Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа : Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.01.2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . 10.11.2015 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. 07.10.2011 року Синельниківським міськрайонним судом винесено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Аліменти відповідач не сплачував, існує заборгованість. Починаючи з 2014 року відповідач дитини не бачить та не приймає участі в його вихованні. У зв`язку з цим, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримали повінстю та просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошеннями про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того, надала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON] . Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , вбачається, що його батьками є : «Батько - [PERSON] », «Мати - [PERSON] ». Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 07.10.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнути аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.08.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 10.11.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 01.11.2017 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : « [PERSON] ». З характеристики на [PERSON] вбачається, що [PERSON] навчається у Синельниківській ЗОШ №2 з першого класу. Виховується у повній сім`ї. Мати - [PERSON] та вітчим - [PERSON] приділяють належну увагу вихованню [PERSON] , цікавляться навчанням, приймають участь у житті класу, надають допомогу класному керівнику. Батько- [PERSON] участі у житті класу та шкоди не приймає. Згідно копії Витягу з ЄРДС, 07.02.2018 року Синельниківським ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі заяви [PERSON] були внесені відомості по факту вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України. Згідно довідки про доходи від 05.02.2020 року, [PERSON] працює у ФОП [PERSON] та займає посаду касира. Загальна сума до виплати за період з жовтня 2019 року по січень 2020 року становить 13879 грн. 26 коп. З довідки про склад сім`ї від 12.02.2020 року вбачається, що [PERSON] має такий склад сім`ї : [PERSON] - син, [INFO] , [PERSON] - син, [INFO] . Згідно розрахунку Синельниківського МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ ( м. Дніпро) № 10 від 06.02.2020 року по аліментам щодо [PERSON] , останній в період з 18.08.2011 року по липень 2014 року щодного разу не сплачував аліменти на утримання сина. Відповідно висновку Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради, Орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина - [PERSON] , пояснюючи це тим, що батько дитини, [PERSON] , [INFO] , участі у вихованні та утриманні своєї дитини не приймає, не цікавиться життям сина, не відвідує навчальний заклад дитини. За місцем мешкання характеризується негативно. Зі слів сусідів, [PERSON] зловживає алкоголем, не працює. Неодноразово працівники служби у справах дітей Синельниківської міської ради намагалися встановити контакт з батьком, або ж з бабусею дитини, але останні категорично відмовлялися спілкуватися, двері в квартиру не відчиняли. Відповідно до характеристики Синельниківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2, [PERSON] участі у житті класу та школи не приймає. Вихованням та утриманням дитини займається мати, [PERSON] та вітчим [PERSON] . Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду від 10.11.2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання свого малолітнього сина. Але рішення суду батько не виконує. У зв`язку із цим, [PERSON] зверталася до Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області щодо притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності відповідно до статті 164 КК України. Відповідно до характеристики КП «Житлово- експлуатаційна контора № 2» від 03.02.2020 встановлено, що вихованням та утриманням дитини [PERSON] займається [PERSON] та [PERSON] . Мати дитини, [PERSON] , перебуває у шлюбі з [PERSON] , працює, має самостійний дохід, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, [PERSON] завжди доглянутий. Відповідно до ч.2,3,4,5 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону ( ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст.18 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як встановлено в судовому засіданні та з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі - [PERSON] не займався та не займається вихованням свого малолітнього сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його навчанням, станом здоров`я. Крім того, рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 07.10.2011 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання малолітнього сина - [PERSON] , однак останній аліменти не сплачує, відносно чого в ЄРДС були внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України. Це свідчить про те, що відповідач свідомо нехтував своїми батьківськими обов`язками, що в своїй сукупності свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 150,164,166 Сімейного Кодексу України, ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року та

Outcome: approved