Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 02.10.2008 р. звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної шляхом скоєння злочину посилаючись на наступні обставини. 17.05.2007 р. водій [PERSON] керуючи технічно справним, належним йому автомобілем «БМВ-520» здійснивши рух по вул. Мельницькій, в м. Одесі, порушив Правила дорожнього руху України рухаючись на заборонений для нього сигнал світлофору скоїв наїзд на пішохода [PERSON], що пересікала проїзну частину вул. Мельницької по регульованому пішохідному переходу, позначеному дорожньою розміткою. Внаслідок ДТП [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток лівої гомілки, забитої рани лівої гомілки, садна лівого колінного суглобу, лівої кисті, садної забитої рани голови, розриву промежини, прямої кишки, що підтверджується Актом судово-медичного огляду від 23.05.2007 р. Наведені обставини повністю підтверджені матеріалами кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] в здійсненні злочину, передбаченого ст.286 ч. 2 КК України. [PERSON] було визнано потерпілою по вказаній кримінальній справі. Згідно вироку Малиновського райсуду м. Одеси від 07.02.2008 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4-и роки, без позбавлення права керування транспортними засобами. В силу ст. 75 КК України звільнено осудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не здійснить нового злочину. Внаслідок скоєного злочину потерпілій [PERSON] було завдано: матеріальну шкоду, повязану з перебуванням на лікуванні, доглядом, придбанням ліків, втрачено заробіток в загальному розмірі 30000 грн. Також позивачка вказує, що внаслідок ДТП порушився уклад її життя, вона вимушена проводити тривале лікування, їй була встановлена інвалідність 3-ої групи, внаслідок перенесених травм у майбутньому не зможе мати дітей, в звязку з чим переносить тяжкі психологічні та душевні страждання, завдану моральну шкоду, вона оцінює в розмірі 500000 грн. Зазначені розміри завданої шкоди позивачка просила стягнути на її користь з відповідача. В процесі розгляду справи позивачка подавала уточнення до позовної заяви з додатковим наведенням обґрунтувань заявлених вимог по стягненню завданої шкоди, не змінюючи при цьому суті та розміру позовних вимог. В судових засіданнях позивачка та її представник за довіреністю [PERSON] підтримали доводи позову та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач та його представник за ордером [PERSON] позовні вимоги визнали частково, згідно обставин наведених у поданих письмових запереченнях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 07.02.2008 р., встановлено, що 17.05.2007р. [PERSON] скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок порушення ПДР України та здійснив наїзд на пішохода [PERSON], якій згідно Акту судово-медичного огляду від 23.05.2007 р. було нанесено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток лівої гомілки, забитої рани лівої гомілки, садна лівого колінного суглобу, лівої кисті, садна, забита рана голови, розриву промежини, прямої кишки. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4-и роки, без позбавлення права керування транспортними засобами. В силу ст. 75 КК України звільнено осудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не здійснить нового злочину. Цивільний позов потерпілої [PERSON] задоволено частково, з [PERSON] стягнуто 30 тис. грн. матеріального та 100 тис. грн. морального збитку. [PERSON] покарання призначена вироком суду [PERSON], ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.07.2008 р. залишена без змін, та скасовано частково вирок в частині задоволення цивільного позову. З виписних епікризів хворої [PERSON] від 22.06.2007 р., 30.08.2007 р., 10.11.2008 р., виданих травматологічним відділенням КУ «[PERSON] клінічна лікарня №11» вбачається, що: - хвора поступила в лікарню 17.05.2007 р., 22.06.2007р. їй була проведена операція, 22.06.2007р. виписана із стаціонару з рекомендаціями: продовжити лікування амбулаторно: обмеження навантаження протягом 4-х місяців, ЛФК, масаж. (37 днів перебування в лікарні). - хвора поступила в лікарню 14.08.2007 р., 15.08.2007 р. їй була проведена повторна операція, 30.08.2007 р. хвора виписана із стаціонару з рекомендаціями: продовжити лікування амбулаторно: обмеження навантаження протягом 4-х місяців, ЛФК, масаж. (17 днів перебування в лікарні). - хвора поступила в лікарню 20.10.2008 р., 22.10.2008 р. їй була також була проведена операція, 10.11.2008 р. хвора виписана із стаціонару з рекомендаціями: продовжити лікування амбулаторно: обмеження навантаження протягом 2-х місяців, ЛФК, масаж. (22 дні перебування в лікарні). На придбання медикаментів та медпрепаратів потерпілою, згідно наданих в якості доказів - довідки-переліку медичних препаратів на суму 2489 грн. 50 коп., витратної накладної на суму 2700 грн., чеками на придбання медикаментів-7589 грн. 06 коп., в загальному було потрачено 12238 грн. 56 коп. Відповідач [PERSON] після скоєння ДТП частково оплатив матеріальні витрати на лікування: 18.05.2007 р. - 700 доларів США, 27.05.2007 р. 100 доларів США та 03.07.2007 р. - 100 доларів США, дані обставини підтверджуються матеріалами кримінальної справи №425/08 та визнані сторонами в судовому засіданні. В гривневому еквіваленті відшкодована відповідачем сума збитку на дату відшкодування становить 4500 грн., тому з урахуванням цього, відповідач визнав розмір матеріальної шкоди, що підлягає відшкодуванню [PERSON] у розмірі 7738 грн. 56 коп., що підтверджується поясненнями в судовому засіданні та наданими в письмовій формі запереченнями від 14.01.2009 р. Згідно ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід'ємним правом людини. Затрати на спеціальний медичний догляд, на звичайний (сторонній) догляд та побутове обслуговування суд встановлює по аналогії закону виходячи з вимог Закон України «Про обовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які причинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. Згідно вказаного закону сума затрат не може бути меншою (в місяць) розміру мінімальної заробітної плати на спеціальний медичний догляд, половини розміру мінімальної заробітної плати на спеціальний медичний догляд, половини розміру мінімальної заробітної плати на звичайний (посторонній) догляд, четверті розміру заробітної плати на побутове обслуговування. З урахуванням цього розмір витрат на три види догляду складає 1,75 розміру мінімальної зарплати. Згідно Законів України Про Державний бюджет на 2007 р та 2008 р., розмір мінімальної заробітної плати становить: 01.12.2008605 грн.ст. 59 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 01.10.2008545 грн.ст. 59 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 01.04.2008525 грн.ст. 59 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 01.01.2008515 грн.ст. 59 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 28.12.2007 01.10.2007460 грн.Закон України "Про внесення змін до Закону України до "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 15.03.2007 № 749-V 01.07.2007440 грн.Закон України "Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 01.04.2007420 грн.Закон України "Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 В звязку з чим розмір витрат по догляду складає - 2154,22грн. (травень-червень 2007 р.- 420грн./30дн*1,75*37дн.=906,50 грн.; серпень 2007 р.- 440/30*1,75*17=436,33 грн.; жовтень-листопад 2008р. - 545/30*1,75*22=811,39 грн.) На момент завдання шкоди здоровю та в послідуючому [PERSON] по трудовому договору не працювала, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно Довідки до Акту огляду МСЕК від 19.12.07 р. позивачка з грудня 2007 р. до січня 2009 р. мала інвалідність 3-ої групи. Тому суд встановлює розмір збитку згідно з вимогами п.2 ст.1195 ЦК України виходячи з розміру встановленої законом мінімальної заробітної плати за період з 17.05.2007 р. по грудень 2008 р., так як докази щодо стану здоровя, працездатності за інший період позивачкою не суду не надані. В звязку з цим суд стягує з відповідача втрачений [PERSON] заробіток за період з 17.05.2007 р. по 31.12.2008 р. в загальному розмірі - 9720 грн., з яких: 15 днів травня - червень 2007р. - 210+420=630 грн.; липень-серпень-вересень 2007 р. 440*3=1320 грн., жовтень-листопад-грудень 2007р. - 460*3=1380 грн.; січень-лютий-березень 2008 р. 515*3=1545 грн.; квітень-травень-червень-липень-серпень-вересень 2008 р. 525 грн*6=3150 грн.; жовтень-листопад 2008 р. 545*2=1090 грн.; грудень 2008 р. 605 грн. Квитанції до прибуткових ордерів про внесення [PERSON] благодійних внесків у фонд пожертвування ООБФ «Медицина» не приймаються судом як докази, про понесення матеріальних витрат повязаних із завданою шкодою. Так як благодійництво - добровільна безкорислива пожертва фізичних та юридичних осіб у поданні набувачам матеріальної, фінансової, організаційної та іншої благодійної допомоги; специфічними формами благодійництва є меценатство і спонсорство. Надані позивачкою квитанції про оплату пального (бензину, дизельного палива) не можуть бути прийняті судом в якості доказів по витратах на транспортування, так як обґрунтувань щодо необхідності її переміщення, на які відстані та на яких транспортних засобах позивачкою суду не надано. Завдання шкоди здоровю [PERSON] та важкі наслідки підтверджуються також Висновком експерта Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи №161 проведеного на підставі ухвали Малиновського райсуду м. Одеси від 22.04.2009 р. Згідно вказаного висновку судово-медична комісія зазначила, що на момент огляду 20.07.2009 р. у потерпілої [PERSON] є: «пост травматичні деформуючі рубці промежини, лівої статевої губи, задньої стінки піхви. За рахунок вираженої рубцевої деформації вхід у піхву звужений, зони рубців болючі. Пошкодження піхви та статевих органів у [PERSON] завдані діями тупих предметів, можливо частинами кузову легкового транспортного засобу що рухався при наїзді на пішохода 17.05.2007 р. Виражена посттравматична рубцева деформація промежини та піхви у [PERSON] перешкоджають їй вступати в статеві зносини природним шляхом та, відповідно, робить неможливим природне запліднення, а також фізіологічні пологи. Так як в даному випадку зберігається імовірність штучного запліднення та пологів шляхом операції, тому можливо сказати про часткову втрату репродуктивної функції [PERSON] в наслідок перенесеної травми. Між травмою отриманою [PERSON] 2007 р. та вказаними наслідками є прямий причинний зв'язок. Ознак травматизації внутрішніх статевих органів матки та придатків у [PERSON] не виявлено». Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Дослідженими доказами підтверджується факт заподіяння шкоди здоровю позивачки [PERSON] перенесення трьох операцій, проведення тривалого лікування, згідно висновку експертної комісії №161, судом встановлено факт наявності значної шкоди здоровю позивачки та її причинний зв'язок з протиправними діяннями відповідача, що зумовлюють факт понесеної позивачкою моральної шкоди, яка виражається у фізичних болях та стражданнях перенесених після отримання тілесних ушкоджень, завданих їй внаслідок ДТП та душевних, психологічних стражданнях, які вона переживає внаслідок завданих тілесних ушкоджень, що призвели до тяжких змін у її житті - перешкоджають їй як жінці репродуктивного віку вступати в статеві зносини природним шляхом та, відповідно, робить неможливим природне запліднення, а також фізіологічні пологи, тобто завдана травма фактично позбавляє позивачку стати матірю природним фізіологічним шляхом. Згідно висновку експерта в даному випадку зберігається імовірність штучного запліднення та пологів шляхом операції, тому можливо сказати про часткову втрату репродуктивної функції [PERSON] в наслідок перенесеної травми. Відповідно до норм ст. 23 ЦК України встановлено що: 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Статтею 280 ЦК України визначено якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Стаття 1168 ч.1 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Враховуючи наведене та зважаючи на вимоги позивачки, щодо компенсації заподіяної їй моральної шкоди в розмірі 500000 (пятсот тисяч) гривень, внаслідок завданих тілесних пошкоджень, суд визнає, що позивачці неправомірними діями відповідача дійсно було заподіяно моральну шкоду, та, спираючись на принцип виваженості, розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] 100000 (сто тисяч) грн. - частково суму компенсації заподіяної моральної шкоди заявленої позивачкою, що полягала сукупно у душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнала в звязку з перенесеними фізичними стражданнями, внаслідок тілесних пошкоджень.

Outcome: partial