Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі по тексту позивач, ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк") звернулось до Коломацького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить стягнути з останнього на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за кредитним договором № 408/0045 від 20.04.2018 року у розмірі 21047,20 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20.04.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10020/0408 та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №408/0045, за яким відповідач отримав грошові кошти (кредит) у сумі 30 000 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 19 квітня 2023 року із сплатою 56 % річних за користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався: відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього Договору (п.4.3.4); завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за цим договором на поточному рахунку (п.4.3.10); за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу (п.8.3) В порушення умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов'язання, а саме не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Посилаючись на вимоги ст.ст. 509, 526, 530, 611, 612, 1054, 1049 ЦК України, вважає, що відповідач порушив зобов'язання за даним Договором, тому він набув права достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як зазначає позивач, в зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 20.02.2019 року має заборгованість на суму 21047,20 грн., яка складається із: -12500,00 грн. загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); -5123,12 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів по відсоткам; -2088,78 грн. - пеня за несвоєчасну сплату основного боргу за кредитом; -506,24 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; -90,08 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; -174,65 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; -43,73 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань, заборгованість за договором не погашає, що на думку позивача, є порушенням його законних прав. На підставі ухвали суду від 04.01.2019 року відкрито провадження у цивільній справі з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України та клопотанням представника позивача судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз'яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду клопотання в якому просить розглядати справу за його відсутності за наявними у справі матеріалами, про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про те, що він не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 56). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.04.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10020/0408 та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №408/0045, за яким відповідач отримав грошові кошти (кредит) у сумі 30 000 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 19 квітня 2023 року із сплатою 56 % річних за користування кредитом, що підтверджується доданою до позовної заяви копією Договору про споживчий кредит № 408/0045, Заяви про приєднання № 440270521 від 04.04.2018 року, Додатку до Паспорту споживчого кредиту ПАТ «Державний ощадний банк України». Відповідно до п.3.2.1 Договору банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного Договором. (п.2.4.2.) Всі платежі за цим Договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюється шляхом списання банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку. (п.3.3.1) Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим Договором. (п.3.3.2) Позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 500 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з травня 2018, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. (п.3.3.3) Якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менше розміру, вказаного у п.п.3.3.3 цього Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Банк має право вимагати повернення кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких ще настав в повному обсязі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць; неподання позичальником на вимогу банку документів, що стосуються його фінансового стану. (3.9.1) При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором та стягнути заборгованість у примусовому порядку. Відповідно до умов Кредитного договору відповідач, як позичальник, зобов'язався: - відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього Договору (4.3.4) - завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за цим договором на поточному рахунку (4.3.10.) - за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу (п.8.3.) Згідно наданого позивачем зменшеного розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, а також інших витрат відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим станом на 20.02.2019 року має заборгованість на суму 21047,20 грн., яка складається із: 12500,00 грн. загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу); 5123,12 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів по відсоткам; 2088,78 грн. - пеня за несвоєчасну сплату основного боргу за кредитом; 506,24 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 90,08 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 174,65 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 43,73 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам. Доказів,які б свідчили про наявність підстав для звільнення [PERSON] від виконання зобов'язань за кредитним договором від 20.04.2018 року суду не надано. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Цивільні обов'язки згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ст.626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Положеннями ст.ст. 638,639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 634 ЦК України договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст.610 ЦК України встановлює, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи,що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved