здійснення лікування не реагує, оскільки вважає, що вона не хвора. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, встановивши відповідні факти, обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, що підтверджується повторним свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 04. Батько - [PERSON], матір - [PERSON]. 27 вересня 2017 року Шевченківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів звернулася із поданням № 55 до Служби у справах дітей та сім'ї з проханням посприяти в межах наданої їм компетенції даної проблеми, де зазначили, що в період з 04 вересня по 27 вересня 2017 року ученицею 6-Б класу [PERSON] було пропущено 13 навчальних днів без поважних причин. Зі слів матері [PERSON], дитина перебувала в цей час у батька в селі Підсобне. У телефонній розмові батько повідомив, що дівчинка дійсно часто перебуває у нього, оскільки умови проживання у матері незадовільні. Мати учениці не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та догляду за дитиною. В ході проведених бесід із [PERSON] стало відомо, що дівчинка схильна до шкідливих звичок: тютюнопаління, вживання алкогольних напоїв, бродяжництва й товаришує зі значно старшими за віком людьми, що ведуть аморальний спосіб життя. 26 вересня мати учениці [PERSON] звернулася до адміністрації школи з проханням вплинути на поведінку доньки, яка не реагує на її зауваження й просила допомогти влаштувати її в інтернат. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 26 вересня 2017 року за адресою: [ADDRESS], складеного директором школи [PERSON], та членами комісії [PERSON] (практичний психолог), [PERSON] (класний керівник), вбачається, що умови проживання за адресою є не цілком задовільні, антисанітарні умови, неналежне харчування. Опалення будинку - паливно-колекторне. Стан здоров'я - скарги у членів родини старшого покоління. Родина потребує додаткової допомоги у вихованні старшої дитини [PERSON]. (а.с.12) 16 листопада 2017 року Шевченківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів знову звернулася із поданням № 62 до начальника служби у справах дітей та сім'ї з проханням посприяти в межах наданої компетенції даної проблеми, де зазначили, що на даний час дитина [PERSON] перебуває у батька в селі Підсобне, який хворіє на туберкульоз. У телефонній розмові батько повідомив, що [PERSON] самостійно приймає рішення, відмовляється ходити до школи, займається бродяжництвом (дома часто не ночує, самостійно їздить до м. Києва, проводить час з дорослими людьми). Зазначили, що ситуація, яка склалася може призвести до трагічного випадку. Батьки просять допомогти влаштувати дочку в інтернат, оскільки не можуть на неї вплинути. 23 листопада 2017 року о 15 год. 00 хв. начальником ССДС Броварської РДА [PERSON], інспектором ЮПСП Броварського ВП [PERSON], представником закладу охорони здоров' я [PERSON], фахівцем із соціальної роботи БРУСССДМ [PERSON] та директором Шевченківської ЗОШ І-ІІІ ступенів [PERSON], за адресою: Броварський р-н., с. Шевченкове, вул. Кошового, 1, здійснено негайне відібрання дитини [PERSON], [INFO], від батьків [PERSON] та [PERSON], що вбачається, із акту про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють від 23 листопада 2017 року, на підставі розпорядження про негайне відібрання дитини у батьків № 1166, виданого 23 листопада 2017 року Броварською районною державною адміністрацією Київської області. Пунктом 2 розпорядження передбачено, - тимчасово влаштувати малолітню [PERSON], [INFO], до Броварської дитячої лікарні для проведення обстеження та надання необхідної медичної допомоги. (а.с.7) Відповідно до листа № 65 Комунального закладу Київської обласної ради "Київський обласний протитуберкульозний диспансер" від 12 лютого 2018 року, [PERSON], [INFO], госпіталізована до дитячого відділення легеневого туберкульозу 07 грудня 2017 року. Після обстеження встановлено клінічний діагноз: ризик мультирезистентного туберкульозу внутрішньо-грудних лімфовузлів. Дестр- МБТ - М -МГ- РИФ 0 К- Резист.0 Гіст 0 кат.4 (ВДТБ) ког.4 (2017). Сімейний тубконтакт. Мати дівчинки з'явилася до відділення лише один раз в грудні 2017 року. Хвора [PERSON] неодноразово самовільно залишала відділення, категорично відмовлялася приймати ліки, постійно порушувала режим, нецензурно висловлювалася, била молодших дітей. 26 січня 2018 року малолітня залишила стаціонар, про що, було повідомлено поліцію, і 29 січня 2018 року виписано її з лікарні у зв'язку з відсутністю. Згідно листа № 20 від 11 січня 2018 року Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області, [PERSON], за час проживання у [ADDRESS], зарекомендувала себе з негативної сторони. Зловживає спиртними напоями, палить, не працює, не займається вихованням дітей. Неодноразово проводилась бесіда та була попереджена щодо неналежного виховання дітей. За висновком Броварської районної державної адміністрації Київської області від 22 грудня 2017 року № 1973/01-12, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. (а.с.9) За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, свого народу, своєї Батьківщини. Зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 15 цієї Постановипозбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідачів та їх поведінці. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із роз'яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину Згідно із ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не надають матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з них аліменти у розмірі передбаченому Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік". За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Обов'язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої дочки [PERSON] - [INFO], ухиляються. Крім того, відповідач [PERSON] визнала той факт, що вона не має впливу на свою дочку, суд дійшов висновку, що позов органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області доведений, підтверджується наданими доказам, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Outcome: approved