Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду із позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], яка померла 12 червня 1998 року. У позовній заяві зазначено, що мати позивачки [PERSON] померла 12 червня 1998 року. За життя, а саме 15 серпня 1991 року, [PERSON] на користь позивачки склала заповіт на все майно, яке належатиме їй на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Після смерті матері [PERSON] прийняла спадщину, однак не звернулася у визначений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В даний час бажає оформити право власності на спадкове майно, як спадкоємець за заповітом, однак не може цього зробити, оскільки не подала заяви до нотаріальної контори протягом строку, встановленого ст.1272 ЦК України. Строк подачі заяви нею пропущено у зв'язку з тим, що вона перебувала за межами Івано-Франківської області. Просила позов задовольнити, визначити їй додатковий строк три місяці - для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини. У судове засідання позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у її відсутності. Просила позов задовольнити та визначити їй додатковий термін, тривалістю три місяці для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини.За ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обовязком сторін по справі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки у судове засідання, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Суд, з письмової згоди позивачки по справі, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 12 червня 1998 року в с.Княгиничі Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №009471, виданим 17 червня 1998 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] документально підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії І-НМ № 308178 від 13 квітня 2016 року, свідоцтвом про одруження серія 1-НМ №113290, повторно виданим 07 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького райнного управління юстиції, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] одружились 28 січня 1977 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. 15 серпня 1991 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради було посвідчено заповіт від імені [PERSON] відповідно до якого вона все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла дочці [PERSON] Відповідно до довідки №157, виданої 25 лютого 2016 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, заповіт від імені [PERSON] посвідчений 15.08.1991 року за №6 у виконавчому комітеті [PERSON] сільської ради не змінений і не скасований. [PERSON] за життя набула прво власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілка селян "Галичина" розміром 20,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) РН № 298503 від 01 серпня 2000 року. Приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері у зв'язку з пропуском піврічного терміну на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину"). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Підставами для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Відповідно до розяснень, даних у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме через те, що в період, визначений законом для прийняття спадщини, вона перебувала за межами Івано-Франківської області. На підставі наведеного позов слід задовольнити визначити [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], жительці [ADDRESS] - додатковий строк три місяці - з часу набрання рішенням суду законної сили - для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась внаслідок смерті [PERSON], яка померла 12 червня 1998 року.

Outcome: approved