Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Відповідно до укладеного між АТ «Індустріально-експертний Банк», яке змінило своє найменування на ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, до якого в подальшому вносилися зміни та доповнення від 22.05.2009 р., від 06.11.2009 р., від 04.12.2012 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав [PERSON] кредит в сумі 78800 доларів США. Сторонами було визначено термін користування кредитом, по 18.03.2028 рік. На забезпечення належного виконання позичальником прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки від 19.03.2008 року. Відповідно до договору поруки [PERSON] добровільно взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобов'язанням відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, допустив виникнення боргу. Позивач направив вимогу відповідачам про дострокове виконання погашення кредиту, але відповідачі не виконали зазначену вимогу, що стало підставою звернення позивача до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку 74 665 доларів США 55 центів та штрафні санкції в сумі 9836,41 грн., судові витрати по справі. Встановленим є те, що позивач звернувся до суду з даним позовом 16.09.2014 року. Представник позивача, згідно довіреності в справі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, заявив клопотання щодо застосування положення ч. 4 ст. 559 ЦК України та вважати поруку припиненою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступих підстав. Так, судом встановлено, що між АТ «Індустріально-експертний Банк», яке змінило своє найменування на ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3908-Ж, до якого в подальшому вносилися зміни та доповнення від 22.05.2009 р., від 06.11.2009 р., від 04.12.2012 року. (а.с.13-57) Відповідно до п.1.1. Кредитного договору позивач зобов'язався надати [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 78800 доларів США. Термін користування коштами встановлено з 19.03.2008 року по 18.03.2028 року. Відповідач [PERSON] зобов'язався повертати кредит щомісячно, згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором. Встановленим є те, що позивач виконав свої зобов'язання за вказаним Кредитним договором, передав кошти, що підтверджено оборотною відомістю та валютними меморіальними ордерами та не заперечується відповідачем (а.с.67,68). Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 19.03.2008 року було укладено договір поруки №3908 - Ж-П. Відповідно до умов якого [PERSON], як поручитель, зобов'язалася відповідати перед кредитором за виконання боржником [PERSON] його зобов'язань за кредитним договором № № 3908 -Ж. Дане підтверджено договором поруки (а.с.58-59,60-65). Судом встановлено, що позивач 20.03.2014 року направляв відповідачу [PERSON] вимогу про погашення заборгованості та 04.06.2014 року направив обом відповідачам вимогу щодо дострокового погашення кредиту. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] отримував вимоги, а відповідачу [PERSON] не було вручено особисто вимогу про дострокове погашення кредиту. Наведені обставини підтверджуються наданими письмовими доказами (123,124-134). При вирішенні даного позову суд виходив з наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що кінцевий термін повернення кредитних коштів за вказаним кредитним договором - 18.03.2028 року, але у відповідності до п.3.2.6. Кредитного договору №3908-Ж позивач поставив питання про дострокове погашення кредиту. Суд звертає увагу, що повернення кредитних коштів має здійснюватися за Графіком. Відповідно до розрахунку, наданого банком на підтвердження своїх позовних вимог, позичальник [PERSON] 01.08.2013 року здійснив останній платіж по заборгованості за кредитом, та в обумовлений строк до 01.09.2013р., позичальник не провів наступний платіж, тобто перестав виконувати свої щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом (а.с.92). Згідно з нормою статті 526 ЦК Укпраїни зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору" так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530,631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). А як вбачається з матеріалів даної справи позивач та позичальник [PERSON] встановили як строк дії договору - до 18.03.2028 року, так і строки виконання зобов'язань із щомісячним погашенням платежів - щомісяця до першого робочого числа, згідно графіку. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги щодо себе, але заперечив позов в частині позовних вимог до поручителя [PERSON], просив застосувати положення ст.559 ЦК України. Так, відповідно до графіку погашення заборгованості по кредиту, позичальником 01.09.2013 року не було здійснено черговий платіж. У зв'язку із чим, як вбачається з розрахунку банку, з 01.09.2013 року у нього утворилась заборгованість за кредитним договором. Як вже було зазначено вище, сторони встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 01.09.2013 року. Умовами договору погашення кредитної заборгованості визначено місяцями. Тобто, поряд з установленням дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів за графіком), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч.3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України). Отже, щодо позовної вимоги до відповідача [PERSON], як до поручителя, слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. А також, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як вбачається з матеріалів справи та, як було встановлено судом, позивач не звернувся до поручителя з вимогою у шестимісячний строк від 01.09.2013 року, тобто після порушення боржником строку виконання зобов'язання (чергового платежу). Позивач направив поручителю досудову вимогу щодо дострокового погашення кредиту 04.06.2014 року, тобто через дев'ять місяців після дня настання строку виконання зобов'язання за Кредитним договором, а звернувся до суду з даним позовом 16.09.2014 року, отже, суд вважає, що в даному випадку порука припинена у відповідності до ст. 559 ЦК України . Таким чином, даючи аналіз зазначеним правовим нормам, суд приходить до висновку, що вимога позивача про дострокове стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 3908-Ж від 19.03.2008 року підлягає до задоволення, що й ніяким чином не заперечив сам відповідач [PERSON] Але не підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення зазначеного боргу солідарно з [PERSON] і [PERSON], оскільки порука відповідача [PERSON] припинена.

Outcome: partial