Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду м з вказаним вище позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» та [PERSON] матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), вказуючи на те, що 24.09.2012 року о 19 годині 25 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Mercedes-Benz ML230», реєстраційний номер [NUMBER], по вул. Військовій, 9 та в районі перехрестя з вул. Володимирського в м. Миколаєві, виконуючи маневр розвороту, порушив Правила дорожнього руху, в результаті чого здійснив дорожньо-транспортну пригоду шляхом зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності позивачу. Відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.11.2012 р., [PERSON] було визнано винним в порушенні пунктів 2.3 «б», 2.10, 10.1, 2.10 Правил дорожнього руху України і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter» отримав механічні пошкодження, з метою встановлення вартості ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого транспортного засобу було проведено експертне автотоварознавче дослідження, згідно висновку якого розмір матеріальних збитків склав 28.562,16 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована страховою компанією ПрАТ «СК «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» за полісом № АВ/8396867 від 07.09.2012 р. (страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) грн., безумовна франшиза - 1000,00 (одна тисяча) грн.). Окрім того, як зазначає в своєму позові позивач, неправомірними діями страховика, йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з тривалим невиконання своїх зобов'язань. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальні збитки у розмірі 1.815,84 грн., з ПрАТ «СК «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» - матеріальну шкоду в розмірі 24.597 (двадцять чотири тисячі п'ятсот дев'яносто сім) гривень 67 (шістдесят сім) копійок, моральну шкоду - 4.374,00 грн. та судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися, представник позивача в письмовій заяві просив суд справу розглянути в його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, відповідач [PERSON] просив суд справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позову в частині стягнення з нього матеріальної шкоди заперечує, надав письмові заперечення на позов, в яких посилається на винесене 23.04.2014 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва про стягнення з нього на користь позивача 1.450,00 грн. матеріальної шкоди та 300,00 моральної шкоди за вчинене ним 24.09.2012 року ДТП. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що витрати на правову допомогу та моральна шкода, заявлені позивачем необґрунтовані та задоволенню не підлягають. З'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як випливає з матеріалів справи, 24.09.2012 року о 19 годині 25 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Mercedes-Benz ML230», реєстраційний номер [NUMBER], по вул. Військовій, 9 в районі перехрестя з вул. Володимирського в м. Миколаєві, виконуючи маневр розвороту, порушив Правила дорожнього руху, в результаті чого здійснив дорожньо-транспортну пригоду шляхом зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]). Даний факт підтверджується постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.11.2012 року по справі № 1423/17262/2012, якою [PERSON] визнано винним в порушенні пунктів 2.3 «б», 2.10, 10.1, 2.10 Правил дорожнього руху України, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400 грн. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З метою визначення механічних пошкоджень та встановлення вартості ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого транспортного засобу було проведено експертне автотоварознавче дослідження. Згідно звіту про оцінку вартості збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу № 201/09-12 від 28.09.2012 року., розмір матеріальних збитків, завданих автомобілю «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номер [NUMBER] становить 28.562,16 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 27.03.1992 р., № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована страховою компанією ПрАТ «СК «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» на умовах обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів за полісом № АВ/8396867 від 07.09.2012 р. (страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 50.000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень, безумовна франшиза - 1.000,00 (одна тисяча) гривень), строк дії якого з 08.09.2012 року до 07.09.2013 року. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону), розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Пунктом 36.6 ст. 36 Закону визначено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.04.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] франшизу у розмірі 1.000,00 грн., моральну шкоду - 300,00 грн. та витрати на проведення звіту про оцінку вартості збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу № 201/09-12 від 28.09.2012 року у розмірі 450,00 грн. Згідно п. 35.1. ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. 11.01.2013 року позивач [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» із заявою про виплату страхового відшкодування, яку було зареєстровано 22.01.2013 року № 097-10/12. Пунктом 36.2. статті 36 Закону встановлено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його...у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). 31.05.2013 року ПрАТ «СК «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» сплатила на користь позивача 6.801,35 грн. Таким чином, невідшкодованою залишилася сума збитків у розмірі 20.760,81 грн. Згідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону, кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно з Постановою НБУ «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 21.03.2012 року №102 облікову ставку НБУ з 23.03.2012 р. встановлено у розмірі 7,5%, Постановою НБУ «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 06.06.2013 року №209 облікову ставку НБУ з 10.06.2013р. у розмірі 7%, Постановою НБУ «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 09.08.2013 р. № 315 облікову ставку НБУ з 09.08.2013 року року встановлено у розмірі 6,5%, Постановою НБУ від 14.04.2014 № 212 «Про регулювання грошово-кредитного ринку» з 15.04.2014 року та станом на теперішній час облікову ставку НБУ встановлено у розмірі 9,5%. З моменту невиплати та до 17.07.2014 року (дата складання позову) минуло 449 днів, а саме: з 23.04.2013 р. по 31.05.2013 р. - 39 днів, з 01.06.2013 р. по 09.06.2013 р. - 9 днів, з 10.06.2013 р по 12.08.2013 р. - 63 дні, з 13.08.2013 р. по 14.04.2014 р. - 245 днів, з 15.04.2014 р. по 17.07.2014 р. - 93 днів. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, пеня, яку повинен сплатити Відповідач ПрАТ «СК «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» складає 3836,86 грн. Також, позивач [PERSON] просив суд стягнути з ПрАТ «СК «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» на його користь моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 4.374,00 грн., яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням автомобіля, унеможливлення протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його цільовим призначенням, що призвело до порушення звичного укладу особистого життя, нормальних життєвих зв'язків, він був змушений відволікатися від своїх звичних справ на вирішення питань, пов'язаних із ДТП, пошуку фахівця-товарознавця, приймати участь в проведенні огляду і товарознавчого дослідження, що також спричиняло йому значні незручності психологічного характеру. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як зазначено у ст. 22 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Таким чином, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди частково у розмірі 1.500,00 гривень. На підставі викладених вище обставинах та норм діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, який набрав чинності з 01.01.2012 року, - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. [PERSON] був укладений договір з адвокатським бюро «Федяєва Сергія Володимировича» про надання правової допомоги від 18.04.2014 року № 63у/04/2014, про що зазначено у квитанції від 18.04.2014 року № 63у/04/2014. Згідно цієї квитанції, за надання правової допомоги позивач сплатив 6.000,00 (шість тисяч) гривень. Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», який складає 1.254,54 грн. на липень 2014 року - листопад 2014 року, то вартість одного часу роботи адвоката складає не більш 501,82 грн. З урахуванням кількості судових засідань у суді першої, кількості клопотань, уточнень до позову, запитів і інших документів, що були виготовлені та надані представником [PERSON], суд приходить до висновку про доцільність стягнення з ПрАТ «СК «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» на користь позивача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, витрат на правову допомогу у розмірі 2.500,00 (дві тисячі п'ятсот) гривень. На підставі ст. ст. 15, 22-23, 1166-1167, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 57-61, 64, 79, 84, 88, 109, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial