Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, відновлення залишку коштів на рахунку, визнання кредитних угод недійсними. Свої вимоги мотивував тим, що 06 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду № SAMDN50OTC002708073, відповідно до якої позивачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] з додатковими рахунками до угоди з кредитним лімітом у розмірі 50 000,00 грн. Станом на 21 травня 2020 року сума використаного кредитного ліміту по картці № [NUMBER] становила у розмірі 0,00 грн., залишок власних коштів становив у розмірі 591,33 грн. 22 травня 2020 року в нічний час позивач, перебуваючи у себе вдома зі своєю родиною за адресою [ADDRESS] помітив, що йому на мобільний номер телефону [NUMBER] , імеі мобільного пристрою [NUMBER] , який є його фінансовим, від додатку "Приват-24" почали приходити повідомлення наступного змісту: а саме об 00 год 17 хв. - " [PERSON] , перевірка вашого фото успішно проведена"; 00 год. 27 хв. - "Відмова. Неправильний ПІН - код. Операція виконувалася у Приват24; 00 год. 27 хв. - "Відмова. Неправильний ПІН - код. Операція виконувалася у Приват24; 00 год. 27 хв. - "Відмова. Неправильний ПІН - код. Операція виконувалася у Приват24; 00 год. 27 хв. - "Відмова. Неправильний ПІН-код. Операція виконувалася у Приват24". Помітивши зазначені повідомлення об 01 год 13 хв. Позивач здійснив телефонний дзвінок за Номером 0 800 504 707 - спеціальна цілодобова лінія підтримки Gold - клуба ПриватБанк. В 01 год. 14 хв. позивачу на його фінансовий номер телефону передзвонив з телефону [NUMBER] оператор цілодобової лінії підтримки Gold - клубу ПриватБанк. якому позивач повідомив, що відбуваються незрозумілі речі з його картковим рахунком, які мають ознаки шахрайських, а також попросив застосувати всі необхідні міри для збереження коштів по картковим рахункам, в тому числі блокування карти. 22 травня 2020 року близько 10 год. Позивач звернувся до найближчого відділення ПриватБанку де дізнався що з його карткового рахунку було знято 49 793 грн. 93 коп. - кредитних коштів, 591 грн. 33 коп. власних коштів та оформлено кредитів на суму 27 970 грн. 72 коп. за сервісом "Оплата частинами". Під час спілкування з службою безпеки АТ КБ "ПриватБанк" позивачу повідомили, що фінансовий номер позивача [NUMBER] був замінений на номер - [NUMBER] за допомогою якого здійснювались несанкційовані транзакції, а саме до карткових рахунків позивача було підв`язано іншу пластикову картку № [NUMBER] , за допомогою якої відбувалось зняття готівкових коштів. Відповідно до інформації, що отримана з додатку "Приват-24" невстановлені особи, використовуючи пластикову картку № [NUMBER] , яку Позивач в відділенні банку не оформлював, та змінений фінансовий номер телефону [NUMBER] , що не належить Позивачу в ТК "Епіцентр" (м. Кривий Ріг, вул. Бикова, 33) 22.05.2020 року об 8 год. 22 хв. та 8 год. 29 хв. оформили споживчі кредити з використанням сервісу оплата частинами на суму 14 997,96 (кредитний договір 20052229644105) та на суму 10698.96 грн. (кредитний договір 20052229644115). В той же день невстановлені особи, використовуючи пластикову картку № [NUMBER] та змінений фінансовий номер телефону [NUMBER] в магазині "Фокстрот" (м. Кривий Ріг, вул. Металургів, 36) об 09 год. 28 хв. та 9 год 36 хв. оформили споживчі кредити з використанням сервісу оплата частинами на суму 3599,90 грн. (кредитний договір 20052229644215) та на суму 4899,90 грн. (кредитний договір 20052229644238). 09 червня 2020 року АТ КБ '"ПриватБанк" відмовив позивачу в задоволенні вимог відносно відновлення залишку коштів на рахунках, припинення нарахованих відсотків, надання детального опису зняття грошових коштів та аудіо запису телефонних переговорів з оператором AT КБ "ПриватБанк з підстав того, що оскільки грошові кошти з картрахунку Позивача № [NUMBER] було знято з правильним введенням пін-коду, підстави повернення кредитних коштів відсутні. У зв`язку з чим просить зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № [NUMBER] [PERSON] , відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN50OTC002708073 від 06 лютого 2010 року, до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 22 травня 2020 року, тобто станом на 23 год. 59 хв. 21 травня 2020 року; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» припинити нарахування за картковим рахунком № [NUMBER] [PERSON] , відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN50OTC002708073 від 06 лютого 2010 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 22 травня 2020 року; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» скасувати нараховані за картковим рахунком № [NUMBER] [PERSON] , відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN50OTC002708073 від 06 лютого 2010 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 22 травня 2020 року; визнати кредитні договори № 20052229644105 від 22 травня 2020 року на суму 14 997,96 грн., № 20052229644115 від 22 травня 2020 року на суму 10 698,96 грн., № 20052229644215 від 22 травня 2020 року на суму 3599,90 грн., № 20052229644238 від 22 травня 2020 року на суму 4899,90 грн., укладені між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» недійсними з моменту їх укладення. 06 липня 2020 року ухвалою суду постановлено цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, відновлення залишку коштів на рахунку, визнання кредитних угод недійсними передати до Печерського районного суду м. Києва, за територіальною підсудністю. 26 серпня 2020 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 08 вересня 2020 року суддею Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І. заявлено самовідвід щодо розгляду справи № 755/9401/20 (Провадження № 2/755/5347/20) за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсними кредитних договорів, відновлення залишку коштів на рахунках, припинення здійснення нарахувань. 08 вересня 2020 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, відновлення залишку коштів на рахунку, визнання кредитних угод недійсними, було передано в провадження судді Арапіної Н.Є. в порядку визначеному ст. 14 ЦПК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 14 вересня 2020 року ухвалою суду у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про витребування у Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» належним чином завірену інформацію відносно мобільного номеру телефону [PERSON] , що є його фінансовим номером ( [NUMBER] ), а саме: імеі мобільних терміналів з якими працювала сім-картка з номером телефону [NUMBER] з прив`язкою до базових станцій та адреси їх розташування; вхідні, вихідні дзвінки, смс-повідомлення із зазначенням дати, часу, тривалості з`єднання номеру в період з 00 год. 01 хв. по 23 год. 59 хв. 22 травня 2020 року відмовлено. Крім того, 14 вересня 2020 року ухвалою суду у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про витребування у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» належним чином завірену інформацію, а саме, про те, чи проводилася службова перевірка за зверненнями [PERSON] 22 травня 2020 року до АТ КБ «Приватбанк» щодо банківських операцій проведених 22 травня 2020 року від його імені та з його рахунками. Якщо так, то які результати такої перевірки; звукозапис телефонних розмов, що мав місце 22 травня 2020 року об 01 год. 14 хв. між оператором Call-центру Банку та абонентом із номером [NUMBER] , який є фінансовим телефоном [PERSON] ; інформацію про те, чи змінювався 22 травня 2020 року фінансовий номер телефону [PERSON] , якщо так то коли саме (час) та на який номер телефону та як саме це відбувалось; інформацію про те, на який фінансовий номер телефону приходили повідомлення про підтвердження транзакції по картковим рахункам [PERSON] що мали місце 22 травня 2020 року; детальну виписку з карткового рахунку [PERSON] про транзакції, що мали місце 22 травня 2020 року з вказанням дати та часу транзакції, термінального пристрою з місцем його розташування, рахунку (номер картки) з якого відбувалось списання грошових коштів, суми транзакції; інформацію про те, чи оформлювалась на ім`я [PERSON] в АТ КБ "Приват - Банк" пластикова картка № [NUMBER] , якщо так, то коли саме, та надати докази отримання [PERSON] пластикової картки № [NUMBER] ; копії квитанцій про оформлення споживчих кредитів з використанням сервісу "Оплата частинами" в ТК "Епіцентр" (м. Кривий Ріг, вул. Викова, 33) 22.05.2020 року об 8 год. 22 хв. га 8 год. 29 хв. на суму 14 997,96 (кредитний договір 20052229644105) та на суму 10698,96 грн. (кредитний договір 20052229644115); копії квитанцій про оформлення споживчих кредитів з використанням сервісу "Оплата частинами" в магазині "Фокстрот" (м. Кривий Ріг, вул. Металургів, 36) об 09 год. 28 хв. та 9 год 36 хв. на суму 3599,90 грн (кредитний договір 20052229644215) та на суму 4899,90 грн. (кредитний договір 20052229644238); фото- та/або відеозаписи з банкоматів, що розташовані у [ADDRESS] в період часу з 05:16-05:19 та по [ADDRESS] в період часу 08:17-08:21 22 травня 2020 року, тобто у період коли відбувалося зняття коштів із рахунку [PERSON] відмовлено. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості на підставі заяви позивача від 23 травня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, а саме, 22 травня 2020 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами та розпочато кримінальне провадження № 12020100040003422 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України (а.с. 21, 19). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості на підставі заяви позивача від 04 червня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, а саме, 22 травня 2020 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами та розпочато кримінальне провадження № 12020040230001040 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України (а.с.20, 22). Зі змісту виписки по особовим рахункам за період з 06 лютого 2010 року по 22 травня 2020 року вбачається, що 22 травня 2020 року з карткового рахунку позивача знято 49 793 грн. 93 коп. - кредитних коштів, 591 грн. 33 коп. - власних коштів та оформлено кредитів на суму 27 970 грн. 72 коп. за сервісом "Оплата частинами" (а.с. 23, 24). 25 травня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про відсутність його згоди на проведення зняття з карткового рахунку позивача грошових коштів та з вимогою відновлення залишку коштів на його рахунковому рахунку з підстав того, що транзакції 22 травня 2020 року є шахрайськими (а.с.51). Листом від 09 червня 2020 року позивачу відмовлено у задоволенні вимог відносно відновлення залишку коштів на рахунках, припинення нарахованих відсотків, надання детального опису зняття грошових коштів та аудио запису телефонних переговорів з оператором AT КБ "ПриватБанк з підстав того, що оскільки грошові кошти з картрахунку позивача № [NUMBER] було знято з правильним введенням пін-коду, підстави повернення кредитних коштів відсутні (а.с. 52). Позивач просить зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № [NUMBER] [PERSON] , відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN50OTC002708073 від 06 лютого 2010 року, до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 22 травня 2020 року, тобто станом на 23 год. 59 хв. 21 травня 2020 року; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» припинити нарахування за картковим рахунком № [NUMBER] [PERSON] , відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN50OTC002708073 від 06 лютого 2010 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 22 травня 2020 року; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» скасувати нараховані за картковим рахунком № [NUMBER] [PERSON] , відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN50OTC002708073 від 06 лютого 2010 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) 22 травня 2020 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив про відсутність згоди на проведення зняття з карткового рахунку позивача 49 793 грн. 93 коп. - кредитних коштів, 591 грн. 33 коп. - власних коштів та оформлення кредитів на суму 27 970 грн. 72 коп. за сервісом "Оплата частинами". Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги не визнав повністю. Зазначив, що відповідно до висновку служби безпеки про Розкрадання коштів клієнтів в Приват24 по дзвінку на 3700, карта клієнта [NUMBER] (за яким намагались зайти до його Приват24) була заблокована о 01:26, при цьому від клієнта не надходила інформація щодо комунікації з шахраями. Під час бесіди з оператором, з слів клієнта він коректно зайшов до свого аккаунта на ПК з введенням свого паролю до додатку Прват24 та запевнив що фінансовий телефон у нього на руках. О 05:19:11 проведена заміна аккаутна Приват24 з підтвердженням операції по дзвінку IVR на фінансовий номер, тобто проведена заміна фінансового номера клієнта з [NUMBER] (пристрій IPHONE, геолокація м. Київ) на номер [NUMBER] (номер шахраїв на пристрої STK-LX1|HUAWEI, геолокація відсутня) на IP: 10.63.31.83, після чого додана додаткова карта [NUMBER] . Зняттю коштів зловмисниками з картки клієнта, передувало заміна аккаунта для входу в додаток Приват24 (фіз.осіб) та додавання додаткової карти. За результатами додаткової перевірки причетність з боку персоналу банка до шахрайства у тому числі до розголошення конфіденційної інформації про клієнта не встановлено. З дозволу клієнта, про дану подію проінформовано кіберполіцію в м. Дніпро, яка відпрацьовує групу шахраїв у Дніпропетровській області. Враховуючи встановлені обставини зроблено висновок, що розкрадання коштів клієнта стало можливим з вини самого клієнта. Крім того, у відповідності до вимог чинного законодавства, кожна транзакція в банкоматах або Приват24 забезпечена захистом від шахрайських дій, а саме проходження Клієнтом авторизації, тобто введення реквізитів карти, які дають можливість ідентифікувати Клієнта та картковий рахунок, та додаткове підтвердження операції шляхом введення одноразового ОТП-паролю (коду авторизації), який надсилається Банком на мобільний телефон Клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі (фінансовий телефон). Банк не несе відповідальності перед Власником Карти за всі операції, у випадку передачі мобільного телефону, сім-карти, Стікеру PayPass третім особам. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку7 ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Позивач скористався своїм правом подачі відповіді на відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що представником відповідача не надано належних та допустимих доказів того, що позивач сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Сторони не заперечують, що 22 травня 2020 року було проведено заміну фінансового номера клієнта з [NUMBER] (пристрій IPHONE, геолокація м. Київ) на номер [NUMBER] (пристрій STK-LX1|HUAWEI, геолокація відсутня) на IP: 10.63.31.83. Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. В силу статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, зокрема, що ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу; переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою; помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі; платіжний інструмент - засіб певної форми на паперовому, електронному чи іншому носії інформації, який використовується для ініціювання переказів. До платіжних інструментів належать документи на переказ та електронні платіжні засоби; платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів. Реконсиляція - процедура контролю, яка полягає в ідентифікації та перевірці виконання кожного переказу за допомогою щонайменше трьох показників, визначених платіжною системою; Згідно статті 32 цього Закону банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. Відповідно до частин сьомої, восьмої, дев`ятої розділу VI "Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками" Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Судом встановлено, що 22 травня 2020 року проведена заміна аккаутна Приват24 з підтвердженням операції по дзвінку IVR на фінансовий номер, тобто проведена заміна фінансового номера клієнта з [NUMBER] (пристрій IPHONE, геолокація м. Київ) на номер [NUMBER] (пристрій STK-LX1|HUAWEI, геолокація відсутня) на IP: 10.63.31.83, після чого була додана додаткова карта [NUMBER] та з карткового рахунку позивача знято 49 793 грн. 93 коп. - кредитних коштів, 591 грн. 33 коп. - власних коштів та оформлено кредитів на суму 27 970 грн. 72 коп. за сервісом "Оплата частинами". Матеріали справи не містять доказів про те, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера чи іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Таким чином, оскільки не підтверджено, що транзакції по карті позивача проведені в результаті протиправної поведінки користувача картки, вимоги про відновлення залишку коштів на рахунку до виконання операцій 22 травня 2020 року підлягають задоволенню. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про те, що відповідачем за картковим рахунком № [NUMBER] на ім"я [PERSON] нараховано проценти, пеня та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) 22 травня 2020 року, відтак в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, позивач просить визнати кредитні договори № 20052229644105 від 22 травня 2020 року на суму 14 997,96 грн., № 20052229644115 від 22 травня 2020 року на суму 10 698,96 грн., № 20052229644215 від 22 травня 2020 року на суму 3599,90 грн., № 20052229644238 від 22 травня 2020 року на суму 4899,90 грн., укладені між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» недійсними з моменту їх укладення. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 22 травня 2020 року проведена заміна аккаутна Приват24 з підтвердженням операції по дзвінку IVR на фінансовий номер, тобто проведена заміна фінансового номера клієнта з [NUMBER] (пристрій IPHONE, геолокація м. Київ) на номер [NUMBER] (пристрій STK-LX1|HUAWEI, геолокація відсутня) на IP: 10.63.31.83, після чого була додана додаткова карта [NUMBER] та з карткового рахунку позивача оформлено кредитів на суму 27 970 грн. 72 коп. за сервісом "Оплата частинами". 22 травня 2020 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 20052229644105 на суму 14 997,96 грн., кредитний договір № 20052229644115 на суму 10 698,96 грн., кредитний договір № 20052229644215 на суму 3599,90 грн., кредитний договір № 20052229644238 на суму 4899,90 грн. (а.с. 25, 26, 27, 28, 29-31, 32-34, 35-37, 38-40). За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 215 ЦК України проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (статті 219, 220, 224 ЦК України тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (статті 222, 223, 225 ЦК України тощо). Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Судом встановлено, що 22 травня 2020 року проведена заміна аккаутна Приват24 з підтвердженням операції по дзвінку IVR на фінансовий номер, тобто проведена заміна фінансового номера клієнта з [NUMBER] (пристрій IPHONE, геолокація м. Київ) на номер [NUMBER] (пристрій STK-LX1|HUAWEI, геолокація відсутня) на IP: 10.63.31.83, після чого була додана додаткова карта [NUMBER] та з карткового рахунку позивача оформлено кредитів на суму 27 970 грн. 72 коп. за сервісом "Оплата частинами". Отже, під час укладання спірних кредитних договорів було відсутнє волевиявлення позивача на їх укладення з метою отримання кредиту за сервісом "Оплата частинами". За встановлених обставин, позовні вимоги про визнання кредитних договорів № 20052229644105 від 22 травня 2020 року на суму 14 997,96 грн., № 20052229644115 від 22 травня 2020 року на суму 10 698,96 грн., № 20052229644215 від 22 травня 2020 року на суму 3599,90 грн., № 20052229644238 від 22 травня 2020 року на суму 4899,90 грн., укладені між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» недійсними з моменту їх укладення, підлягають задоволенню повністю. З урахуванням викладеного позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, відновлення залишку коштів на рахунку, визнання кредитних угод недійсними підлягають задоволенню частково: зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № [NUMBER] [PERSON] , відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний Банк «Приватбанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN50OTC002708073 від 06 лютого 2010 року, до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 22 травня 2020 року, тобто станом на 23 год. 59 хв. 21 травня 2020 року; визнати кредитний договір № 20052229644105 від 22 травня 2020 року на суму 14 997,96 грн., укладений між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» недійсним з моменту його укладення; визнати кредитний договір № 20052229644115 від 22 травня 2020 року на суму 10 698,96 грн., укладений між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» недійсним з моменту його укладення; визнати кредитний договір № 20052229644215 від 22 травня 2020 року на суму 3599,90 грн., укладений між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» недійсним з моменту його укладення; визнати кредитний договір № 20052229644238 від 22 травня 2020 року на суму 4899,90 грн., укладений між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» недійсним з моменту його укладення. В решті позовних вимог відмовити. Згідно частини 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.). Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою, то, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Отже, з урахуванням задоволених позовних вимог та відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за п`ять позовних вимог немайнового характеру у загальному розмірі 4 204,00 грн. (840,80 грн. х5).

Outcome: partial