Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

13.05.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, які вмотивував так. 25.01.2016 р. на автодорозі «Київ-Чоп», на 773 км, біля 19 год. 30 хв., за участі позивача та відповідача сталося ДТП, внаслідок якого автомобілі: марки «Фольксваген ЛТ-46» д.н.з.АО 5581 АМ, яким керував позивач, та автомобіль [NUMBER], яким керував відповідач, було пошкоджено. Згідно постанови Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.02.2016 року, яка набрала законної сили, відповідача [PERSON] визнано винним в порушенні п.12.1 ПДР України під час керування транспортним засобом 25.01.2016 р. на автодорозі «Київ-Чоп», за що його притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст.124 КУпАП у виді штрафу. Потерпілим від вищевказаного ДТП визнано позивача. Згідно висновку Закарпатського НДЕКЦ вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля позивача становить 395326,04 грн., тоді як ринкова вартість автомобіля становить 307084 грн.. Страховою компанією «Провідна», клієнтом якої є відповідач, було проведено огляд автомобіля позивача та 17.04.2016 року виплачено компенсацію у сумі 49500 грн.. Відповідач добровільно компенсувати позивачу інші заподіяні збитки внаслідок ДТП відмовився. Позивач просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду в сумі 50000 грн. та матеріальну шкоду в сумі 371778,30 грн., яка включає в себе: - 307084 грн. ринкова вартість автомобіля; - 3500 грн. вартість послуг евакуатора; - 177,80 грн. вартість експертного дослідження; - 33,50 грн. послуги Укрпошти за лист до Міжгірського районного суду; - 109000 грн. сума втраченої вигоди внаслідок втрати засобу отримання доходу; - 1378 грн. сума сплати судового збору; - 105 грн. вартість друку ксерокопій. Позивач в судове засідання не зявився просить справу розглянути без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач позов заперечив частково та пояснив наступне, що моральна шкода позивачем не обґрунтована та не підтверджена належними доказами. Щодо відшкодування матеріальної шкоди, то сума такої є суттєво завищеною. Зокрема, страхова компанія відшкодувала позивачу 49500 грн.. Сума втраченої вигоди також належно не доведена, позивач таку розрахував виходячи з максимально допустимої вигоди. Документально не доведено отримання таких доходів позивачем в минулому. При розрахунку матеріального відшкодування за пошкодження транспортного засобу позивачем не враховано залишкову вартість автомобіля, яка згідно висновку судового експерта № 51/2016 від 16.12.2016 року [PERSON] становить155360 грн.. Відповідач визнав позов в межах суми 105724 грн., обгрунтувавши цю суму, тим, що така є різницею між вартістю ушкоджень транспортного засобу позивача до ДТП і після ДТП та страхового відшкодування одержаного позивачем у сумі 49500 грн.. Відповідач також визнав вимоги позивача про стягнення витрат на послуги евакуатора. Натомість відповідач заперечив стягнення з нього сум 105 грн. і 33,50 грн. (витрати позивача на ксерокопіювання документів для справи і поштові послуги). Оцінивши позиції сторін і подані докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення з огляду на таке. Суд установив такі обставини. Згідно постанови Міжгірського районного суду від 25.02.2016 р. (справа № 302/134/16-п), яка набрала законної сили, 25.01.2016 р., біля 19 год. 30 хв., на автодорозі "Київ-Чоп", 733 км + 400 м,\~ водій [PERSON],\~ керуючи\~ автомобілем\~ марки Форд Фієста, д.н/зн АО 0556 ВВ, не вибрав безпечну\~ швидкість руху автомобіля та не врахував дорожню обстановку (слизька дорога, снігопад),\~ виїхавши на зустрічну смугу руху\~ допустив зіткнення з автомобілем марки "Фольксваген LТ 46, д. н/зн АО 5581 АМ, яким керував водій гр.[PERSON], та який рухався по зустрічній смузі руху,\~ внаслідок чого\~ було пошкоджено транспортні засоби.\~За порушення п.12.1 ПДР України відповідач [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладено стягнення у виді штрафу. Згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ від 24.03.2016 р. № 22 залишкова вартість автомобіля [NUMBER] станом на 25.01.2016 р. становила 307084 грн., вартість відновлювального ремонту цього ж автомобіля внаслідок ушкоджень, отриманих під час ДТП 25.01.2016 р. становить 395326 грн.04 коп.. Вартість матеріального збитку власнику цього автомобіля визначена експертом у сумі 307084 грн. Відновлення цього ж автомобіля визнано експертом економічно недоцільним, так як ринкова вартість менша від вартості відновлювального ремонту. Згідно акту про надання транспортних послуг від 25-26 січня 2016 р., розрахункової квитанції (інших документів) позивач сплатив за послуги евакуатора (перевезення автомобіля з місця ДТП до місця проживання в м.Ужгород) суму 3500 грн.. Згідно документів (повідомлень і банківської квитанції) позивач за ушкодження автомобіля внаслідок ДТП, яка мала місце 25.01.2016 р., одержав страхове відшкодування в сумі 49500 грн. від страхової компанії "Провідна" на підставі договору страхування № АІ/9170596/0724/16 від 29.04.2015. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 51/2016 судового експерта [PERSON] залишкова (утилізаційна вартість автомобіля марки "Вольксваген ЛТ-46" д.н.зн. АО 5581 АМ складає 155360 грн. Згідно з ст.1187 ч.2 ЦК України відповідач як винна особа - володілець транспортного засобу має нести відповідальність за завдану шкоду позивачу у вигляді ушкодження транспортного засобу. Ст. 1192 ЦК України передбачено: з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Предметом спору в справі є розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню. Позивач пред'явив докази, експертний висновок, за яким ремонт ушкодженого автомобіля визнаний економічно необгрунтованим, бо витрати на такий ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Позивач не подав доказів, що транспортний засіб визнано фізично знищеним і не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Натомість відповідач експертним висновком підтвердив, що коефіціент фізичного зносу складників автомобіля позивача складає 0,7 , а ліквідаційна (утилізаційна) вартість цього автомобіля у результаті пошкодження від ДТП складає 155360 грн. (залишкова вартість автомобіля). Отже, суд згідно з вимогами ст. ст.1166, 1187 ч.2, 1192 ЦК України визначає розмір збитків, який підлягає відшкодуванню як різницю між вартістю транспортного засобу до і після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Суд, відхиляє вимоги позивача відшкодувати йому втрачену вигоду внаслідок утрати засобу отримання доходу в сумі 109000 грн., з огляду на таке. Ст. 60 ч.1 ЦПК України, передбачено обов'язок сторонами довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України (підстави звільнення від доказування). Ст.58 ЦПК України вимагає подання суду стороною належних доказів. Позивач подав суду докази, що він у 2016 р. був зареєстрований фізичною особою підприємцем з видів діяльності: перевезення вантажів автотранспортом , посередництво в торгівлі, а також про те, що з 1 кварталі 2016 р. його валовий дохід підприємця становить 20 тис. грн., а в попередній період (2011-2015 р.р.) - 400 тис. грн. на рік. Натомість позивач не подав інших доказів утраченої вигоди і не обгрунтував розмір такої, не надав відповідних розрахунків. Тому ці вимоги суд визнає недоведеними і спростованими запереченнями відповідача. Вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з таких підстав і мотивів. Ст.1167 п.1 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, установлених законом. Судом установлено, що шкода позивачу завдана неправомірними діями відповідача. Суд вважає,що внаслідок ДТП позивач одержав моральні страждання від ушкодження власного майна транспортного засобу (переживання, психологічний стрес). Позивач також зазнав незручностей в повсякденному житті, змушений докладати додаткових зусиль для відновлення нормальної життєвої діяльності. Отже, є обставини, передбачені ст. 23 ч.1 і ч.2 п.3 ЦПК України. Встановлене дає підстави застосувати ст. ст. 23 ч.ч.3-5 і 1167 ч.1 ЦК України. Натомість розмір морального відшкодування позивач належним чином не обгрунтував, а тому суд, виходячи з принципів розумності, справедливості, обгрунтованості, визнає розмір такого відшкодування в сумі 15 тис. грн. Суд вважає, що вимоги позивача стягнути з відповідача суму судового збору (1378 грн.), вартість експертного дослідження (177,8 грн.) і витрати, пов'язані з розглядом справи у вигляді вартості ксерокопій документів для позовної заяви (105 грн.) і послуги пошти - пересилки позову і матеріалів до суду (33,5 грн.) є обгрунтованими, бо підтверджені документально квитанціями і передбачені ст.79 ЦПК України (ч.ч.1,3 п.3,5), законом "Про судовий збір". Таким чином, позивачу слід присудити до стягнення з відповідача: - 105724 грн.(307084 - 155360 - 49500) - майнова шкода; - 15000 грн. - моральної шкоди; - 1695 грн.30 коп. - судових витрат.

Outcome: partial