Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

18.06.2012 року позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому було уточено та згідно останньої редакції від 07.12.2012 року просив постановити рішення, згідно якого стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором на загальну суму 10 824 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 23.11.2012 року (1 дол. США = 7,9930 грн) складає 86 523 гривень 67 копійок, а також судові витрати у розмірі 359 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 30 березня 2006 року між [PERSON] та АППБ "Аваль" в особі ООФ АППБ "Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль") було укладено кредитний договір №014/0029/82/49262 про надання кредиту в сумі 3 000 долларів США на строк до 30 березня 2009 року із платою 16 % річних за користування кредитними коштами. Крім того, 30 березня 2006 року в якості забезпечення кредиту між АППБ "Аваль" в особі ООФ АППБ "Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль"), [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки, згідно п. 1.2 яких останні на добровільних засадах беруть на себе перед Банком відповідати по зобов'язанням [PERSON]. Відповідачами у визначений Кредитним договором строк борг в повному обсязі не повернуто, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала частково, а саме просила стягнути заборгованість за кредитним договором лише з [PERSON], вимоги до [PERSON] та [PERSON] не підтримала. Відповідач [PERSON] та її представник, який також є представником відповідача [PERSON], у судовому засіданні не заперечували проти часткового задоволення позову та стягненя з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладання не заявляв. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, зобов'язаннями щодо кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що 30 березня 2006 року між [PERSON] та АППБ "Аваль" в особі ООФ АППБ "Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль") було укладено кредитний договір № 014/0029/82/49262 про надання кредиту в сумі 3 000 долларів США на строк до 30 березня 2009 року із платою 16 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору № 014/0029/82/49262 від 30 березня 2006 року Позивач повністю та в строки виконав зобов'язання по даному договору видавши [PERSON] грошові кошти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами ЦК України. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. У якості забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", [PERSON] та [PERSON] був підписаний договір поруки від 30 березня 2006 року згідно п. 1.2 якого [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Позивачем відповідати по зобов'язанням [PERSON]. Згідно п. 3.1 договору поруки від 30 березня 2006 року у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед Банком на всю суму заборгованості, встановленому на момент подання позовної вимоги. Крім того, 30 березня 2006 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", [PERSON] та [PERSON] був підписаний договір поруки згідно п. 1.2 якого [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Позивачем відповідати по зобов'язанням [PERSON]. Згідно п. 3.1 договору поруки від 30 березня 2006 року, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед Банком на всю суму заборгованості, встановленому на момент подання позовної вимоги. Згідно ст. 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків. Однак, рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 03.09.2013 року було задоволено апеляційну скаргу [PERSON], в результаті чого рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2013 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - [PERSON], про визнання договору поруки припиненим задоволено, визнано договір поруки, укладений між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 30 березня 2006 року припиненим. Крім того, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2013 року було задоволено позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», визнано договір поруки, укладений 30 березня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступник якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] (поручитель) - припиненим. Вказане рішення в законному порядку оскаржене не було та набрало законної сили 16.12.2013 року. Отже, заважаючи на те, що вищевказані договори поруки на підставі рішень суду припинені, суд вважає, що в даному випадку солідарне стягнення є неможливим, а від так необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 014/0029/82/49262 від 30 березня 2006 року лише з відповідача [PERSON]. Станом на 23.11.2012 року заборгованість Відповідача [PERSON] перед Позивачем складає 10 824 дол. США 93 центів, з яких: заборгованість за кредитом - 0, 00 дол. США; заборгованість по відсотках - 1 084, 54 дол. США; пеня за прострочення тілу та відсотків по кредиту - 9 740, 39 дол. США. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави Позика, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд звертає увагу на те, що позивачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо кожного з відповідачів для досудового врегулювання проблеми, однак, це не призвело до повного погашення боргу. Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу , якщо інший порядок не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову в чатині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0029/82/49262 від 30 березня 2006 року в сумі 10 824 дол. США 93 центи, що за курсом НБУ України на день винесення рішення (100 дол. США = 855, 3200 грн.) складає 92 585 гривень 63 копійок. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 359 гривень. Виходячи з вищевкладенного та

Outcome: partial