Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що є співласниками будинку № 4 по пров. Плеханова у м.Черкаси. Кожен з них має частку у розмірі 4/25, отриману внаслідок приватизації цього житла, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, видане Соснівським райвиконкомом від 15.01.1998 року. Крім цього, [PERSON] має на праві приватної власності частку у розмірі 4/25 отриману внаслідок спадкування після смерті матері [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину від 05.01.2000 року, всього позивачі мають 16/25 частин будинку (будинковолодіння) № 4 по пров. Плеханова у м.Черкаси. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної часткової власності задоволено частково. Виділено в натурі [PERSON], [PERSON], [PERSON] 16/25 частин домоволодіння по пров.Плеханова,4 в м.Черкаси. Інша частка домоволодіння у розмірі 9/25 виділена [PERSON]. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05.05.2014 року рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від. 24.03.2014 року змінено. Виділено в натурі [PERSON], [PERSON], [PERSON] ? частину сараю «Б». Виділено в в натурі [PERSON] ? частину сараю «Б», прибудови а5 та а6. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вказують, що до цього часу рішення апеляційного судуЧеркаської області від 05.05.2014 не виконано, оскільки фактично виділу в натурі 1/2 сараю Б родині [PERSON] не відбулося. Позивачі користуються набагато меншою частиною сараю "Б", ніж та, яка передбачена у рішенні суду. Позивачі вважають, що у кожної сторони має бути у користуванні однакова площа сараю "Б". Уточнившись з позовними вимогами позивачі просять усунути перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження 1/2 частини сараю "Б" в межах точок, 6,5,4,3 по пров.Плеханова,4 в м.Черкаси шляхом зобов'язання [PERSON] надати вільний доступ позивачам в межах сараю "Б" до приміщень у сараї "Б" по пров.Плеханова,4 в м.Черкаси для влаштування дверного прорізу в існуючій старій перегородці та для встановлення перегородки згідно з варіантом №2 висновку експерта №20/СЕ-16 від 22.08.2016 року судової будівельно-технічної експертизи, яку встановити перпендикулярно до стіни довжиною 8,36 м, при цьому вісь по центру перегородки буде проходити між точками 5 та 6 на відстані 4,18 м від зовнішніх поверхонь стін сараю "Б" по пров.Плеханова,4 в м.Черкаси та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], адвокат позивачів [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Вказували, що з моменту набрання законної сили рішенням апеляційного суду від 05.05.2014р. про виділ в натурі 1/2 частини сараю Б, на підставі ст.120 ЗК України припинилось право відповідачки на той час користування земельною ділянкою, на якій позташована набута у власність позивачами частина сараю, з цього часу розпочалось створення відповідачкою перешкод позивачам у користуванні та розпорядженні сараєм, в зв'язку з чим звернулись до суду з даним позовом. Також вказували, що приватизація відповідачкою ділянки відбулась з порушенням закону, без погодження межі з власниками суміжної ділянки, також зазначали, що приватизація позивачами ділянки також відбулась з порушенням їх земельних прав, без урахуванням можливості доступу до належної позивачам частини будинку та надвірних споруд, в зв'язку з цим в подальшому позивачі будуть звертатись до суду. Позивач [PERSON] в наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутність, позов підтримав та просив задоволити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову з тих мотивів, що позивачами не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідачка створює перешкоди у користуванні позивачами частиною сарая, на яку відповідачі набули права власності в порядку приватизації ще в 1998 році. Вказував, що в даний час межа розподілу сараю співпадає з межею належної позивачам ділянки згідно з правовстановлюючим документом, отже фактичний порядок користування сараєм склався ще на момент набуття позивачами права на земельну ділянку в порядку приватизації в 2000 році та проти такого порядку позивачі на той час не заперечували, в подальшому відповідачка приватизувала ділянку в 2014 році вже з урахуванням затверджених меж позивачів згідно з Державним актом про право власності на землю серія ЧР 24-1-2823. В даний час позивачі ставлять питання про збільшення їм площі сараю Б, однак внаслідок встановлення перегородки згідно висновку експерта №20/СЕ-16 від 22.08.2016 року вказана перегородка буде виходити за межі належної позивачам ділянки, чим без законних підстав зменшиться площа належної відповідачки земельної ділянки, що призведе до порушення її прав як її власника. Зазначав, що оскільки фактичний виділ в натурі належної позивачами частини сараю у межах належної їм земельної ділянки не можливий, відповідачка згодна на виплату грошової компенсації. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачі є співласниками будинку (будинковолодіння) № 4 по пров. Плеханова у м.Черкаси. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить 16/25 частин будинковолодіння, а саме по 4/25 частин кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Соснівським райвиконкомом від 15.01.1998 року. Крім цього, [PERSON] має на праві приватної власності частку у розмірі 4/25, отриману внаслідок спадкування після смерті матері [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину від 05.01.2000 року. В даний час відповідачці в будинку (будинковолодінні) № 4 по пров. Плеханова у м.Черкаси належить на праві приватної власності 9/25 частин, з них частка 3/25 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою держаною нотаріальною конторою 03.07.2009 року та частка 6/25 на підставі договору міни від 20.10.2011 року, зареєстрованого приватним нотаріусом [PERSON] в реєстрі за №7243. В 2012 році [PERSON] звернулась до [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовом про виділення в натурі частки із спільної часткової власності. З висновків № 3/СЕ судової будівельно-технічної експертизи по справі № 2-1612/12, 2/712/202/13 від 10.07.2013 року та № 24/СЕ додаткової будівельно- технічної експертизи за цивільною справою № 2-1612/12, 2/712/202/13 від 07.11.2013 року вбачається, що виділити належну [PERSON] частину майна в об'єкті спільної часткової власності - будинку та господарських спорудах будинковолодіння за адресою: м. Черкаси, пров.Плеханова,4 відповідно до ідеальних часток співвласників даного будинковолодіння згідно ідеальних часток 9/25 та 16/25 чітко без відхилення від них не видається можливим, оскільки будівлі та споруди, які знаходились у користуванні співвласників ввійшли в перелік майна при підрахунку часток при приватизації (тобто були приватизовані співвласниками в частках 9/25 та 16/25); від часу приватизації 1992-1993 р.р. кількісний та якісний склад будівель за 21 рік частково змінився. Оскільки виділити по ідеальним часткам не надається можливим, експертом запропоновано виділ нерухомого майна провести за фактичним користуванням співвласниками будівлями та спорудами, що внесені до реєстру нерухомого майна, при якому пройде розподіл часток. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 березня 2014 року виділено в натурі [PERSON] 9/25 частин домоволодіння по пров.Плеханова,4 в м.Черкаси, а саме: в житловому будинку А-1 кімната №1-3, кімната 1-4, коридор №1-5, частину сараю Б, гараж Г, №1 ворота, №2 та №5 огорожа. Виділено в натурі [PERSON], [PERSON], [PERSON] 16/25 частин домоволодіння по пров.Плеханова,4 в м.Черкаси, а саме: літ.А-1 в житловому будинку кімната №2-5, кімната №2-6, кімната №2-7, в житловій прибудові кімната №2-3, ванна №2-4, літ. а - в прибудові кухня №2-1, коридор №2-2, літ.а1 в тамбурі коридор №2-7, частина сараю Б, сарай літ.б, 1 - вимощення, №3 - огорожа, №4 - колонка, щодо виділу приміщень а.5 та а.6 відмовлено. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05.05.2014 року рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від. 24.03.2014 року змінено. Виділено в натурі [PERSON], [PERSON], [PERSON] ? частину сараю «Б», виділено в в натурі [PERSON] ? частину сараю «Б» та прибудови а5, а6. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Встановлено, що виділ сторонам сараю по 1/2 частині проведений в зв'язку з тим, що при приватизації житла в 1998 році до розрахунку площі позивачів увйшло 50% сараю. У травні 2016 року позивачі звернулись до суду з даним позовом щодо створення перешкод відповідачкою у фактичному виділі в натурі 1/2 сараю Б родині [PERSON], оскільки позивачі користуються набагато меншою частиною сараю "Б", ніж та, яка передбачена у рішенні суду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.06.2016 року по справі №712/5345/16-ц було призначено будівельно-технічну експертизу. З Висновку судової будівельно-технічної експертизи №20/СЕ-16 від 22.08.2016 року вбачається, що за даними Технічного паспорту від10.04.2009 року сарай літ. Б має площу забудови 24,5 кв.м., шириною 2,93 м, довжина не зазначена у зв'язку з наявністю прибудов до нього. Розрахункова вона становить 24,5:2,93=8,36 м. (що також підтверджує і наближений розрахунок 5,26 (відстань до прибудови) + 3,08 (ширина прибудови)=8,34 м). Матеріал стін за технічним паспортом цегла, покрівля азбестоцементні листи. При обстеженні було встановлено, що стіни частини сараю в користуванні [PERSON] частково складаються з цегли та шлакоблоку. На відстані 5,65 м від воріт сараю зі сторони [PERSON] є перегородка, яка ділить даний сарай на два приміщення. Розрахунково встановлено, що в користуванні у [PERSON] знаходиться 16,6 кв.м. площі забудови сараю, що становить 68%, а в користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] - 7,9 кв.м., що становить 32%. Вищевказаним висновком встановлено, що для забезпечення облаштування ізольованого користування приміщеннями сараю літ.Б по пров. Плеханова,4 м.Черкаси відповідно до частки по 1/2 потрібно буде виконати перепланування, а саме влаштувати перегородку, яку встановити перпендикулярно до стіни довжиною 8,36 м. Вісь по центру перегородки буде проходити на відстані 4,18 м від зовнішніх поверхонь стін. Що стосується матеріальних витрат на облаштування перегородки, то експерту не надалося можливим їх визначити. Лінія розподілу сараю літ. Б, на відстані 4.18 м від зовнішніх стін відповідно по 1/2 частини буде проходити за межами державного акту серія ЧР 24-1-2823 на земельну ділянку, виданого листопадом 2000 р., на право приватної власності на землю [PERSON]. [PERSON], [PERSON] Для встановлення точних розмірів потрібно проводити винос в натурі меж відповідно до державного акту, що проводять фахівці-землевпорядники з використанням відповідного обладнання та баз даних, лише після цього та встановлення перегородки за даними матеріалами можливо буде провести дослідження щодо доступу до частин сараю по належних власникам земельних ділянках. 19.10.2016 судовим експертом [PERSON] надано Роз'яснення до Висновку судової будівельно-технічної експертизи №20/СЕ-16 від 22.08.2016 року, відповідно до якого сарай літ.Б можливо поділити по 1/2, встановивши перпендикулярно до стіни довжиною 8,36 м перегородку між точками 5 та 6. Вісь по центру перегородки між точкою 5 та точкою 6 на схемі буде проходити на відстані 4,18 м від кутів сараю, що є точками 1 зі сторони [PERSON] та 4 зі сторони [PERSON]. \~Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Судом встановлено, не оспорювалось позивачами, що межа фактичного розподілу сараю співпадає з межею належної позивачам земельної ділянки згідно з Державним актом серія ЧР 24-1-2823. від 15.11.2000р. Отже, фактичний порядок користування сараєм існував ще на момент набуття позивачами права на земельну ділянку та проти такого порядку позивачі на той час не заперечували, приватизації ними ділянки передувало підписання акту встановлення та погодження меж з суміжними землекорситувачами, на підставі якого позивачі приватизували свою ділянку, а відповідачка в подальшому приватизувала ділянку в 2014 році вже з урахуванням затверджених меж ділянки позивачів згідно з Державним актом про право власності на землю серія ЧР 24-1-2823. Після поділу домоволодіння в натурі в 2014 році в судовому порядку позивачі ставлять питання про усунення перешкод в користуванні 1/2 частиною сараю Б. У фактичному користуванні позивачів на даний час перебуває 7,9 кв.м сараю Б., тоді як на 1/2 частина вказаної надвірної споруди складає 24,5/2=12,25 кв.м, при цьому згідно з висновком експерта встановлення перегородки в сараї для його поділу та збільшення площі позивачів на 12,25 - 7,9 = 4,35 кв.м потягне за собою вихід за межі належної позивачам ділянки за рахунок відповідного зменшення суміжної ділянки, що зареєстрована на праві власності відповідачки. Разом з тим, існування між сторонами спору щодо користування сараєм не може бути підставою для припинення права власності або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140, 141 ЗК перелік підстав для цього є вичерпним. Доводи позивачів та їх представника про те, що з моменту набрання законної сили рішенням апеляційного суду від 05.05.2014р. про виділ в натурі 1/2 частини сараю Б, на підставі ст.120 ЗК України припинилось право відповідачки на той час користування земельною ділянкою, на якій позташована належна позивачам частина сараю, суд вважає такими, що не обгрунтовують позовні вимоги, оскільки підставою виділу в натурі позивачам частини сараю згідно рішення суду визначено набуття ними права власності на 50% вказаної споруди в порядку приватизації, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане Соснівським райвиконкомом від 15.01.1998 року. В даний час сторони є власниками земельних ділянок у межах на підставі отриманих ними правовстановлюючих документів, які є чинними, а тому посилання на перерозподіл земельних ділянок сторін без зміни вказаних правовстановлюючих документів, не грунтуються на законі. Оскільки позивачами не обгрунтована наявність передбачених законодавством підстав для обтяження на користь позивачів належної відповідачки ділянки чи обмеження останньої у праві власності на земельну ділянки, відсутні підстави для задоволення позову, так як відповідно до ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed