Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

У травні 2018 року Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] 559,86 грн., котрі були безпідставно виплачені останній. Вимоги обґрунтувало тим, що [PERSON] , перебуваючи на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа, отримувала грошову допомогу всупереч вимогам п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, оскільки відповідач прибула разом із неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Після досягнення [PERSON] 18-річного віку, відповідачем, як уповноваженим представником сім`ї, не було надано позивачу відомостей щодо працевлаштування її сина, тому позивачем було прийнято рішення про здійснення перерахунку грошової допомоги в межах терміну призначення такою грошової допомоги, а саме: з 01.05.2015 року [PERSON] переведено з категорії "діти до 18 років" в категорію "працездатних осіб" та здійснено перерахунок грошової допомоги. Оскільки [PERSON] не повідомила Управління соціального захисту населення у визначені Законом терміни про наявність обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, на підставі положень ст. 1212 ЦК України з неї підлягає стягненню сума 556,86 грн. за період з 01.05.2015 року по 08.06.2015 року. Ухвалою судді від 31.05.2019 року у справі відкрито провадження з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі з повідомлення сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Третя особа у судове засідання свого представника не направила, однак від представника надійшли пояснення щодо позову, в яких представник третьої особи не заперечував проти задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши подані заяви по суті справи, та дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа. [PERSON] 09.12.2014 року. звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг. При зверненні до Управління [PERSON] зазначала про відсутність у неї та її членів сім`ї у володінні житлового приміщення в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО, а також зазначила, що має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На підставі поданих документів та відповідно до положень Порядку № 505 [PERSON] було призначено грошову допомогу: у розмірі 1326,00 грн. щомісячно на період з 09.12.2014 року по 08.02.2015 року, у розмірі 1105,00 грн. щомісячно на період з 09.02.2015 року по 08.04.2015 року, у розмірі 884,00 грн. щомісячно на період з 09.04.2015 року по 08.06.2015 року. Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2 400 гривень. Згідно п. 5 Порядку № 505 для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються. У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім`я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий, для іноземців або осіб без громадянства - серія, номер паспортного документа та посвідки на постійне проживання; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті); зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); реквізити рахунка уповноваженого представника сім`ї в уповноваженому банку, на який перераховуватиметься грошова допомога; наявність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції: наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює. Згідно з п. 7 Порядку № 505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних. Пунктом 10 Порядку № 505 передбачено, що Уповноважені органи, тобто органи праці та соціального захисту населення, мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх Форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. На виконання Порядку № 505 в порядку контролю справи [PERSON] була перевірена Управлінням. За результатами перевірки було виявлено, що відповідачем після досягнення її сином [PERSON] 18-річного віку не було надано позивачу відомостей щодо працевлаштування її сина, тому позивачем було прийнято рішення про здійснення перерахунку грошової допомоги в межах терміну призначення такою грошової допомоги, а саме: з 01.05.2015 року та [PERSON] було переведено з категорії "діти до 18 років" в категорію "працездатних осіб" та здійснено перерахунок грошової допомоги. Відповідно до п. 11 уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Згідно п. 12 Порядку № 505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відповідачу було надіслано лист №2815 від 19.03.2018 року щодо повернення надміру виплачені їй кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.05.2015 року по 08.06.2015 року в сумі 559,86 грн. Станом на день ухвалення судом рішення зазначене повідомлення залишене без виконання. Згідно зі ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстав, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відтак, заявлені Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації позовні вимоги про стягнення з [PERSON] надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, підлягають задоволенню. Зазначені грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на рахунок Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, яким за розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації проводилися виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг. Суд також вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати в справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved