Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до ДП "Чечельницьке лісове господарство" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги мотивує тим, що 09 квітня 2021 року була звільнена з посади економіста першої категорії за власним бажанням, згідно ст.38 КЗПп України, у в`язку з виходом на пенсію. На час звільнення у ДП "Чечельницьке лісове господарство" існувала заборгованість по виплаті їй заробітної плати за період з березня 2020 року по квітень 2021 року. Заборгованість по заробітній платі була виплачена їй не у день звільнення, а лише 04 серпня 2021 року, після того, як вона звернулася до Чечельницького відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області по судовому наказу виданому 08.07.2021 року Чечельницьким районним судом у справі № 151/361/21. З моменту звільнення до моменту розрахунку пройшло 77 робочих дні, а саме: у квітні 15 робочих дні, у травні -18, у червні - 20, у липні - 22 та у серпні 2 робочих дні. Відповідно до довідки, яка видана ДП "Чечельницьке лісове господарство" від 31 травня 2021 року №57 заробітна плата позивачки за останні два місяці, що передувала звільненню складає 9081,82 грн, кількість встановлених відпрацьованих днів на місяць складала 34 дні, середньоденний заробіток - 267,11 грн. Отже, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 20567,47 грн (267,11 грн - середній заробіток х 77 робочих дні =20567,47 грн). Тому просить стягнути вказану суму та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 07 жовтня 2021 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представником відповідача ТВО директора ДП "Чечельницьке лісове господарство" Сокиринським О.М. подано відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнав частково. Відзив мотивовано тим, що основним джерелом фінансування лісогосподарської діяльності ДП "Чечельницьке лісове господарство" є надходження від реалізації деревини. За 2020 рік Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України не погодило їм ліміти на проведення заходів із поліпшення санітарного стану лісів і заготівля деревини не проводились, але лісовою охороною проводились заходи по охороні та захисту лісу, догляду за лісовими культурами та інші лісогосподарські роботи. Чисельність лісової охорони складається з 22 чоловік, які протягом року виконували зазначені роботи. Внаслідок цього станом на 01.01.2021 року утворилась заборгованість в сумі 4411,0 тис.грн, із них по виплаті із заробітної плати в сумі 1413,0 тис.грн., сплата податків та зборів - 1620,0 тис.грн. У березні 2021 року отримано дозвіл (4,4 тис.кбм ліквідної деревини ) на проведення заходів із поліпшення санітарного стану лісів (санітарні рубки вибіркові) в наслідок чого підприємство частково відновило свою господарську діяльність. При здійсненні вибіркових санітарних рубок з насаджень вилучаються сухостійні, відмираючі, пошкоджені шкідниками і хворобами дерева, відповідно деревина заготовлена від проведення даних заходів малоцінна та найнижчої технічної якості. Виручка отримана від реалізації деревини спрямовується на погашення заборгованості по зарплаті та податках, але цих надходжень для покриття обов`язкових витрат не вистачає. Щомісячно на ведення лісогосподарської діяльності підприємство витрачає біля 400,0 тис. грн (в тому числі на лісову охорону 140,0 тис.грн ). Для погашення боргів з виплати заробітної плати по ДП "Чечельницьке лісове господарство" працівниками інших лісогосподарських підприємств області надана добровільна допомога із власної заробітної плати в розмірі одноденного заробітку. Станом на 01.09.2021 по ДП "Чечельницьке лісове господарство" заборгованість із виплати заробітної плати зменшилась і становить 1100,0 тис.грн. Просять взяти до уваги позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/9584/ 15-ц та зменшити розмір, стягнувши суму меншу від тієї, яку просить позивачка, оскільки вважають її непропорційною, а саме 3 000 гривень. Позивачка подала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що дійсно у 2020 році ДП "Чечельницьке лісове господарство" ліміти не були підписані і рубки не проводились, а відбувалась реалізація залишків лісопродукції за 2019 рік, хоч і незначна, виручка від її реалізації надходила до каси лісгоспу. Однак у березні 2021 року ліміти були підписані і даний дозвіл на заготівлю лісопродукції, після чого почалась заготівля та реалізація лісопродукції, а в результаті в касу почали надходити гроші, тобто на момент її звільнення і в подальших місяцях гроші в касу поступали, однак забогованість перед нею погашена не була. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що коли вона ще працювала, підприємству уже не погоджували рубки і їх перевели на скорочений робочий день та обіцяли, що рубки погодять. Вони від усього колективу писали звернення на Київ, однак рубки ніяк не погоджували. Прицівники хотіли звільнятись, але керівництво обіцяло, що рубки погодять і зарплата буде. Вона звільнилася 09 квітня цього року, але заробітна плата, яка була їй заборгована не була виплачена при звільненні, хоча гроші у касі були, а виплатили аж 4 серпня. Так як, підприємство вчасно не виплатило їй заробітну плату, просить суд стягнути середній заробіток за ввесь період затримки. Представник відповідача заступник директора (ТВО) ДП "Чечельницьке лісове господарство" Сокиринський О.М. у судовому засіданні позов визнав частково з підстав наведених у відзиві. Крім того пояснив, що стовідсоткової вини підприємства у затримці заробітної плати не було, позивачка звільнилась сама з виходом на пенсію і їй згідно колективного договору нарахували три оклади. Їхне підприємство є спеціалізованим підприємством і у 2020 році нажаль ніякої господарської діяльності не вело, а відновило десь у березні 2021 року, коли Міністерство екології підписало ліміти на проведення рубок догляду. Вони хоч і є державним підприємством, але державного фінансування взагалі не мають, а користуються лише тими коштами, які одержують від реалізації лісопродукції. За період з 2020 року по березень 2021 року їхне Міністерство три рази міняло назву, через що майже дев`ять місяців практично нічого не робило, хоча підприємство писало колективні звернення і до Міністерства екології, і до профспілки, і до обласної ради та інших можливих установ щодо погодження рубок, проте безрезультатно, через що у них накопичилась заборгованість десь у межах 5 500 мільйонів, в тому числі і заробітної плати в межах 2 мільйонів. Інші підприємства допомагали їм своїм одноденним заробітком, щоб погасити заборгованість із заробітної плати, сума яка надійшла склала 1 мільйон 400 тисяч гривень, які повністю кинули на погашення заробітної плати, шляхом звернення усіх працюючих та звільнених працівників до суду із заявами про стягнення заборгованості , а ще один мільйон потім виплатили своїми силами. На даний час заборгованості немає, оскільки розпочалася господарська діяльність. Коли з`явились кошти позивачці виплатили усе до копійки однією сумою. Просять стягнути лише 3 000 гривень, оскільки за цей важкий для них період звільнилась не лише одна позивачка, а з 01 грудня у зв`язку з реорганізацією мають бути звільненні усі їхні працівники. Зараз працюють на 4-годинному робочому дні і десь один працюючий отримує заробітну плату у розмірі 4-5 тисяч гривень, тобто, якщо виплатити позивачці таку компенсацію, заробітну плату недоотримає 5 працюючих. На час звільнення позивачки грошей не було ні на рахунках ні у касі. Усі їхні рахунки заблоковані і скористатись ними вони не мають можливості. Вислухавши позивачку, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Судом встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з ДП "Чечельницьке лісове господарство" та 09.04.2021 була звільнена із займаної посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується наказом ДП "Чечельницьке лісове господарство" №6 від 09.04.2021 (а.с.9). Викладені обставини також підтверджуються копією трудової книжки позивачки серії [NUMBER] . ( а.с.10-11). Судовим наказом Чечельницького районного суду Вінницької області від 17 червня 2021 року з ДП "Чечельницьке лісове господарство" на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі станом на 01.05.2021, згідно довідки від 24.05.2021 в сумі 96 748,86 грн. (а.с.8) Як вбачається із постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.08.2021 борг у розмірі 96 748,86 гривень перераховано на рахунок позивачки згідно платіжного доручення № 1184 від 03.08.202. (а.с.13). Відповідно до ч.1 статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правової позиції Верховного Суду України викладеної 29 січня 2014 року у справі № 6-144ц13, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Відповідно р.ІІ Порядку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньо - годинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. Відповідно до р.IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як вбачається із довідки про доходи №57, виданої 31.05.2021 ДП "Чечельницьке лісове господарство" середньоденна заробітна плата позивачки за останні два місяці, що передували звільненню складає 267 гривень 11 копійок (а.с.6) Оскільки позивачка була звільнена 09 квітня 2021 року, то початок періоду для розрахунку стягнення середнього заробітку за час затримки має рахуватись із 12.04.2021 (наступний робочий день після дати звільнення), а кінцевим днем періоду є день, який передує дню погашення заборгованості, тобто 02.08.2021, оскільки сума заборгованості перерахована позивачці 03.08.2021, як підтверджує постанова державного виконавця. У квітні 2021 року кількість робочих днів становила 15, у травні - 18, у червні - 20, у липні - 22 та у серпні 1 робочий день, загальна кількість робочих днів за період із 12.04.2021 по 02.08.2021 складає 76, а не 77, як вказує позивачка. Тобто 76 робочих дні х 267,11 гривень (середньоденний заробіток) = 20 300,36 гривень. Враховуючи, що позивачка звільнилась 09.04.2021, до суду з заявою про стягнення заробітної плати звернулась через незначний період часу, оскільки, як пояснила, надіялась, що заборгованість буде погашення без звернення до суду, судовий наказ про стягнення з підприємства на її користь заборгованості по заробітній платі отримала 17.06.2021, яка була погашеня 03.08.2021 та із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку звернулася через два місяці після її виплати, що також не є значним періодом, суд вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру середнього заробітку, який просить стягнути позивачка та застосування позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/9584/ 15-ц. Крім того позивачем не доведено належними та допустими доказами неможливість виплати позивачці належних їй сум при звільненні, тому стягненню підлягає сума у розмірі 20 300, 36 гривень. Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 гривень.

Outcome: partial