Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.06.2007 в розмірі 6675,35 грн., мотивуючи вимоги тим, що відповідач є спадкоємцем після померлого позичальника банку - [PERSON] на підставі частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим має відповідати за його зобов`язаннями. Ухвалою судді Лохвицького районного суду від 12.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. На запит Лохвицького районного суду від 12.05.2020 року Першою лохвицькою дердавною нотаріальною конторою 18.05.2020 року надано відповідь та витяги зі Спадкового реєстру та Реєстру запитів, згідно яких після смерті [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, чи про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа не заводилася. 04.06.2020 року відповідачем по справі [PERSON] подано відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні вимог позивача, оскільки вона не є спадкоємцем [PERSON] та не проживала разом з ним (спадкодавцем) на час відкриття спадщини. 26.06.2020 року представником позивача надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ( а не Лохвицького районного суду) перебуває справа 308/290/20 ( в дійсності 538/639/20) за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з"явився. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, заявою просила справу розглядати без її участі та відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В позовній заяві АТ КБ "ПриватБанк" вказав, що на підставі кредитного договору № б/н від 04.06.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] року [PERSON] помер. Станом на на дату смерті заборгованість позичальника перед банком становить 6675,35 грн., яка складається з: 3664,79 грн - заборгованість за кредитом, 3010,56 грн. - заборгованість за відсотками. Як пояснює позивач, спадкоємцем, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Дане підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де адреса реєстрації зазначена : [ADDRESS] . АТ КБ "ПриватБанку" не було відомо, чи прийняв відповідач спадщину після смерті [PERSON] та чи отримав він свідоцтво про право на спадщину. Тому 13.02.2019 року АТ КБ "ПриватБанком" була направлена до Першої лохвицької державної нотаріальної контори претензія кредитора. 03.04.2019 року позивачем отримано відповідь від нотаріальної контори про те, що спадкоємці померлого [PERSON] з заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа була заведена на підставі претензії банку. АТ КБ "ПриватБанк" звернувся з претензією до [PERSON] 30.09.2019 року, як спадкоємця [PERSON] , про погашення заборгованості спадкодавця за кредитним договором, яка задоволена не була. Позивач вважає, що спадкоємець [PERSON] проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 04.06.2007 року, згідно якої отримав кредит в розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором на дату смерті позичальника перед баном становить 6675,35 грн. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно з частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом, 12 грудня 2011 року [PERSON] набуто право власності на 1/2 частк житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 1409. За даною адресою [PERSON] зареєстрована і в даний час. [PERSON] не є спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] та не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як відповідно до відмітки в паспорті [PERSON] місце проживання за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 29.06.2011 року. Згідно ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов"язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов"язаним з його особою і у зв"язку з цим не може бути виконане іншою особою. Прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 11 березня 2019 року у справі № 759/12484/15-ц. Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Враховуючи те, що [PERSON] не є спадкоємцем після померлого [INFO] [PERSON] , тому вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» щодо стягнення з неї боргу є безпідставними.

Outcome: dismissed