Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними у порядку спадкування за законом після смерті їх чоловіка та батька [PERSON] , який помер23 травня 2020 року, за кожним право на 1/2 частку земельної частки (паю) в землях, що перебували в колективній власності колишнього КСП «Україна» с.Хохітва Богуславського району Київської області в середньому розмірі частки (паю) по даному господарству 2,1 умовних кадастрових гектара за рахунок вільних земель запасу на території Хохітвянського, Розкопанецького чи Тептіївського старостівського округу. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що їх чоловік та батько [PERSON] , який помер [INFO] , працював в колгоспі "Україна", а потім в КСП "Україна" в с. Хохітва Богуславського району Київської області з квітня 1994 року по травень 1995 року. 25 квітня 1995 року КСП «Україна» було видано державний акт на право колективної власності на землю. На час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Україна» [PERSON] був членом КСП, але його помилково не включили до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай), а тому сертифікат на земельну частку (пай) не отримав, хоча мав на це право. Вказана обставина підтверджується трудовою книжкою колгоспника № [NUMBER] колгоспу «Україна», випискою з засідання правління колгоспу "Україна" від 25 березня 1994 року, довідкою ТОВ "Богуславка-Агро" № 5 від 20.01.2021 року, довідкою головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21.01.2021 року за вих.№29-10-0.331-604/2-21. Згідно довідки головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21.01.2021 року за вих.№29-10-0.331-604/2-21 розмір земельної частки (паю), який припадав при розпаюванні на одну особу в КСП "Україна" складає 2,1000 умовних кадастрових гектарів та нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) КСП "Україна" складає 7808 гривень. Позивачі зазначають, що до них в порядку спадкування за законом перейшли всі права та обов`язки спадкодавця [PERSON] , у тому числі право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві "Україна" села Хохітва Богуславського району Київської області розміром 2,1000 умовних кадастрових гектарів. Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року, позивач просить задовольнити його вимоги та визнати за ними в порядку спадкування право на\~ земельну частку (пай) в розмірі 2,1 умовних кадастрових гектара, який отримували і інші бувші члени КСП «Україна». Оскільки позивачі в нотаріальному порядку не можуть оформити право власності на спадкову земельну ділянку, тому просять вирішити дане питання в судовому порядку.\~ Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та участі позивачів, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач Богуславська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті їх чоловіка та батька [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про народження. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно довідки державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Полковнікової Т.А. № 01-16/39 від 20.01.2021 підтверджується факт, що позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки подали заяви до Богуславської районної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] з 25 березня 19994 року був членом колгоспу «Україна» с. Хохітва Богуславського району Київської області, а потім членом КСП "Україна". Даний факт підтверджується випискою з засідання правління колгоспу "Україна" від 25 березня 1994 року,\~ довідкою ТОВ "Богуславка-Агро" № 5 від 20.01.2021 року та копією трудової книжки [PERSON] . Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Київській області 21.01.2021 року за вих.№29-10-0.331-604/2-21 Державний акт на право колективної власності на землю бувшого КСП «Україна» був виданий 25 квітня 1995 року. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Оскільки спадкодавець [PERSON] на час одержання колективним сільськогосподарським підприємством «Україна» с. Хохітва Богуславського району Київської області, державного акту на право колективної власності на землю станом на 25 квітня 1995 року був членом даного КСП, то він мав право на земельний пай, і на його ім`я помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі. Загальновідомим є факт, що колишні члени КСП «Україна» вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в послідуючому державні акти на земельну частку (пай).\~\~ Згідно довідки головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21.01.2021 року за вих.№29-10-0.331-604/2-21 розмір земельної частки (паю), який припадав при розпаюванні на одну особу в КСП "Україна" складає 2,1000 умовних кадастрових гектарів та нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) КСП "Україна" складає 7808 гривень. Відтак до позивачів в порядку спадкування за законом перейшли всі права та обов`язки спадкодавця [PERSON] , у тому числі право [PERSON] на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна» села Хохітва Богуславського району Київської області розміром 2,1 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Оскільки право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Україна» було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п. б) ч. 1 ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачів шляхом визнання за ними в порядку спадкування після смерті [PERSON] права на\~ земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Україна» с. Хохітва Богуславського району Київської області, що буде підставою для виділення їм в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю), за рахунок вільних земель\~ на території Хохітвянського, Розкопанецького чи Тептіївського старостівського округу. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 гривні 00 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved