Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" 20.12.2017 року звернулося до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами щодо дострокового розірвання кредитного договору від 10.12.2007 року №13/07 та стягнення суми остаточного внеску в розмірі 8758,47 грн. та залишку несплаченого тіла кредиту станом на 11.12.2017 року в сумі 125214,72 грн., посилаючись на те що, відповідачем порушено умови кредитного договору від 10.12.2007 року №13/07, укладеного між відповідачем та [PERSON] регіональним управління Держмолодьжитла (а.с.125-129). У позовній заяві, яка надана до суду у новій редакції директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла [PERSON] викладена наступна позиція. 10.12.2017 року між [PERSON] регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №13/07, згідно умов якого позичальнику було надано пільговий довготерміновий кредит на будівництво житла загальною площею 64,51 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.4.2.1.1. Кредитного договору позичальник мав у пятиденний строк з моменту подачі представником Фонду документів на оформлення свідоцтва про право власності на квартиру, оплатити витрати повязані з виготовленням свідоцтва про право власності. [PERSON] в порушення умов Кредитного договору було самовільно оформлено свідоцтво про право власності на збудоване житло за адресою: [ADDRESS], та не надано Вінницькому регіональному управлінню Державна спеціалізована фінансова установа "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву". Відповідно умов п.3.1 кредитного договору позичальник зобовязаний у терміни, визначені в п.4.2.1.3 цього договору, укласти з [PERSON] регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" договір про іпотеку збудованого за рахунок кредиту житла. Згідно п.3.3. кредитного договору Позичальник зобовязаний на підставі ст.8 Закону України "Про іпотеку" протягом десяти календарних днів з моменту укладення договору про іпотеку збудованого (реконструйованого) житла застрахувати це майно на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування, на користь Фонду та щорічно надавати Фонду підтвердження чинності договору страхування заставленого житла. Згідно п.4.2.1.3 кредитного договору протягом 15 днів з моменту отримання витягу з реєстру прав власників нерухомого майна (довідки характеристики з бюро технічної інвентаризації) та акту експертної оцінки майна, що оформляється за бажанням сторін, за власний рахунок укласти договір про іпотеку та договір страхування майна, що є предметом іпотеки згідно з п.3.3 цього договору на користь та на умовах Фонду, щорічно укладати договір страхування майна, що є предметом іпотеки згідно з п.3.3. цього договору на користь Фонду. Відповідно до абз.3 п.4.3.3. Кредитного договору Фонд має право достроково розірвати цей договір у разі порушення п.3.1. даного Кредитного договору. Відповідно до п.4.4.4. Кредитного договору позичальник має право разом з членами сімї володіти та користуватися збудованим житлом з моменту оформлення свідоцтва про право власності та укладення з Фондом Договору іпотеки, в якому визначаються умови користування житловим приміщенням протягом терміну погашення кредиту позичальником. Згідно умов п.4.2.9 Кредитного договору (з врахуванням додаткового договору від 21.09.2010 року) позичальник зобовязаний щорічно укладати договір страхування майна, що є предметом іпотеки на умовах та на користь Фонду у визначеній Фондом страховій компанії. В разі неукладення договору страхування майна, що є предметом іпотеки на умовах та на користь Фонду в визначеній Фондом страховій компанії позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості заставленого майна. Відповідно до п.6.1. Кредитного договору Свідоцтво про право власності на збудоване жито та інші документи видаються позичальнику після укладення ним договору про іпотеку збудованого (реконструйованого) житла. Сторони погоджуються, що фінансування витрат, повязаних з оформленням права власності на збудоване житло, нотаріальним посвідченням договору про іпотеку житла та проведенням експертної оцінки (у випадках її проведення за згодою сторін) здійснюється за рахунок позичальника. В теперішній час [PERSON] порушені умови п. 6.1. Кредитного договору, а саме: не надано Свідоцтво про право власності на кредитне житло для зберігання [PERSON] регіональним управлінням Держмолодьжитла до моменту укладення договору про іпотеку цього житла та вільно користується житлом, що ставить під ризик повернення державних коштів. Також Позичальник [PERSON] не здійснив дії по належному виконанню умов п.3.1 та п.3.3. Кредитного договору від 10.12.2007 року №13/07. Поряд з цим, у звязку з неналежним виконанням умов п.3.1 Кредитного договору позичальником [PERSON] в частині неукладання договору іпотеки і відповідно у звязку з тим, що вказане майно не перебуває під забороною відчуження (незабезпечення виконання основного зобовязання по Кредитному договору) може призвести до неповернення ним коштів до Державного бюджету України в сумі 125214,72 грн. (сума залишку боргових зобовязань по кредиту). Також [PERSON] не виконані умови Кредитного договору, зокрема абз.3 п.2.1. згідно якого він мав внести остаточну суму першого внеску, протягом 10 календарних днів після отримання в бюро технічної інвентаризації технічного паспорта з урахуванням фактичної площі збудованого житла. Наразі сума невнесеного остаточного внеску становить 8758,47 грн. [PERSON] згідно кредитного договору від 10.12.2007 року №13/07 було видано прямий адресний кредит у сумі 187967,00 грн., станом на 11.12.2017 року позичальником сплачено та повернуто до бюджету кредитних коштів у сумі 62752,28 грн., залишок по сплаті тіла кредиту станом на 11.12.2017 року склав 125214,72 грн., поряд з цим позичальником не виконано умови п.2.1. Кредитного договору щодо внесення остаточного внеску на загальну суму 8758,47 грн. [PERSON] регіональне управління Держмолодьжитла неодноразово зверталось до [PERSON] з вимогою негайно виконати порушені зобовязання щодо укладення договору про іпотеку (остання претензія № 1107 від 19.10.2016 року), а також щодо проведення остаточних розрахунків (претензія від 09.06.2017 року № 526) (а.с.125-129). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 21.12.2017 року згідно поданої спільно зз позовною заявою заяви про забезпечення позову заборонено відповідачу [PERSON] до вирішення по суті цієї цивільної справи вчинення будь-яких дій стосовно відчуження шляхом продажу, дарування, передачі в заставу (іпотеку) та інших дій, що можуть призвести до відчуження квартири №11 у будинку №7-А в м.Жмеринка Вінницької області, яка йому належить на підставі свідоцтва про право власності №36040592, виданого 07.04.2015 року Реєстраційною службою Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, відомості про що включено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.04.2015 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 615153505103, номер запису про право власності 9316262. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 26.12.2017 року дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу для усунення недоліків триденний термін (а.с.113). 05.01.2018 року на адресу суду надійшла письмова заява про усунення недоліків (а.с.122). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 10.01.2018 року у справі відкрито провадження та призначено її до підготовчого розгляду на 14.02.2018 року (а.с.137). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 14.02.2018 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті на 03.03.2018 року (а.с.143). 03.03.2018 року судове засідання було відкладено на 03.05.2018 року у звязку з неявкою відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив, що [PERSON] регіональне управління Держмолодьжитла є підрозділом Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" засновником якої є Держава в особі Кабінету Міністрів України, яке має на меті отримання прибутку, та основною діяльністю якого є реалізація Державних програм забезпечення молоді та інших верств населення житлом. Повідомив, що 10.12.2007 року між [PERSON] регіональним управлінням Держмолодьжитла та [PERSON] було укладено кредитний договір №13/07, згідно з умовами якого останньому надано пільговий довготерміновий кредит на будівництва житла. На виконання вимог даного договору відповідач зобовязувався відповідно до вимог п.4.2.1.3. кредитного договору подати протягом 15 днів документи для оформлення свідоцтва права власності та в подальшому укласти договір іпотеки. Зазначив, що відповідачу неодноразово направлялися листи з претензіями щодо укладення іпотечного договору, на які останній належним чином не реагував. Таким чином, відповідач мав обов'язок виконувати умови укладеного та особисто підписаного ним договору, однак їх не виконував, у звязку з цим просив задоволити позовні вимоги у повному обсязі, а також стягнути додаткові витрати понесені позивачем на переїзд до іншого населеного пугкту представника позивача. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом неодноразово, завчасно та у спосіб, передбачений цивільним процесуальним законодавством (а.с.139,148,154), заперечень та власної позиції суду не представив. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача (а.с.134,135) є підсудним Жмеринському міськрайонному суду. Так, в судовому засіданні установлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек від 13.12.2017 року (а.с.6) на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07.04.2015 року Реєстраційною службою Жмеринського міськрайонного управління юстиції, вчинено державну реєстрацію 07.04.2015 року права приватної власності одноособово [PERSON] в цілому на квартиру [ADDRESS]. Відомості, зокрема у Державному реєстрі іпотек щодо вказаного нерухомого майна відсутні. 10.12.2007 року між [PERSON] регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" (Фонд) та [PERSON] було укладено кредитний договір №13/07 (а.с.7-11). Відповідно до розділу 1 Кредитного договору від 10.12.2007 року №13/07 позивач від імені Держави надав позичальнику прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 187967 грн., кошти Державного бюджету, терміном повернення 120 кварталів з дати укладення кредитного договору, з грудня 2007 року по грудень 2037 року останній день кварталу. Кредит надається на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 64,51 кв.м., згідно з проектом за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Декабристів, кв.№29. Згідно п.4.2.1.1. позичальник зобовязується у пятиденний строк з моменту подачі представником Фонду документів на оформлення свідоцтва про право власності на квартиру, оплатити витрати повязані з виготовленням свідоцтва про право власності. Відповідно до абз.3 п.4.3.3. Кредитного договору Фонд має право достроково розірвати цей договір у разі порушення п.3.1. даного Кредитного договору (яким передбачено, що позичальник зобовязаний у терміни, визначені п.п.4.2.1.3 цього договору, укласти з Фондом договір про іпотеку збудованого за рахунок кредиту житла). Згідно п.3.3. Кредитного договору позичальник зобовязаний на підставі ст.8 Закону України "Про іпотеку" протягом 10 календарних днів з моменту укладення договору про іпотеку збудованого житла застрахувати це майно на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування, на користь Фонду та щорічно надавати Фонду підтвердження чинності договору страхування заставленого майна. Відповідно до п.4.2.1.3 Кредитного договору позичальник також зобовязується протягом 15 днів з моменту отримання витягу з реєстру прав власників нерухомого майна (довідки-характеристики з бюро технічної інвентаризації) та акту експертної оцінки майна, що оформляється за бажанням сторін, за власний рахунок укласти договір про іпотеку та договір страхування майна, що є предметом іпотеки згідно з п.3.3. цього договору на користь та на умовах Фонду. Згідно п.4.4.4. Кредитного договору позичальник має право разом з членами сімї володіти та користуватися збудованим житлом з моменту оформлення свідоцтва про право власності та укладення з Фондом Договору іпотеки, в якому визначаються умови користування житловим приміщенням протягом терміну погашення кредиту позичальником. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору свідоцтво про право власності на збудоване жито та інші документи видаються позичальнику після укладення ним договору про іпотеку збудованого житла. Сторони погоджуються, що фінансування витрат, повязаних з оформленням права власності на збудоване житло, нотаріальним посвідченням договору про іпотеку житла та проведенням експертної оцінки (у випадках її проведення за згодою сторін) здійснюється за рахунок позичальника. Згідно копії розрахунку розміру кредиту, сум внесків позичальника та суми коштів на страхування в період будівництва (реконструкції) житла від 13.12.2007 року додаток №1 до кредитного договору №13/07 (а.с.12-13) встановлено, що: фактична вартість квартири житловою площею 64,51 кв.м. становить 220729 грн.; нормативна вартість 1 кв.м. загальної площі житла у регіоні на дату підписання кредитного договору становить 3162 грн.; вартість 1 кв.м. загальної площі житла підписаним інвестиційним договором із забудовником на дату підписання кредитного договору становить 3421,62 грн.; вартість частини житла, що перебільшує нормативи, складає 24685 грн.; розрахунковий розмір першого внеску позивача становить 11763 грн., в тому числі попередній внесок становить 5881 грн.+остаточний внесок 5881 грн.; розрахунок загальної суми внесків позичальника становить 37060 грн., яка складається з суми попереднього внеску позичальника 6000 грн., загальної суми вартості частини житла 25179 грн., остаточного внеску 5881 грн. Відповідно до копії розрахунку суми зобовязань за кредитом, розміру щоквартального платежу та суми відсотків за користування ним від 10.12.2007 року додаток №2 до кредитної угоди №13/07 від 10.12.2007 року (а.с.14) та копії графіка погашення позичальником зобовязань за кредитом від 11.12.2007 року (а.с.15) розмір щоквартального платежу становить 1567 грн. Згідно копії додаткової угоди №1, укладеної 27.03.2009 року між [PERSON] регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та [PERSON] про внесення змін до типової кредитної угоди (кредитного договору) №13/07 від 10.12.2007 року (а.с.16), п.1.3. та п.9 кредитного договору викладено в новій редакції: "Протягом терміну, встановленого в п.1.1. угоди, позичальник зобовязується внести суму коштів, що визначається у розрахунку погашення кредиту (доданок 2), до повного виконання зобовязань за кредитною угодою на рахунок Фонду №26506050299022, код 25498320 в банку-агенті Хмельницькій обласній філії АКБ "Укрсоцбанк", м.Хмельницький, МФО 315018, з яким Фонд уклав угоду про обслуговування кредиту" інші умови залишені без змін. Згідно копії додаткової угоди №2, укладеної 01.09.2010 року між [PERSON] регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та [PERSON] про внесення змін до типової кредитної угоди (кредитного договору) №13/07 від 10.12.2007 року (а.с.17-18), п.4.2.2. кредитного договору викладено в новій редакції: "З дати зарахування коштів кредиту на рахунок позичальника в банку агенті, що зазначений в п.2.3. кредитного договору, протягом кожного кварталу, але не пізніше 27 числа відповідного звітного кварталу, сплачувати суми коштів, що визначені у розрахунку розміру щоквартальних платежів (додаток 2 до кредитного договору), на рахунку в банку-агенті, вказаний у п.1.3. кредитного договору, до повного виконання зобовязань за кредитним договором". Згідно копії додаткової угоди №3, укладеної 30.11.2010 року між [PERSON] регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" та [PERSON] до кредитного договору № 13/07 від 10.12.2007 року (а.с.19), у звязку із зменшенням кількості поверховості будинку, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м.Жмеринка вул.Декабристів, 17-А, із 5 поверхів на 4 поверхи сторони дійшли взаємної згоди щодо необхідності внесення наступних змін до договору: у п.1.2. договору після слів "Вінницька область, м.Жмеринка вул.Декабристів" букви та цифри "кв.№29" замінити на букви та цифри "кв.№11", інші умови договору залишаються не змінними. Позивач [PERSON] регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" неодноразово зверталось до відповідача [PERSON] з письмовими претензіями щодо укладення іпотечного договору, а саме 25.06.2015 року, 29.07.2015 року, 30.09.2015 року, 11.03.2016 року, та 19.10.2016 року, які були отримані [PERSON] (а.с.21-28), а також 09.06.2017 року щодо проведення остаточних розрахунків на суму 8758,47 грн., що була [PERSON] отримана особисто (а.с.29-30). За змістом інформаційного листа Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" від 18.12.2017 року №1232 (а.с.57) вбачається, що по кредитному договору від 10.12.2007 року №13/07 за позичальником [PERSON] залишок по кредиту станом на 11.12.2017 року склав 125214,72 грн. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору Свідоцтво про право власності на збудоване житло та інші документи видаються позичальнику після укладення ним договору про іпотеку збудованого (реконструйованого) житла. Сторони погоджуються, що фінансування витрат, повязаних з оформленням права власності на збудоване житло, нотаріальним посвідченням договору про іпотеку житла та проведенням експертної оцінки (у випадках її проведення за згодою сторін) здійснюється за рахунок позичальника. Встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені вказані умови п.6.1 Кредитного договору, а саме - не надано свідоцтво про право власності на кредитне житло для зберігання [PERSON] регіональним управлінням Держмолодьжитла до моменту укладення договору про іпотеку цього житла, чим порушено умови п.3.1 та п.3.3 Кредитного договору від 10.12.2007 року №13/07. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.1-3 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору. Згідно вимог ст.1050 ЦК України якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У відповідності до ч.2 ст.612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з досліджених матеріалів справи, позивач взяті на себе зобов'язання за укладеним між сторонами договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором в частині передачі свідотва про право власності на новозбудовану квартиру, укладання щодо неї договору іпотеки та договору страхування даного нерухомого майна на повну вартість, що мав вчинити у обмежені вказаним кредитним договором строки, належним чином не виконав з огляду на отримання ним свідоцтва про право власності та державної реєстрації особистого права приватної власності на квартиру №11 у будинку №7-А в м.Жмеринка Вінницької області, саме на будівництво якої йому надано пільговий кредит позивачем та відсутність відомостей стосовно даної квартири у Державному реєстрі іпотек, що констатовано судом згідно інформації з відповідних реєстрів. Невиконання позичальником [PERSON] вказаних зобов'язань за умовами кредитного договору від 10.12.2007 року №13/07 становить підставу його дострокового розірвання за відповідною вимогою позивача, яким було надано пільговий кредит, що в обсязі правових наслідків розірвання правочину має підстави дострокового виконання невиконаних зобов'язань, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача остаточного внеску в розмірі 8758,47 грн. та визначеного станом на 11.12.2017 року залишку неповернутого тіла кредиту в сумі 125214,72 грн., а усього боргу в сумі 133973,19 грн., оскільки відповідачем не представлено будь-яких об'єктивних підтверджень виконання ним цих грошових зобов'язань. Таким чином, суд доходить висновку, що вимоги позивача є належно обґрунтованими та достатньо доведені належними та допустимим доказами, а тому заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Відповідно до ст.154 ЦПК України суд має право скасувати заходи забезпечення позову як за власною ініціативою, так і на підставі відповідної заяви особи, яка бере участь у справі, чи особи, яка не бере участь у справі, якщо стосовно неї вжито такі заходи без її повідомлення. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після його постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. У звязку з вищевикладеним, застосований захід забезпечення позову підлягає скасуванню. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати - судовий збір у розмірі 4000 грн., а також згідно ч.1 ст.138 ЦПК України витрати, повязані з переїздом з м.Вінниці до м.Жмеринка Вінницької області представника позивача у сумі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved