Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.03.2011 року [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також оплачувати комісії. Однак, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 23.03.2020 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 24089,63 грн, яка складається з: 351,18 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 145,25 грн - заборгованість по відсоткам, нарахованим на прострочений кредит згідно ст.625; 21969,88 грн - заборгованість за пенею; 500 грн - штраф фіксована частина та 1123,32 грн - штраф процентна складова відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 24089,63 грн, а також понесені судові витрати - судовий збір в сумі 2102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання 24.07.2020 року та 22.09.2020 року не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень за адресою реєстрації. Поштові відправлення повернуті до суду з позначками "адресат відсутній". Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні ... відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином [PERSON] вважається належно повідомленою про час та місце розгляду справи. Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. 22.09.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов АТ КБ "ПриватБанк" не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 річних (3 % на місяць) за користування кредитними коштами (а.с. 18-19). 31.01.2017 кредитний ліміт було збільшено до 400 грн (а.с.17). Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується довідкою про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періода". Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № б/н від 28.03.2011 року станом на 23.03.2020 року складає у сумі 24089,63 грн, яка складається з: 351,18 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 145,25 грн - заборгованість по відсоткам, нарахованим на прострочений кредит згідно ст.625; 21969,88 грн - заборгованість за пенею; 500 грн - штраф фіксована частина та 1123,32 грн - штраф процентна складова відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 8-13). Щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, суд зауважує наступне. В позовній заяві заборгованість за простроченим тілом кредиту зазначена позивачем в сумі 351,18 грн. Як вбачається з виписки по рахунку за період з 29.03.2011 року по 01.03.2020 року (а.с.14-15), [PERSON] зняла з карткового рахунку кошти на загальну суму 1084,66 грн, а в рахунок погашення заборгованості за кредитом сплатила 1192,60 грн, з яких 209,39 грн пішли на погашення відсотків, нарахованих відповідно до довідки про умови кредитування, підписаної відповідачкою (а.с.8-13, 19) . Отже, заборгованість за тілом кредиту складає 101,45 грн, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, суд враховує, що позивач згідно із наданими ним самим випискам нараховував проценти відповідачу за статтею 625 ЦК України в період з 01.11.2019 по 31.03.2020 року (а.с.14). Отже, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, три проценти річних мають бути нараховані за період з 01.11.2019 по 31.03.2020 року (152 дні) на суму боргу в розмірі 101,45 грн. Таким чином 3 % річних становить відповідно до формули: 101,45 грн * 3% / 100% /365 днів * 152 дня = 1,27 грн. Саме така сума трьох процентів річних має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] 21969,88 грн - заборгованості за пенею, 500,00 грн - штрафу (фіксована частина), 1123,32 грн - штрафу (процентна складова), то суд бере до уваги вимоги ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до яких на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання зазначених вище положень закону Кабінет Міністрів України розпорядженням №1053-р від 30 жовтня 2014 року, та розпорядження № 1275-р від 02 грудня 2015 року затвердив перелік населених пунктів, на території яких проводиться антитерористична операція (АТО). Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз`яснення, згідно з якими банки зобов`язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. Згідно положень «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» с. Маньківка Білокуракинського району Луганської області входить у перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] має зареєстроване місце проживання: с.Маньківка Білокуракинського району Луганської області (а.с.59). Отже, на відповідачку розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій із зобов`язань за кредитними договорами у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з розрахунку заборгованості, штрафи та пеня позивачем були нараховані починаючи з грудня 2015 року. Таким чином, на дані правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки банкам заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року. За таких обставин, вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] вказаних пені та штрафів не підлягають задоволенню за необґрунтованістю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 102,75 грн, з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 101,45 грн; 1,27 грн - заборгованість за відсотками від простроченої суми згідно ст. 625 ЦПК України за період з 01.11.2019 по 31.03.2020 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 8,95 грн - понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial