Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с.2-4), та просить постановити рішення про визнання за ним право власності на: - нежитлову будівлю, позначену на плані технічного паспорту під літ. "1н", загальною площею 97.4 кв.м., навіс "Б" і дворові споруди №1-2, згідно технічного паспорту на дану будівлю, загальною вартістю 58\~440.00 гривен, розташовану за адресою: вул. Обзорна, №1-в, с. Кубей, Болградського району, Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що він має право на майновий пай в СВК "Кубей" в майні пайового фонду вартістю 56 814.00 гривен. Його право підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай серії ОД №1196 від 04 липня 2014 року, виданим Кубейською сільською радою Болградського району Одеської області. Дане свідоцтво видано згідно рішення загальних зборів співвласників СВК "Кубей" від 28 червня 2014 року. Згідно протоколу загальних зборів співвласників майна колишнього КСП "Кубей" від 06 вересня 2014 року за №3, позивачу було вирішено виділити на вартість його майнового паю наступне майно: нежитлові будівлі складу і навісу, які наразі позначені на плані технічного паспорту під літ. "А-1н", загальною площею 97.4 кв.м., навіс "Б" і дворові споруди №1-2, згідно технічного паспорту на дану будівлю, розташовану за адресою: вул. Обзорна, №1-в, с. Кубей, Болградського району, Одеської області, та рухоме майно трактор, на загальну суму 56814.00 гривен. Таким чином позивач вважає, що має всі підстави для того, щоб виділене йому нерухоме майно було зареєстровано в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Однак реєстраційна служба відмовила позивачу в реєстрації нежитлової будівлі складу, у звязку з тим що не подано документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нежитлову будівлю. Зазначене стало приводом для звернення до суду. \~ \~ \~ \~Позивач\~ в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Пояснив, що ним дотримано усієї процедури отримання майнового паю в натурі на суму 56814.00 гривен. Втім, на даний час він позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на обєкт нерухомого майна, що порушує його право користування та володіння цим майном. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник одночасно з підписанням акту приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку. Тобто, він позивач набув право власності на нерухоме майно у спосіб передбачений законом. Відповідач [PERSON] сільська рада Болградського району Одеської області про час та місце проведення розгляду справи неодноразово повідомлений належним чином (а.с.41, 53, 61), в судове засідання не прибув. Подав заяву про розгляд справи у відсутність представника (а.с.46, 57), Крім того надав письмовий відзив про визнання позовних вимог (а.с.85). Відповідач [PERSON] виробничий кооператив «Кубей» в особі голови [PERSON], будучи присутнім в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив задовольнити. Пояснив, що позивач в повному обсязі виконав вимоги закону, надав до сільської ради копії договорів купівлі-продажу майнових паїв на суму 56814.00 гривен. Виділення майнового паю натурою позивачу [PERSON] було вирішено на загальних зборах співвласників майнових паїв 09.08.2014 року, де всі питання детально оговорювалися, та рішення приймалися одноголосно. У подальшому на підставі актів приймання-передавання усі виділені обєкти були передані головою СВК «Кубей» [PERSON] позивачу [PERSON] згідно додатку №2 до протоколу зборів та Переліків майна. З цих підстав просив позовні вимоги позивача задовольнити. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, пояснення та заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення\~позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Статуту [PERSON] виробничого кооперативу «Кубей» (а.с.62-73) СВК «Кубей» створено в результаті реорганізації у формі перетворення Колективного сільськогосподарського підприємства «Кубей». Кооператив є правонаступником усіх прав та обовязків КСП «Кубей». Позивачем [PERSON] в липні 2014 року було укладено договори купівлі-продажу майнових паїв з членами СПК «Кубей»: [PERSON] на суму 27\~525.00 гривен (а.с.74, 75), з [PERSON] на суму 4\~833.00 гривен (а.с.76, 77), з [PERSON] на суму 23\~675.00 гривен (а.с.78, 79), з [PERSON] на суму 10 181.47 гривен (а.с.80, 81). У подальшому позивачу [PERSON] в звязку з викупом ним майнових паїв інших членів СПК «Кубей» було видано [PERSON] (нині Кубейською) сільською радою Болградського району Одеської області Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД №1196 від 04.07.2014 року (а.с.6), згідно якого загальна вартість його частки у пайовому фонді підприємства визначена в розмірі 56 814.00 гривен (а.с.6). На підставі рішення загальних зборів співвласників майна колишнього КСП «Кубей» від 06.09.2014 року (протокол № 3), додатку № 2 до протоколу №3, акту прийому-передачі від 06.09.2014 року, переліку майна (додаток № 1) позивачу було передано нерухоме майно, а саме: - нежитлову будівлю, навіс 104 кв.м., склад 126 кв.м., склад 40 кв.м., яка розташована за адресою: вул. Обзорна, 1-В, с. Кубей, Болградський район, Одеська область; - рухоме майно трактор ДТ-75 (а.с.7, 8, 9, 82-84). Рішенням виконавчого комітету Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 09.09.2016 року № 37 присвоєно нову поштову адресу виділеному позивачу майну: - вул. Обзорна, 1-В, с. Кубей, Болградський район, Одеська область нежитловій будівлі (а.с.15). В звязку з цим, КП «Болградське БТІ» виготовило технічний паспорт на вищезазначений обєкт нерухомості за адресою: вул. Обзорна, № 1-В, с. Кубей, Болградський район, Одеська область (а.с.16-19). Згідно звіту з визначення оціночної вартості нежитлової будівлі складу №1 загальною площею 66.6 кв.м., основною площею 66.6. кв., складу № 2 загальною площею 30.8 кв.м., основною площею 30.8 кв.м., разом 97.4 кв.м., розташованого за адресою: вул. Обзорна, № 1-В, с. Кубей, Болградський район, Одеська область оціночна вартість станом на 18 квітня 2018 року складає 58\~440.00 гривен (а.с.20-33). Позивач маючи намір реалізувати своє право власності на належний йому обєкт нерухомості звернувся до державного реєстратора на нерухоме майно [PERSON] виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області, втім державним реєстратором винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 03.04.2018 року за №40448718 (а.с.34). Питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року N 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року N 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» і Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (далі - Порядок), затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року N 62. Однак, Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 253 від 11.04.2013 року, зареєстрованого в Мінюсті 25.04.2013 року за № 673/23205, визнано такими, що втратили чинність накази, зокрема наказ Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», згідно п. 15 якого, виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акту приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво про право власності на майновий пай з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку. Указом Президента України від 29 січня 2001 року N 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» та постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 передбачено недопущення порушень майнових прав, забезпечення вільного здійснення права власності на майнові паї та виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників. Зі змісту статей 7, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (далі - Закон N 2114-XII) вбачається, що: майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності; пайовий фонд майна КСП складається з балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, а також коштів у грошовому виразі; майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства). Відповідно до статей 5, 8 Закону N 2114-XII право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства частка майна члена КСП є частиною майна цього підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (тобто володіння, користування, розпорядження). Оскільки законодавством передбачено рівність прав і обов'язків членів КСП щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів, а правочинність членів підприємств є похідною від правового статуту, завдань і функцій цих підприємств та правочинності останніх як юридичних осіб, то і право громадян вимагати виділення своєї частки (паю) з володіння і користування аграрного підприємства, як і інші правовідносини членів КСП, зокрема щодо виділення-отримання майнового паю, складу цього паю, його юридичного оформлення, також мають ґрунтуватися на принципі рівності прав та обов'язків зазначених сторін. Це означає, що: праву члена КСП вимагати виділення майнового паю відповідає право цього КСП вирішувати питання щодо складу та структури майнового паю, способу і терміну його виділення; при здійсненні цих прав мають враховуватись інтереси обох сторін. Тобто законодавством передбачено дотримання прав та інтересів обох сторін у процесі виділення-отримання майнового паю громадянами при їх виході з підприємства. Спосіб забезпечення зазначених прав та інтересів членів КСП і підприємства встановлено ст. 9 Закону N 2114-XII, якою визначено черговість виділення громадянам майнового паю, а саме: натурою (будинки, споруди, техніка, готова продукція, худоба тощо), грішми або цінними паперами. Аналогічний підхід до реалізації права членів КСП на вільний вихід із цих підприємств (у процесі реформування останніх) з майновими паями з метою створення на їх основі приватних підприємств, фермерських господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, заснованих на приватній власності, передбачено і в Указі Президента України від 3 грудня 1999 р. N 1529/99. Як зазначено в п. «а» ст. 1 цього Указу, його метою є створення на базі реформованих КСП приватних сільськогосподарських формувань, тому він одночасно передбачає як збереження, по можливості, цілісності господарського використання приватними формуваннями землі та майна колишніх КСП на основі оренди земельних і майнових паїв, так і забезпечення реалізації права членів КСП, які виходять із цих підприємств, створювати приватні формування шляхом передачі їм окремих будівель, споруд, техніки, робочої та продуктивної худоби, птиці, знарядь праці тощо. Суд враховує, що з метою реалізації прав та інтересів КСП і членів цих підприємств у правовідносинах виділення-отримання майнового паю Міністерством сільського господарства і продовольства України та Інститутом аграрної економіки УААН у січні 1996 р. були розроблені Методичні рекомендації про порядок отримання майнового паю при виході із колективного сільськогосподарського підприємства його членів. Ці рекомендації не є нормативно-правовим актом у розумінні Указу Президента України від 3 жовтня 1992 р. N 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» (з наступними змінами), але оскільки в них закладено аналогічні ст. 9 Закону N 2114-XII та ст. 1 Указу Президента України від 3 грудня 1999 р. N 1529/99 принципи і підходи щодо порядку та способу виділення майнового паю, то вони можуть застосовуватися підприємствами при затвердженні власних статутів і положень про паювання, а також судами - при вирішенні таких спорів. Вирішуючи даний спір, суд з'ясував, що саме загальними зборами співвласників майна колишнього КСП «Кубей» від 09.08.2014 року було прийнято рішення про затвердження майнового права [PERSON] на право власності на майновий пай члена КСП «Кубей», затверджено та виділено майно за переліком згідно з Додатком № 2 до протоколу загальних зборів відповідно до заяви КСП «Кубей» та рішення комісії з врегулювання майнових відносин, тобто з дотримання усієї визначеної законом процедури без допущення порушення прав інших членів колишнього КСП. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Проте, державний реєстратор виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області [PERSON], постановила рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 03.04.2018 року за №40448718 на обєкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: вул. Обзорна, № 1-В, с. Кубей, Болградський район, Одеська область, за субєктом [PERSON] в звязку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на цю нежитлову будівлю (а.с.34). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що\~\~ усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст. 392 ЦК України, оскільки позивач маючи право на пайовий фонд майна СПК «Кубей» с. Червоноармійське Болградського району Одеської області, а саме нежитлової будівлі, що складається зі: складу, навісу, дворових споруд, та отримавши рішення виконкому [PERSON]\~ (нині Кубейської) сільської ради про присвоєння цій будівлі окремої поштової адреси, не може здійснити належним чином реєстрацію права власності у державного реєстратора, в звязку з чим порушуються його права як власника. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved