Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ позивач [PERSON],\~звернулась в\~суд з\~позовною заявою,\~якою просить\~суд ухвалити\~рішення,\~яким\~визнати за\~нею,\~в порядку\~спадкування за\~законом після смерті її мами-Бариляк [PERSON], яка померла 19 січня 1997 року, право на земельну частку (пай) розміром 2,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на яку померла мала право на підставі сертифіката на земельну частку(пай) серія ЛВ №0153669, який виданий Жидачівською районною державною адміністрацією Львівської області 28 травня 1997 року. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач покликається\~на те,\~що 19\~січня 1997\~року померла\~її мама-Бариляк\~ [PERSON].\~Після її\~смерті відкрилась\~спадщина,\~до якої,\~серед іншого\~входить земельна частка (пай) розміром 2,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на яку померла мала право на підставі сертифіката на земельну частку(пай) серія ЛВ №0153669, який виданий Жидачівською районною державною адміністрацією Львівської області 28 травня 1997 року.За життя мама заповіту не склала, відтак спадкування відбувалось за законом. Вона, як дочка померлої належить до спадкоємців першої черги, інші спадкоємці вказаної черги відсутні. Відтак, вона, як єдиний спадкоємець за законом, що виявила бажання отримати свідоцтво про право на спадщину, яку фактично прийняла, так як вступила у володіння спадковим майном, звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримала відмову у видачі такого, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Чорнострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлій та є спадковим майном. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Жидачівського району Львівської області [PERSON] подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності представника ради, оскільки позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави (ч.1ст.2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд,\~за правилом\~ч.1\~ст.13\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Стаття 41 Конституції України\~зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. У судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 19 січня 1997 року, в м. Львів, померла [PERSON], про що 20 січня 1997 року складено відповідний актовий запис №05 та Чорноострівською сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 20 січня 1997 року, видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №071702 (арк. справи 9). Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. А відтак, при постановленні рішення по даній справі, слід керуватися положенням ЦК УРСР в редакції 1963 року. Окрім цього, при вирішенні вказаного судового спору також слід керуватися нормами ЦК України 2004 року, оскільки спадкування спадкового майна має місце після прийняття нового Цивільного Кодексу України. Спадщина відкрилася в цей же день, 19 січня 1997 року, відповідно до вимог статті 525 ЦК УРСР\~(у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин). Судом встановлено, що спадщина померлої складається із земельної частки (паю) площею розміром 2,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на яку померла мала право на підставі сертифіката на земельну частку(пай) серія ЛВ №0153669, який виданий Жидачівською районною державною адміністрацією Львівської області 28 травня 1997 року(арк. справи 14). Заповіту спадкодавець [PERSON] щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складала, що стверджується довідкою №1050, яка видана виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Жидачівського району Львівської області від 22 листопада 2017 року. Окрім того, з вказаної довідки вбачається, що після смерті [PERSON], її дочка [PERSON] вступила в управління спадковим майном, займалась похоронами мами (арк. справи 10). Судом встановлено та підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серії ІІ-АВ №371752 від 20 грудня 1975 року та свідоцтва про одруження серії УІІІ-УР №317611 від 27 квітня 1965 року, що позивач [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] (спадкодавця). Відтак, [PERSON] відноситься до спадкоємців першої черги спадкування, інші спадкоємці першої черги відсутні (арк. справи 7,8). При вищевказаних обставинах, згідно із приписами статей 529, 549 ЦК УРСР\~(у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] (дочка), оскільки як спадкоємиця першої черги фактично вступила в управління та володінням спадковим майном, незважаючи, що у встановленому законом порядку та строк, своїх прав не оформила. Разом з тим, згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №809/02-31 від 23 листопада 2017 року, виданої завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою Львівської області, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її мами-Бариляк [PERSON], яка померла 19 січня 1997 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлій та є спадковим майном (арк. справи 13). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"роз'яснено, що відповідно до статті 1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Разом з тим, відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно із ст.ст. 81,126\~ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що позивач оформити право на спадкове майно (земельну частку(пай)), в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved