Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивувала тим, що 24.03.2005р. уклала шлюб з [PERSON], який в подальшому було розірвано згідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 19.04.2012р. Від спільного подружнього життя народилася донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачем. Позивач зазначає, що починаючи з січня 2012р. відповідач не проживає разом із сім'єю, матеріальної допомоги на утримання дитини належним чином не надає, час від часу переказує незначні кошти, а саме-300-350 грн. Дохи відповідача їй не відомі, а оскільки дитина росте та розвивається їй необхідна належна матеріальна підтримка зі сторони батька, а тому просить суд призначити та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01.01.2012р. до досягнення нею повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити з наведених в ньому підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що відповідач створив нову сім'ю, 16.08.2013р. зареєстрував у шлюб із [PERSON], на підтвердження чого подала копію свідоцтва про шлюб Чеської Республіки, виданого Міським управлінням Челаковіци. Від даного шлюбу народився син-[PERSON], [INFO] На даний час дружина відповідача не працює, перебуває у декретній відпустці та знаходиться з дитиною на його утриманні. Крім того представник відповідача наголосила, що між сторонами була усна домовленість про надання відповідачем в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитині в розмірі 400грн., які він відправляє на адресу позивачу поштовими переказами . Оскільки розмір аліментів 1500грн про стягнення яких просить позивач на утримання дитини щомісячно може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище, враховуючи його сімейний стан та відсутність постійного місця праці, то останній згідний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано згідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 19.04.2012р. ( а.с.8) . Від спільного подружнього життя народилася донька [PERSON], [INFO] про що свідчить копія свідоцтва про народження ( а.с.7). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В даному випадку позивач просить про стягнення аліментів з відповідача на користь неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що неповнолітня донька [PERSON], [INFO] є фізично здоровою дитиною, знаходиться на утримання у матері. Відповідач 16.08.2013р. створив нову сім'ю, зареєстрував шлюб із [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Чеської Республіки, виданого Міським управлінням Челаковіци ( а.с.27). Від даного шлюбу народився син-[PERSON], [INFO] ( а.с.29), що підтверджується копією свідоцтва про народження , яка міститься в матеріалах справи . Як вбачається з копій рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, виплату поштових переказів ( а.с.30-36) відповідач в добровільном порядку перераховував кошти позивачу на утримання доньки в добровільному порядку протягом 2012-2013р.р. по 365-368 грн. в місяць. Крім того в матеріалах справи відсутні належні докази про отримання доходів відповідачем на Україні та в Чеській Республіці. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені судом , при наявності доказів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача , але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У такому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше , як за три роки, однак позивачем не надано належних доказів з приводу даних обставин, більше того , як зазначалось вище, відповідач надавав матеріальну допомогу в 2012-2013рр. про що свідчать копії квитанцій про здійснення грошових переказів. А тому суд не знаходить підстав про задоволення позову в частині вимги про стягнення аліментів за минулий час. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, слід задовольнити частково, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача на утримання дитини в твердому грошовому розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення повноліття, виходячи із розміру встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, затвердженого в Законі України "Про державний бюджет України на 2014 рік", відповідно до якого прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2014 року становить 1286 грн. в місяць . Крім того слід вказати, що відповідно до положення Ст.1 Закону України від 15.07.1999 року "Про прожитковий мінімум " визначає ,що прожитковий мінімумом - це є вартісна величина набору продуктів харчування та мінімального набору непродовольчих товарів, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров"я та мінімальна вартость послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. А тому визначений судом розмір аліментів не порушує зазначених норм і є достатьнім для їх задоволення та враховуючи те, що позивач також несе обов'язок матеріально забезпечувати дитину. Ч.2Ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину,який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної вікової категорії дітей. Стягнення аліментів слід розпочати з 27.03.2014 року ( з часу звернення з позовом до суду). Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу слід допустити до негайного виконання. З відповідача слід також стягнути витрати, пов"язані з розглядом справи : 243 грн. 60 коп судового збору в дохід місцевого бюджету. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 ч.1 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" Закону України „Про бюджет на 2014 рік,

Outcome: partial