Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідача на користь його довірителя: суму ненарахованої індексації за період з 1 липня 2015 року по 31 серпня 2015 року у сумі 1\~047,59 гривень; частину ненаданої вихідної допомоги в сумі 848,03 гривень; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 49\~570,27 гривень. В обґрунтування позову зазначено наступне. З 1 вересня 2013 року по 31 серпня 2015 року позивач працювала у відповідача на посаді чергового по студентському гуртожитку. При звільненні їй не була нарахована і виплачена індексація заробітної плати за липень і серпень 2015 року, вихідна допомога у зв'язку з цим виплачена у меншому розмірі. Крім цього, з огляду на це утворилась заборгованість по середньому заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. У судовому засіданні позивач та її представник позов з названих підстав підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, в свою чергу, позов не визнав та вказав, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними та такими, які ґрунтуються на нормах законодавства. Відтак, представник позивача просив суд відмовити у задоволенні позову. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідив надані ним докази, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. З 1 вересня 2013 року [PERSON] працювала у Державному університеті телекомунікацій на посаді чергового по студентському гуртожитку (а.с.4-5). 31 серпня 2015 року позивача було звільнено на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, тобто у зв'язку із скороченням штату. Як вбачається з розрахункових листів про заробітну плату (а.с.6) індексація заробітної плати була нарахована і виплачена позивачеві включно по червень 2015 року. У липні і серпні нарахування і виплата індексації не здійснювались (а.с.7-8), в розрахунок вихідної допомоги у сумі 1\~891,8 гривня не включались. З наданих і здійснених представником позивача розрахунків заборгованості відповідача перед позивачем убачається наступне. Розмір заборгованості по індексації за 23 робочих днів липня 2015 року та 20 днів серпня 2015 року становить 1\~047,59 гривень (а.с.9). Недоплачена сума вихідної допомоги становить 848,03 гривні, яка за розрахунками представника позивача (а.с.10) утворилась в результаті віднімання від розміру середньомісячної заробітної плати (2\~739,83 гривень), обрахованої відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, суми виплаченої позивачеві вихідної допомоги (1\~891,8 гривня). За розрахунками середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (а.с.11), останній становить 49\~570,27 гривень (127,43 гривні середньоденної заробітної плати х 389 робочих днів з вересня 2015 року по березень 2017 року)). Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, врегульовані наступними положеннями актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпП України). Індексація заробітної плати працівників провадиться відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Статтею 6 даного Закону встановлено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України за №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17 липня 2003 року. Змінами, внесеними Законом України № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року передбачено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік. Пунктом 14 Прикінцевих положень цього закону Кабінету Міністрів України доручено за результатами першого півріччя 2015 року та з урахуванням економічної ситуації затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат. Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" зобов'язано Кабінет Міністрів України затвердити особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на 2015 рік. У зв'язку з відсутністю станом на серпень 2015 року затвердженого механізму індексації оплати праці індексація заробітної плати мала проводитись на підставі і з дотриманням вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення". Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-41цс15 при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум суд визначає розмір такого відшкодування з урахуванням розміру спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Так, у ході розгляду даної справи судом встановлений факт порушення прав позивача з боку відповідача, що знайшов свій прояв у невиплаті належної їй індексації за період роботи з 1 липня 2015 року по 31 серпня 2015 року, що, в свою чергу, потягло за собою виплату їй вихідної допомоги у меншому розмірі. У зв'язку з цим також є обґрунтованими вимоги автора позову стосовно стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при її звільненні, як того вимагають приписи ст. 117 КЗпП України. Суд погоджується з наданими представником позивача розрахунками заборгованості по усіх видах виплат, як з таким, що здійснені з дотриманням установлених законом та підзаконними актами вимог. Інших розрахунків, на противагу наданих представником позивача представником відповідача, суду надано не було, як і не було спростовано правильність розрахунків автора позову. До заперечень представника відповідача щодо відсутності фінансування на проведення індексації заробітної плати у другому півріччі 2015 року суд відноситься критично, адже така індексація, як механізм підвищення грошових доходів громадян, передбачений Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", а її невиплата є порушенням права позивача на мирне володіння майном, гарантованого ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушенням гарантованого ст. 43 Конституції України права на працю. Водночас, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ч. 3 ст. 88 ЦПК України, беручи до уваги те, що при зверненні до суду з даним позовом заявник мала пільги по сплаті судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути такі витрати у сумі 640,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved