Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

06 лютого 2017 року позивач - публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11262099000 від 03.12.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], в загальній сумі 13934940,43 грн., яка утворилась станом на 30.01.2017 року та судового збору в сумі 209 038,34 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 03 грудня 2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11262099000, відповідно до умов якого [PERSON] надав відповідачу кредит в сумі 200 000 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 03 грудня 2037 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування ним у розмірі 12,9 річних. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, 03 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено Договір поруки № 162490. Всупереч умовам кредитного договору [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості та відсотків по кредиту протягом тривалого часу, чим порушує взяті на себе зобов'язання, і, станом на 30.01.2017 року, її борг по процентах та кредиту становить 423 273,22 доларів США, пеня 2 426 141,58 грн., з яких: 193 333,28 доларів США - заборгованість за кредитом; 229 939,94 доларів США - заборгованість за процентами; 2 426 141,58 грн. - пеня за порушення термінів повернення кредиту та процентів, які позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку. В ході розгляду справи представник позивача просив справу розглядати без його участі, вимоги позову письмово ( заява від 16.05.2017 року) зменшив та просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» лише заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом з 02.02.2014 року по 12.05.2017 року в сумі 102 042,95 дол. США (сто дві тисячі сорок два дол. США 95 центів), що за курсом НБУ на 12.05.2017 р. еквівалентно 2 696 885,90 грн. (два мільйони шістсот дев'яносто шість тисяч вісімсот вісімдесят п'ять грн. 90 коп.) та заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом з 02.02.2016 року по 12.05.2017 року в сумі 885 085,31 грн. (вісімсот вісімдесят п'ять тисяч вісімдесят п'ять грн. 31 коп.). Також, просив суд судові витрати відповідачів. Представники відповідачів також письмово просили суд розглядати справу у їх відсутність, надавши свої письмові заперечення на позов. В своїх запереченнях [PERSON] просив у його задоволенні відмовити в зв»язку із припиненням його поруки на підставі ч.1, 4 ст. 559 ЦК України. Після зменшення позивачем позовних вимог [PERSON] 06.09.2017 року надала письмові доповнення до заперечень проти позову, в яких просила відмовити у задоволенні зменшених позовних вимог в частині стягнення нарахованих позивачем за подвійною ставкою відсотків у розмірі 51 021,48 доларів США, оскільки вона була збільшена позивачем в односторонньому порядку і не заперечувала проти стягнення з неї 51 021, 48 доларів США, розрахованих за ставкою 12,9%. Крім того, просила суд застосувати ч.43 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки до пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит, зменшивши їх до однієї гривні, з огляду на її скрутний матеральний стан . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про часткове задоволення вимог позову ПАТ «Укрсиббанк», виходячи з наступних встановлених судом обставин та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником ( ч.1 ст.553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки ( ч.1,2 ст.554 ЦК України). З матеріалів справи вбачається і встановлено судом, що 03 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11262099000, згідно умов якого банк зобов»язався надати позичальнику, а позичальник - прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 200 000 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором, повернути кредит в повному обсязі не пізніше 03 грудня 2037 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,9 % річних за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту. Процентна ставка може бути збільшена відповідно до умов п.5.2 цього договору, за умови дотримання банком відповідної процедури. Згідно п.1.5 договору, кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника у банку. Згідно із п.4.1 договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов»язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або частини), та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті. Позивачем виконані умови кредитного договору № 11262099000 від 03 грудня 2007 року та надано відповідачу [PERSON] кредитні кошти у розмірі 200 000 доларів США. В забезпечення виконання кредитних зобов»язань за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 03.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] 03 грудня 2007 року укладено договір поруки № 162490, відповідно до умов якого поручитель зобов»язався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов»язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 112209900 від 6 грудня 2006 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.3 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов»язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісії, відшкодування можливих збитків, сплати штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною ( п.1.4 договору поруки). Відповідно до п.3.1 договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов»язань боржника за основним договором. Враховуючи, що позивачем позовні вимоги були зменшені і він просив суд стягнути з відповідачів солідарно лише заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом в сумі 102 042,95 дол. США (сто дві тисячі сорок два дол. США 95 центів), що за курсом НБУ на 12.05.2017 р. еквівалентно 2 696 885,90 грн. (два мільйони шістсот дев'яносто шість тисяч вісімсот вісімдесят п'ять грн. 90 коп.) та заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 885 085,31 гри. (вісімсот вісімдесят п'ять тисяч вісімдесят п'ять грн. 31 коп.), не підтримавши позов в іншій його частині, суд вирішує спір лише в межах цих вимог, що відповідає положенням статтей 10,11 ЦПК України. Із довідки-розрахунку нарахування заборгованості по процентам за користування кредитом [PERSON] за кредитним договором № 0011262099000 від 03.12.2007 року, долученої позивачем до заяви про зменшення позовних вимог, вбачається, що позивач розрахував її із застосуванням позовної давності до цих вимог 3 роки. У пункті 5.2 договору про надання споживчого кредиту № 0011262099000 від 03.12.2007 року відповідно до вимог ст. 651 ЦК України Сторони погодили, що протягом дії укладеного ними [PERSON] відповідно до умов пункту 1.3.1. [PERSON] може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин, а саме: а) порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто неналежного виконання умов цього договору та або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за цим договором); та/або б) погіршення фінансового стану Позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться Банком відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи, тощо, а також даних по виконанню Позичальником кредитної дисципліни, тобто, своєчасного погашення заборгованості та/або виконаня інших зобов'язань, передбачених цим [PERSON]; та/або в) здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово - кредитній політиці НБУ (наприклад, девальвація курсу гривні до курсу долара США більше ніж на 5 % у порівнянні з курсом гривні до долара США, установленого НБУ на дату укладання цього [PERSON], чи останього перегляду процентної ставки; підвищення ставки за кредитами банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); підіищення ставки на 3 (три) відсоткових пункти за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладання цього договору чи останнього перегляду процентної ставки. Сторони погодили, що при настанні будь-якої із цих обставин, передбачених частиною 1 пункту 5.2 [PERSON], Банк може збільшити розмір процентної ставкти за [PERSON] в наступному порядку: Банк не пізніже ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки, із визначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа (далі Повідомлення Банку) . В ході розгляду справи в суді було перевірено, чи виконані Банком умови п. 5.2 кредитного договору. В матеріалах справи є лист за вих. №174862 від 22.02.2008 року, відповідно до якого позивач ( [PERSON]) інформує відповідача, що у разі порушення останнім умов кредитного договору, зокрема, неналежного виконання умов кредитного договору, позивач ([PERSON]) з дати виникнення простроченої суми основного боргу, нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти, а саме в розмірі збільшеної двічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу.В листі зазначено, що «Продовження Вами користування кредитом за кредитним договором вважається вираженням Вами згоди стосовно умов викладених у даному повідомленні щодо порядку нарахування процентів на прострочену суму основного боргу». Вказаний лист позичальнику [PERSON] було направлено рекомендованом листом, але нею особисто не отримано, про що свідчить довідка Укрпошти про його повернення відправнику із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання, що не можна вважати належним повідомленням. За таких обставин, на думку суду, банк порушив умови Кредитного договору та не вправі був змінити процентну ставку нарахування відсотків за користування кредитом в сторону її збільшення внаслідок порушення позичальником кредитної дисципліни, що звільняє відповідачів від виконання цих умов договору. Отже, для [PERSON] зберігала силу ставка, визначена сторонами при укладенні договору кредиту, у розмірі 12,5 % . Оскільки з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості достовірно встановлено, що відповідачка допускала порушення взятих на себе за кредитним договором № 0011262099000 від 03.12.2007 року зобов'язань, не дотримувалась графіку погашення заборгованості, регулярних та в повному обсязі платежів в рахунок оплати боргу не здійснювала, суд вважає, що з неї на користь позивача підлягає стягненню борг у розмірі 51 021,48 доларів США , що за офіційним курсом НБУ на 12.05.2017 року ек вівалентно 1 348 442,95 грн., задовольнивши таким чином вимоги позову в цій частині частково. Заперечуючи проти задоволення вимог позову про солідарне стягнення, заборгованості відповідач [PERSON] посилався на ч.1,4 ст. 559 ЦК України. Такі доводи заслуговують на увагу частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Відповідно до п. 2.1 договору поруки № 162490 від 03 грудня 2007 року кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під "згодою поручителя" сторони розуміють візування поручителем змін до Основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін. Як роз'яснено у п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Пунктом 1.3.3 кредитного договору визначено, що нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочій день поточного місяця методом "факт/360" відповідно до вимог чинного законодавства України. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику та не повернуті останнім у власність банку відповідно до умов договору. Враховуючи визначений у п. 1.3.3 кредитного договору порядок нарахування процентів, проценти [PERSON] нараховувались позивачем на основну суму кредиту у збільшеному розмірі, що призвело до збільшення загальної суми процентів, що підлягають сплаті за умовами кредитного договору, та збільшення сукупної вартості кредиту. Викладені обставини підтверджують, що відбулось збільшення обсягу відповідальності поручителя . Отже, враховуючи вищезазначене та, зважаючи на те, що суду позивачем не надано доказів щодо виконання ним вимог п.2.1 договору № 162490 від 03 грудня 2007 року , суд вважає, що порука [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11262099000 від 03 грудня 2007 року припинилась, в зв»язку із чим позовні вимоги, заявлені до нього публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" задоволенню не підлягають. Згідно із ч. 3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені)може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За цією нормою суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками, ступінь виконання зобовязання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу, тобто, зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через не співмірність із розміром основного зобовязання. Статтею 616 ЦК України передбачено право суду, за певних умов, зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Питання про зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків. Враховуючи високий розмір розрахованої банком пені, наявні у справі докази щодо отримання відповідачкою невеликого доходу (1300-1400 грн. щомісячно), що свідчить про те, що вона перебувала в тяжких сімейних обставинах, коливання курсу долара США до гривні в період дії кредитного договору, що також впливало на можливість виконання нею своїх зобов'язань, суд вважає необхідним зменшити нарахований позивачем розмір неустойки до 100 000 грн., що відповідатиме засадам розумності та справедливості. Таким чином, без урахування підвищеної відсоткової ставки з позичальника на користь Банку, відповідно до вимог ст. ст. 1054, 1048 ЦК України, умов Кредитного договору слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 03 грудня 2007 року в межаах строку позовної давності у розмірі 51 021,48 доларів США , що за офіційним курсом НБУ на 12.05.2017 року еквівалентно 1 348 442,95 грн. та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 100 000 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: partial