Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. через недосягнення домовленості між подружжям у здійсненні матеріальних витрат на утримання дитини. Зазначає, що відповідач матеріально не допомагає, дитина знаходиться на її повному утриманні. В обгрунтування доводів зазначає, що дитину утримує і виховує позивач, відповідач матеріально не допомагає. Вимоги мотивує тим, що відповідач працездатний, інших дітей на утриманні не має. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно. Суд своєю ухвалою від 25.06.2021 року призначив справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до розгляду в порядку загального провадження. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви та доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області 13.08.2021 року з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Козар М.М., який діє в інтересах [PERSON] (ордер на надання правової допомоги серії РН 545 №105/21 від 08 грудня 2021 року) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити та стягувати з відповідача 2500 грн. аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Представник відповідача-адвокат Новікова І.С., яка діє в інтересах [PERSON] (ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АО№1032201 від 10.06.2021 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/865 від 08.02.2013 року) в судовому засіданні заявлені позовні виммоги визнала частково. Просить стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1800 грн. Позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази у справі, доводи позовної заяви, суд доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, у відповідності до ст. 51, ст. 52 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, у відповідності до ст. 180 СК України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Згідно п. п. 1, 2 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, чи ні. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2016 року (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , запис № 48 від 05.07.2016 року). Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , актовий запис № 259 від 15.12.2016 року) - в графі батько зазначено [PERSON] (відповідач), мати [PERSON] (позивач). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру витрат на утримання дітей які визначаються за рішенням суду, суд визначає не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір (суд ураховує правову позицію в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2016 (справа № 755/14148/18)). При визначенні величини аліментного платежу суд враховує величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законодавством України, що відповідач перебуває в працездатному віці. Однак також суд приймає до уваги, що від утримання дитини [PERSON] , 2016 року народження відповідач не ухиляється, переказує грошові кошти на ім`я позивача. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховує норми ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини, що Сімейним кодексом України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та норми ч.3 ст. 11 розділу III Закону України "Про охорону дитинства", що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вищенаведені правові норми та подані до суду докази, суд ураховує непорушність конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття, що обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням когось з подружжя як батьків дитини спільного проживання з дитиною, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, бере до уваги, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини частково. Розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] слід визначити з 15.09.2020 року у розмірі 2000 грн. щомісячно (суд ураховує, що такий розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), який буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи інтересів і становища, як відповідача так і позивача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст.184 СК України - розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Суд роз`яснює сторонам положенння ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Поскільки вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), суд доходить висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 908 грн., які діють з 01.01.2021 року на день постановлення рішення. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: partial