Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]. (надалі - Відповідач) про захист порушених прав та стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, який є його рідним братом, після смерті їх батька продав належну батькові земельну ділянку з будинком, розташовану в садівничому товаристві "Дніпро" [NUMBER], вулиця [NUMBER], загальною площею 600 кв. м за 9000 доларів США та привласнив собі вказані кошти та відмовився сплатити йому, як спадкоємцю, половину вищезазначеної суми. Оскільки він є інвалідом 2 групи, то має право на обов'язкову частку у спадщині. Просив стягнути на свою користь 53644, 85 грн., яка складається з 49500, грн. - обов'язкова частка в спадщині; 2348,00 - відсотки за користування грошовими коштами; 1796,85 грн. - інфляційні витрати; крім того, стягнути вартість речей, які залишились на дачі в сумі 8000,00 грн. Вважає, що відповідач своїми діями завдав йому моральну шкоду на загальну суму 5000,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, суду пояснили, що батько відповідача за життя заповіту не складав, дачний будинок переписав на відповідача ще за своє життя, відповідач вступив у члени садового товариства і по теперішній час є його членом, тому вважають позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими, просили відмовити в задоволенні позовної заяви. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи. [PERSON], який помер [INFO], був рідним батьком Позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Згідно відомостей зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.07.2014 р., в реєстрі відсутня інформація про спадкову справу після смерті [PERSON], який помер [INFO] 18.10.2009 р. [PERSON] був прийнятий до складу членів садівничого товариства "Дніпро", за заявою його батька [PERSON], що підтверджується довідкою з садового товариства "Дніпро". Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №069906 від 12.01.2011 р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0200 га, розташованої в садівничому товаристві "Дніпро" [NUMBER], вулиця [NUMBER]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивача знає з дитинства, їй відомо, що дача належала батькам позивача, а в теперішній час дачним будинком та земельною ділянкою володіє відповідач. Хто є юридичним власником будинку та земельної ділянки і з якого часу їй не відомо. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що [PERSON] переоформив документи на дачу на [PERSON] до своєї смерті. На теперішній час [PERSON] володіє вищевказаною ділянкою з дачним будинком, утримує його в належному стані, сплачує необхідні платежі. Переоформлення документів на дачний будинок в товаристві відбувається шляхом заяви власника і прийняття нового власника до членів садового товариства. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ні позивач ні відповідач не звертались. На теперішній час спірні правовідносини з приводу набуття права власності на зазначене спірне майно регулюються чинним Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 1220Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Нормами ст. 1222 Цивільного кодексу України, передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1241 Цивільного кодексу України передбачає, що, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Як встановлено матеріалами справи, позивач є повнолітньою непрацездатною дитиною спадкодавця, і мав би право на обов'язкову частку у спадщині при наявності заповіту спадкодавця. Згідно ч.6 ст. 35 Земельного кодексу України, використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених норм цивільного законодавства, суд вважає, в задоволенні позовної заяви слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного. За життя спадкодавцем заповіт складений не був. Крім того, як підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, перехід права власності на спірний дачний будинок і земельну ділянку відбувся за життя [PERSON] Тобто, зазначені об'єкти не входять до складу спадщини. Тому позовні вимоги про стягнення обов'язкової частки у спадщині задоволенню не підлягають. Доказів продажу відповідачем вищевказаного дачного будинку з земельною ділянкою до матеріалів справи не додано, а також не додані докази стосовно речей, які знаходились в дачному будинку, і вартість яких позивач просить стягнути з відповідача, а саме, які речі, на його думку, він повинен був би отримати, як спадкоємець батька, то наданими до матеріалів цієї судової справи доказами та свідченнями свідків не підтверджується факту наявності у відповідача такого майна як на момент відкриття спадщини, так і в теперішній час, так як опис майна не проводився. Також відсутні докази дійсної вартості майна на час відкриття спадщини. Отже позовні вимоги стосовно стягнення вартості речей, які знаходились в дачному будинку не підтверджені доказами і тому задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню за їх безпідставністю й позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, відсотків за користування грошовими коштами та витрат від інфляції. Відповідно ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: dismissed