Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Представник позивача в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права на постійне користування земельною ділянкою в порядку спадкування, в якому зазначив, що 30.04.2012 року помер чоловік позивача [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої входило право спадкодавця на постійне користування земельною ділянкою площею 50 га, яка знаходиться на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. Вказане право [PERSON] було засвідчено державним актом на право постійного користування № Б 050989. Позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка . Проте коли [PERSON] звернулася до Добровеличківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом - право постійного користування на земельну ділянку площею 50 га, яке належало її чоловіку, [PERSON] то отримала відмову, яка викладена в постанові нотаріуса від 17.08.2015 року за № 1430 . Зважаючи на ті обставини, що позивач не має можливості захистити своє право на спадщину в позасудовому порядку, вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом . Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Доказів про наявність поважних причин неявки та заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала . Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та обґрунтував їх обставинами, викладеними в позовній заяві . Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечило, доказів про наявність поважних причини його неявки суду не надало . Дружелюбівська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Надала заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розгляд справи провести за відсутності її представника . Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : В 1992 році [PERSON] отримав у безстрокове і безоплатне користування для ведення селянського ( фермерського ) господарства земельну ділянку площею 50 га, яка знаходиться на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області . Вказане право [PERSON] підтверджується державним актом на право користування землею серії Б № 050989 від 1992 року, зареєстрованим в книзі записів державних актів на право користування землею за № 55 ( а.с. 9-12 ). 07.04.1995 року [PERSON] зареєстрував селянське ( фермерське ) господарство [PERSON] , ідентифікаційний номер 20647519 ( далі по тексту СФГ ), що підтверджується довідкою з ЄДРПОУ № 24643 від 13.12.2004 року ( а .с 52 ) . 17.08.2007 року статут СФГ " Антонова П.І. " викладено в новій редакції та зареєстровано за № 14271200000001232. Відповідно до п. 1.2 зазначеного документу, засновником та головою СФГ є [PERSON] ( а.с.53-59 ). 30.04.2012 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 152771 , від 01.05.2012 року, виданим Добровеличківською селищною радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с. 17 ). З довідки № 287/01-16 від 01.09.2015 року, виданої Добровеличківською державною нотаріальною конторою та матеріалів спадкової справи № 418/2012, встановлено, що за життя [PERSON] заповітів не складав. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, є його дружина - [PERSON] . Остання отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 30.10.2012 року за реєстром № 2232 ( а.с. 61 - 82 ). 06.08.2012 року, в зв'язку зі смертю [PERSON], було зареєстровано нову редакцію статуту СФГ " Антонова Петра Івановича ", згідно п.1.2 якого головою даного господарства є [PERSON] ( а.с. 18-26 ) . Відомості про позивача, як засновника СФГ " Антонова П.І. ", включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується витягом № 21376088 від 03.11.2015 року ( а.с. 109 -110 ). Постановою від 17.08.2015 року, винесеною завідувачем Добровеличківської державної нотаріальної контори [PERSON], відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 30.04.2012 року, у зв'язку з відсутністю права приватної власності на земельну ділянку площею 50,0 га, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с. 37-38 ). З інформаційної довідки № 47088040 від 06.11.2015 року, виданої реєстраційною службою Добровеличківського РУЮ Кіровоградської області, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на ім'я [PERSON] в в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні ( а.с. 112 ) . Відповідно до ст. 7 ЗК України (у редакції 1990 року), який діяв на час отримання позивачем державного акта на право постійного користування на землю, у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства. Статтею 22 ЗК України (у редакції 1990 року), передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до положень ст. 23 ЗК України (у редакції 1990 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно зі ст. 92 ЗК України (який набрав чинності з 01.01.2002 року), право постійного користування земельними ділянками можуть набувати лише державні та комунальні юридичні особи. Пункт 6 Перехідних положень ЗК України (у редакції 2002 року) визначає, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 визнано ці положення неконституційними і тому норма п. 6 Перехідних положень ЗК України втратила юридичну силу, а право постійного користування земельною ділянкою залишилося у фізичних осіб, незважаючи на вичерпний перелік, закріплений у ст. 92 Кодексу. Цим же рішенням Конституційного Суду України визначено, що використання терміну «набувають», що означає, «ставати власником чого-небудь, здобувати що-небудь» після набрання чинності статтею 92 ЗК України свідчить, що ця норма не обмежує і не скасовує діюче право постійного користування ділянками, набуте громадянами, в установлених законодавством випадках, станом на 01 січня 2002 року. Таким чином, незважаючи на зміну земельного законодавства та законодавства про фермерські господарства, належне [PERSON] право постійного користування землею для ведення селянського ( фермерського ) господарства не припинялося. Вичерпний перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою встановлений ст. 141 ЗК України (2001 року). Смерть особи - користувача земельною ділянкою не є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Не передбачалася ця обставина і ст. 27 ЗК (1990 року). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Отже, оскільки спадкодавець за життя у визначений законом спосіб набув право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства площею 50 га, то відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України таке право не втрачається і може бути передане у спадок . Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав. (ч.3 ст. 12 ЗК України) Відповідачем у справі, за відсутністю інших спадкоємців, обґрунтовано визначено Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яке передає відповідно до вимог закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області. Дружелюбівська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області не є належним відповідачем по справі . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає доведеними ті обставини, що : позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину ; земельна ділянка була надана спадкодавцю у постійне користування на підставі державного акту для ведення селянського (фермерського) господарства ; засновником СФГ " Антонова П.І. " на теперішній час є позивач, як спадкоємець померлого; належне спадкодавцю право користування земельною ділянкою на момент відкриття спадщини не припинилося і входить до складу спадщини, а отже перейшло до позивача по справі. У зв'язку з неможливістю оформлення права на спадкове майно в нотаріальному порядку, суд вважає, що таке право підлягає визнанню судом . На підставі ст. 7,22,23,27 ЗК України (у редакції 1990 року), ст. 12,141 ЗК України ( в редакції 2002 року ) ст.ст. 1216-1218 ЦК України, рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005,

Outcome: approved