Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Кривбасзалізрудком» про відшкодування шкоди та просила стягнути на її користь в порядку компенсації за спричинену моральну шкоду, у зв`язку з смертю батька 640000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона переносила моральні страждання та переживання у зв'язку із смертю свого батька [PERSON], який пропрацював з 25.06.1984 р. по 31.12.1998 р. на шахті ім. «Орджонікідзе» ПАТ «КЗРК» підземним дробильником 4 розряду. У 2004 р. Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини її батьку були встановлені професійні захворювання, а саме: пиловий бронхіт, емфізема легень, нейросенсорну приглухуватість, а у 2006 р. двосторонній плечолопатковий періартроз, деформуючий артроз. Винним в отриманих профзахворюваннях позивач вважає відповідача, який не забезпечив небезпечні умови праці. Від профзахворювань її батьку за висновками МСЕК первинно 02.06.2004 р. було встановлено 35% втрати професійної працездатності, 31.05.2005 р. при повторному переогляді було вже встановлено 40% втрати професійної працездатності, 26.03.2007 р. 60% втрати професійної працездатності, визнано інвалідом 3 групи на безстроковий термін, а 01.03.2016 р. при повторному переогляді було встановлено 85% втрати професійної працездатності та встановлено 2 групу інвалідності на безстроковий термін. Позивач зазначає, що стан здоров'я батька від отриманих професійних захворювань постійно погіршувався, незважаючи на постійні курси лікування, батько майже не бував вдома, постійно лікувався, сім'я витрачали багато коштів на його лікування, з кожним роком він все менше ходив, працювати не міг, навіть не міг виконувати саму легку роботу по дому, переносив фізичні страждання, постійний біль, обмеження рухів в плечових, ліктьових та колінних суглобах, утруднення ходи, загальної слабкості, задишки при мінімальному фізичному навантаженні, сухого кашлю, болю за грудиною. Останній раз батько лікувався з 04.04.2016 р. по 18.04.2016 р., але всі лікувальні заходи не давали позитивних результатів і [INFO] р. останній помер. Від вищезазначених обставин вона переносила моральні страждання. Найбільших моральних страждань та переживань перенесла в день смерті батька та в день його захоронення. Незважаючи на те, що з моменту смерті батька пройшов вже певний час, вона переносить моральні страждання та переживання, зазначає, що буде переносити і в майбутньому, оскільки втратила рідну та близьку людину. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові, наполягав на їх задоволенні у заявленому розмірі. Представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» Некрасова К.О. проти позову заперечувала у повному обсязі, посилаючись на підстави, що підприємство є неналежним відповідачем у даному випадку, а отже не має відповідати за пред'явленим позовом, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Відповідно до статей 1167, 1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою, яка її завдала. За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. У зазначеній нормі поняття "діти" вжито в розумінні кровної спорідненості з померлим, оскільки особа не набуває особливого правового статусу, пов'язаного з її неповноліттям, а в числі найближчих до померлого осіб отримує право на відшкодування моральної шкоди, яке не пов'язане із віком особи. В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що батьком позивачки є [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 31.07.1983 р., про що було зроблено відповідний актовий запис №986 (а.с.19). Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2010 р. [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 20). Батько позивачки [PERSON] працював у шкідливих умовах праці на підприємстві на шахті «Орджонікідзе» РУ ім. Леніна об'єднання «Крибасруда» підземним дробильником 4 розряду (на теперішній час ПАТ «Кривбасзалізрудком») з 25.06.1984 року (трудова книжка а.с. 6). Відповідно до запису трудової книжки [PERSON] ( запис №15) шахта Орджонікідзе перебувала в складі ОАО «Центральний ГОК» з 01.01.1999 р. на підставі договору оренди №1280-14-11\\98 від 30.12.1998р. на правах оренди (а.с.7). Також, відповідно до запису №21 трудової книжки [PERSON] 02.04.2012 р. був звільнений із ПАТ «ЦГЗК» по переведенню до ТОВ «Екоспецінвест» (а.с. 7). У березні 2004 року на підприємстві ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» було проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON]: пиловий бронхіт першої ст. Емфізема легень першого-другого ст. ДН першого-другого ст., нейросенсорна приглуховатість справа першого ст. (з легким зниженням слуху), зліва другого ст. (з помірним зниженням слуху) (а.с.8). Відповідно до п.17 акту встановлено, що винними, які допустили порушення законодавства про працю України є керівники шахти ім. «Орджонікідзе» РУ ім. Леніна ВО «Кривбасруда» та дробильної фабрики ВАТ «Центральний ГЗК»(а.с. 8). У грудні 2006 року на підприємстві ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» було також проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON]: дв. Плечолопатковий періартроз ПФ другого ст., деф. Артроз ліктьових колінних ПФ другого ст. суглобів, стійкий больовий синдром. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). ЛН першого-другого ст. Нейросенсорна приглухуватість другого ст. ( з помірним зниженням слуху). Захворювання професійні (2004 р.) (а.с.9-10). Відповідно до п.19 акту встановлено, що винними, які допустили порушення законодавства про працю України є керівники шахти ім. «Орджонікідзе» ВАТ «КЗРК», шахти ім. «Орджонікідзе», дробильної фабрики, ВАТ «Центральний ГЗК» (а.с. 10). Вищевказаний акт розслідування хронічного професійного захворювання не оскаржено підприємством-відповідача у встановленому законодавством порядку. Підстав вважати його не дійсним судом не встановлено. Згідно копії Довідки огляду МСЕК №028565 від 02.06.2004 року, [PERSON] первинно встановлено 35% втрати професійної працездатності за професійним захворюванням, із яких 20% - по пиловому бронхіту, 15% - по нейросенсорній тугуватості. При повторному переогляді 31.05.2005 р. (довідка МСЕК Серії ДНА - 02 №05177) [PERSON] було встановлено 40% втрати професійної працездатності, із яких 20% - по пиловому бронхіту, 20% - по нейросенсорній тугувухості та 26.03.2007 р. померлому [PERSON] було встановлено 65% втрати професійної працездатності, із яких первинно 30% - по деформуючому артрозу, 20% - по ХОЗЛ, 15% - по тугувухості, та визнано інвалідом 3 групи на безстроковий термін (довідка МСЕК Серії ДНА-02 №017169) (а.с. 11). 01.03.2016 р. згідно копії довідки МСЕК Серії 12 ААА №016559, померлому [PERSON] повторно було встановлено 85% втрати професійної працездатності по ХОЗЛ, двосторонньому плечолопатковому періартрозу, приглухуватості та визнано інвалідом 2 групи на безстроковий термін (а.с.12, 13). Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.05.2016 року - [PERSON] помер [INFO] року у віці 59 років (а.с. 14). Згідно висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» ДОР» патологоанатомічного дослідження №861 від [INFO] року було встановлено причину смерті, а саме: хронічна легенево - серцева недостатність, легеневе серце. Хронічний обструктивний бронхіт, емфізема легень. Хронічне обструктивне захворювання легень (а.с.16-18). Згідно Довідки про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом Дніпропетровського обласного центру МСЕК Серії АА №0000158 від 16.09.2016 р. встановлений зв'язок смерті [PERSON] [INFO] року від отриманого професійного захворювання. Зазначено, що причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням встановлений (а.с.15). З урахуванням викладеного, суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача щодо відсутності вини підприємства, оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме підприємство відповідача є тією особою, яка несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу. Згідно копії договору оренди державного майна від 30.12.1998 р. №14-11/98 Криворізький залізорудний комбінат передав в оренду ВАТ «ЦГЗК» шахту «Орджонікідзе» (а.с.31-32). За Договором №1167-16-01\\2001 від 09.11.2001 р. ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» продав майно - обладнання, земельну ділянку, інвентар та друге майно шахти Орджонікідзе ВАТ «ЦГЗК» (а.с. 33-34). Відповідно до пунктів 1, 4 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи. Отже, з урахуванням вищенаведених норм, з урахуванням ст. 1168 ЦК України, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. За умови коли професійне захворювання мало місце до 1 січня 2004 року (набрання чинності ЦК України), а смерть фізичної особи настала після зазначеної дати, при наявності причинного зв'язку з виробничою травмою, до правовідносин про відшкодування моральної шкоди членам сім'ї померлого підлягають застосуванню положення статті 1168 ЦК України, враховуючи положення про дію в часі норм права. Оскільки судом встановлено, що позивач є дочкою померлого, вона має право на відшкодування моральної шкоди. Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ «Кривбасзалізрудком», повинен виплатити позивачці моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд вважає, що в даному випадку роботодавець, а саме відповідач - ПАТ «Кривбасзалізрудком» повинен виплатити позивачу моральну шкоду, правові підстави для стягнення якої визначені ст. 1168 ЦК України. Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи членам сім'ї померлого (у даному випадку дочці померлого [PERSON].) відшкодовується роботодавцем - відповідачем у справі ПАТ «Кривбасзалізрудком». За таких обставин, вимоги позивачки до ПАТ «Кривбасзалізрудком»» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Представник відповідача, з урахуванням ст.ст. 57-61 ЦПК України, не надав суду доказів на спростування тверджень позивачки та на обґрунтування своїх заперечень проти позову. З урахуванням встановлених судом обставин та наданих в порядку ст. 60 ЦПК України доказів, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди. Факт спричинення моральної шкоди позивачці у зв'язку із смертю батька встановлений в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи. Позивач переносить моральні страждання у зв'язку з втратою близької людини, що позбавляє її нормальних життєвих зв'язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, вона постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть батька не залишають її навіть до теперішнього часу. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає частковій компенсації з урахуванням наступного. Позивач оцінює моральну шкоду, заподіяну відповідачем ПАТ «Кривбасзалізрудком», в 640 000,00 грн. Однак, всупереч положень ст. 57-61 ЦПК України, позивач не надала суду доказів того, чому саме такий розмір матеріальної компенсації моральної шкоди вона вимагає до відшкодування. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди в зв'язку зі смертю батька, суд враховує, характер та обсяг її душевних, психічних страждань, в зв'язку зі смертю близької людини, враховує той факт, що дійсно позивач є дочкою померлого; вину підприємства - відповідача в смерті [PERSON] та завдання позивачу немайнової (моральної) шкоди; наявність причинного зв'язку смерті [PERSON] із професійним захворюванням на виробництві; наслідки викликані заподіяною шкодою - смерть найбільш близької людини; перенесені та у теперішній час душевні страждання та переживання; тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані смертю батька, час, що пройшов з моменту смерті близької людини та до моменту звернення до суду. Враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, істотність вимушених змін у її житті, а також з урахуванням конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, підлягає 85000,00 грн, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона пережила та переносить на теперішній час, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд стягує з відповідача в дохід держави 640,00 грн.

Outcome: partial