Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернувся в Хмільницький міськрайонний суд з вказаним позовом про звернення стягнення на користь АТ "Ощадбанк" в особі філії Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" на земельну ділянку, загальною площею 0,0243 га за кадастровим номером № 0510900000:00:003:0519, яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] 16.11.2007 року, реєстровий № 1857, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1314 від 04.12.2007 року в розмірі 625390,93 гривень, з яких: основний борг 130487,44 гривень; проценти за користування кредитними коштами 51851,88 гривень; пеня за простроченими основним боргом та процентами 258144,54 гривень; 3% річних 21600,58 гривень; інфляційні втрати 163306,49 гривень, з наданням АТ "Ощадбанк" в особі філії Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" права: - на проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, яке належне Г.О. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з правом отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; - на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, у нотаріусів, будь-яких документів, їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок; з правом отриманням витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на земельну ділянку у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, необхідних для продажу земельної ділянки, площею 0,0243 га, кадастровий номер 0510900000:00:003:0519, що розташована за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Староміська (Володарського) № 31, яка належать [PERSON] Встановити початкову ціну вартості реалізації вказаної земельної ділянки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна, на підстави оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.12.2007 року між ВАТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 1314. 15.02.2008 року між позивачем та [PERSON] укладена додаткова угода №1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 1314. Згідно вказаного кредитного договору [PERSON] надано кредит в сумі 159000 гривень на поточні потреби, зі сплатою процентів за користуванням кредитом в розмірі 17,5% річних, строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 04.12.2017 року. 04.12.2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено іпотечний договір, за яким [PERSON] виступив майновим поручителем [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. Згідно пункту 1.1 іпотечного договору, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, які передбачені кредитним договором, а також всіма можливими додатковими правочинами до вказаного кредитного договору, які можуть бути укладені до закінчення строку дії останнього укладеними між іпотекодержателем та позичальником. Згідно п.1.2. іпотечного договору предметом іпотеки є обєкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок за № 31 по вулиці Володарського (нова назва - Староміська), в м. Хмільнику; - земельна ділянка площею 0,0612 га за вказаною адресою, право власності на земельну ділянку площею 0,0243 га, на якій знаходиться житловий будинок, що є предметом цієї іпотеки переходить до іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 16.11.2007 року приватним нотаріусом Хмільницького районного округу [PERSON] за реєстровим № 1857 та зареєстрованого згідно витягу № 4973434 в Державному реєстрі правочинів 16.11.2007 року за реєстровим № 2499122 після одержання державного акту на право власності на земельну ділянку. Іпотекодавець забовязався одержати державний акт на право власності на цю земельну ділянку на протязі двох місяців з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 12.02.2015 року у справі №149/132/15-ц, яке набуло законної сили 25.02.2015 року, суд задовольнив позов позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 04.12.2007 року на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок, що знаходяться в місті Хмільнику по вул. Староміська (Володарського), 31, та належить на праві власності [PERSON]; на земельну ділянку площею 0,0612 га, кадастровий № 0510900000:00:003:0518, що знаходиться в місті Хмільнику по вул. Староміська (Володарського), 31 і належить на праві власності [PERSON] з метою погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1314 від 04.12.2004 року в розмірі 276017,40 гривень. Відповідач [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобовязань за кредитним договором, визначених, зокрема, пунктами 1.1, 1.2, 1.5, 1.5.1, 1.6 кредитного договору, щодо повернення кредиту, процентів за його користування та пені. З розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем станом на 08.12.2016 року, вбачається, що заборгованість за кредитним договором становить 625 390,93 гривень, з яких: - основний борг 130\~487,44 гривень, проценти за користування кредитними коштами 51851,88 гривень, пеня за простроченими основним боргом та процентами 258\~144,54 гривень, 3% річних 21600,58 гривень, інфляційні втрати 163306,49 гривень. Згідно п.1.2 іпотечного договору іпотекодавець зобовязаний на протязі двох місяців у відповідності до ст.125,126 ЗК України отримати державні акти на право приватної власності на земельну ділянку. Згідно п. 2.2 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадках передбачених цим договором. Пунктом 1.2 Іпотечного договору передбачено, що земельна ділянка загальною площею 0,0243 га, на якій знаходиться житловий будинок з прибудовами та господарськими будівлями, що є предметом іпотеки, переходить до іпотекодаваця на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 16.11.2007 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1857 та зареєстрованого згідно витягу № 4973434 в Державному реєстру правочинів 16.11.2007 року за реєстровим № 2499122, після одержання Державного акту на право власності на земельну ділянку. Згідно пункту 3.1.4 іпотечного договору, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим та/або за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовільнити в повному обсязі свою вимогу, передбачену кредитним договором та визначену на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, неустойку, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. Згідно п. 6,7 кредитного договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 с. 259 ЦК України до 5 років для всіх грошових зобовязань позичальника (в тому числі, але не виключено, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені), що передбачені умовами договору. Представник позивача в судове засідання не з"явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України відсутні, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням \~ вимог статей 224-225 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 04.12.2007 року між ВАТ "Ощадбанк", на даний час Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (скорочена назва АТ "Ощадбанк"), та [PERSON] укладено кредитний договір № 1314 (а.с.5-6). 15.02.2008 року між позивачем та [PERSON] укладена додаткова угода №1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 1314 (а.с.7). Згідно пунктів 1.1, 1.2 кредитного договору [PERSON] надано кредит в сумі 159000 гривень на поточні потреби, зі сплатою процентів за користуванням кредитом в розмірі 17,5% річних, строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 04.12.2017 року. Згідно пункту 1.6 кредитного договору, позичальник зобовязався проводити погашення кредиту рівними частинами згідно графіка погашення до 30(31)числа кожного місяця та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в банку. Останній платіж у рахунок в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 04.12.2017 року. Згідно пунктів 4.1, 4.2, 4,3 кредитного договору, позичальник [PERSON] зобовязалася належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за цим договором. Повернути кредит в сумі зазначеній в п.1.1 цього договору: своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. 04.12.2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON]А, зареєстрований в реєстрі за № 1967, за яким [PERSON] виступив майновим поручителем [PERSON] за вказаним вище кредитним договором (а.с.8-10). Згідно пункту 1.1 іпотечного договору, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, які передбачені кредитним договором, а також всіма можливими додатковими правочинами до вказаного кредитного договору, які можуть бути укладені до закінчення строку дії останнього укладеними між іпотекодержателем та позичальником, за умови якого позичальник зобовязаний: до 04.12.2017 року повернути іпотекодержателю кредит в сумі 159000 гривень на умовах визначених кредитним договором; сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 17,5 процентів річних згідно умов кредитного договору; можливу неустойку (пеню, штраф) у розмірі і у випадках передбачених кредитним та цим договором, відшкодувати збитки, завдані іпотекодержателю іпотекодавцем, у разі невиконання або неналежного виконання останнім своїх зобовязань за кредитним договором, а також виконати інші зобовязання передбачені кредитним договором. Згідно п.1.2. іпотечного договору предметом іпотеки є обєкти нерухомого майна, а саме: - житловий будинок з прибудовами та господарськими будівлями за № 31 по вулиці Володарського (нова назва - Староміська), в м. Хмільнику Вінницької області; - земельна ділянка площею 0,0612 га за номером 31 розташована по вул. Староміська (Володарського) в місті Хмільнику Вінницької області, з кадастровим № 0510900000:00:003:0518, цільове призначення цієї земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд; право власності на земельну ділянку площею 0,0243 га, на якій знаходиться житловий будинок з прибудовами та господарськими будівлями, що є предметом цієї іпотеки переходить до іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 16.11.2007 року приватним нотаріусом Хмільницького районного округу [PERSON] за реєстровим № 1857 та зареєстрованого згідно витягу № 4973434 в Державному реєстрі правочинів 16.11.2007 року за реєстровим № 2499122 після одержання державного акту на право власності на земельну ділянку. Іпотекодавець забовязався одержати державний акт на право власності на цю земельну ділянку на протязі двох місяців з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 12.02.2015 року у справі №149/132/15-ц, яке набуло законної сили 25.02.2015 року, суд задовольнив позов позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 04.12.2007 року на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок, що знаходяться в місті Хмільнику по вул. Староміська (Володарського), 31, та належить на праві власності [PERSON]; на земельну ділянку площею 0,0612 га, кадастровий № 0510900000:00:003:0518, що знаходиться в місті Хмільнику по вул. Староміська (Володарського), 31 і належить на праві власності [PERSON] з метою погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1314 від 04.12.2004 року в розмірі 276017,40 гривень (а.с.32-34). З вказаного рішення суду вбачається, що відповідач [PERSON] отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушував свої договірні зобовязання щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості в розмірів сумі 276017,40 гривень. Матеріалами справи також встановлено, що відповідач [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобовязань за кредитним договором, визначених, зокрема, пунктами 1.1, 1.2, 1.5, 1.5.1, 1.6 кредитного договору, щодо повернення кредиту, процентів за його користування та пені. З розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем станом на 08.12.2016 року, вбачається, що заборгованість за кредитним договором становить 625 390,93 гривень, з яких: - основний борг 130\~487,44 гривень, проценти за користування кредитними коштами 51851,88 гривень, пеня за простроченими основним боргом та процентами 258\~144,54 гривень, 3% річних 21600,58 гривень, інфляційні втрати 163306,49 гривень (а.с.13-29). Згідно п.1.2 іпотечного договору іпотекодавець зобовязаний на протязі двох місяців у відповідності до ст.125,126 ЗК України отримати державні акти на право приватної власності на земельну ділянку. Згідно п. 2.2 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадках передбачених цим договором. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішення суду виконуються в примусовому порядку, кошти щомісячно надходять в сумі 500 грн, але це недостатньо для повного погашення боргу. В силу статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного забовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним забовязаням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Укладеним Договором іпотеки, зокрема п.8 передбачено, що у відповідності до ст. 6 Закону України «Про іпотеку», іпотека за даним договором поширюється на земельну ділянку, детальний опис якої зазначений у п.1.2 іпотечного договору. Пунктом 1.2 Іпотечного договору передбачено, що земельна ділянка загальною площею 0,0243 га, на якій знаходиться житловий будинок з прибудовами та господарськими будівлями, що є предметом іпотеки, переходить до іпотекодаваця на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 16.11.2007 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1857 та зареєстрованого згідно витягу № 4973434 в Державному реєстру правочинів 16.11.2007 року за реєстровим № 2499122, після одержання Державного акту на право власності на земельну ділянку. Вимогами ст.6 Закону України "Про іпотеку" визначено, що якщо будівля (споруда) що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавці на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі і іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Згідно пункту 3.1.4 іпотечного договору, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим та/або за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовільнити в повному обсязі свою вимогу, передбачену кредитним договором та визначену на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, неустойку, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. В силу ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦК України, застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, є іпотекою. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду, зокрема, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, пріоритет та розміри вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки та початкова ціна реалізації предметам іпотеки. З матеріалів справи вбачається, що зареєстрованих обтяжень на користь інших обтяжувачів, пріоритет та розмір вимог яких підлягають задоволенню з вартості вказаного предмета іпотеки (застави), немає. Згідно п. 6,7 кредитного договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 с. 259 ЦК України до 5 років для всіх грошових зобовязань позичальника (в тому числі, але не виключено, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені), що передбачені умовами договору. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved