Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором банківського строкового вкладу в розмірі 400,00 доларів США, суму нарахованих процентів в розмірі 20,73 доларів США та грошову компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 23.10.2014 р. на підставі договору-заяви № 313731/31875/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) „Стандарт" на 7 місяців в іноземній валюті він на протязі чотирьох місяців вніс по 100 доларів щомісячно, а ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит" прийняв грошові кошти у іноземній валюті на вкладний рахунок у загальній сумі 400,00 доларів США. Відповідно до умов договору, за час користування коштами Банк повинен був протягом дії договору нараховувати проценти за ставкою 11,10% річних. Станом на 23.05.2015 року сума процентів складає 20,73 доларів США. 22 травня 2015 року ним було подано заяву про повернення депозитного вкладу та процентів, однак Банк відмовив у прийнятті заяви та поверненні суми вкладу з процентами, не пояснивши відмову, та запропонував продовжити договір ще на 6 місяців, від чого він відмовився. Те, що він не бажає продовжувати договір, відповідач знав ще з 19 лютого 2015 року, коли він подав заяву про дострокове повернення вкладу, яку Банк прийняв, але не виконав. Дії Банку суперечать чинному законодавству та порушують його право вільно розпоряджатися власними коштами, що знаходяться на банківському депозиті. Незважаючи на те, що строк дії договору закінчився 23.05.2015 року, вимога про повернення вкладу відповідачем дотепер не виконана. Відповідно до ст.611 ЦК України наслідками порушення зобов'язання є, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди Внаслідок невиконання вимоги про повернення вкладу, відверте ігнорування його заяви йому завдано додаткових душевних страждань. Також йому потрібно робити хірургічну операцію, на яку він копив ці кошти, тому вимагає відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач - представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, та заперечень на позов не направив. Заслухавши позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи з свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 23.10.2014 р. на підставі договору-заяви № 313731/31875/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) „Стандарт" на 7 місяців в іноземній валюті позивач вніс до Банку грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2630.2.062955.001 у сумі 100,00 доларів США на строк з 23.10.2014 року по 23.05.2015 року. Відповідно до п.4 цього договору, вкладник має право неодноразово поповнювати вклад протягом всього строку, мінімальна сума кожного поповнення складає 100,00 доларів США. Пунктом 6 цього договору передбачено, що після закінчення строку, визначеного в п.1 цього договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов. Згідно наданих позивачем квитанцій від 23.10.2014р., від 18.11.2014р., від 18.12.2014р. та від 06.01.2015р., ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит" прийняв грошові кошти у іноземній валюті на вкладний рахунок у загальній сумі 400,00 доларів США. Як вбачається з долученої до позову копії заяви, 19.02.2015 року позивач просив достроково, в строк до 05.03.2015 року, повернути йому банківський вклад, проте відповідач до сьогоднішнього часу цього не зробив. З наданих суду виписок по особовому рахунку позивача, станом на 09.10.2015 року залишок коштів на рахунку складає 416,87 доларів США, з яких 400,00 доларів США - сума вкладу, 16,87 доларів США - сума відсотків.. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відмова банку в поверненні банківського вкладу позивачу суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також наведеним вище статтям ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору. Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, у відповідача виник обов'язок щодо повернення за вимогою позивача належного останньому вкладу за договором-заявою № 313731/31875/7-14 від 23.10.2014 року, однак це зобов'язання належним чином виконане не було. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача належні позивачу депозитні кошти з процентами: 400 доларів США - суму депозиту та 16,87 доларів США - суму відсотків, а всього 416,87 доларів США., задовольнивши позов частково в цій частині, бо позивачем сума відсотків в позові заявлена більша, без врахування відповідних відрахувань згідно чинного законодавства. Крім цього в частині вирішення позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн., суд зважає на наступне. Між сторонами у справі склались договірні правовідносини на підставі Договору -заяви про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт», умовами якого не передбачено сплата Банком моральної шкоди у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, якщо сторони при укладенні договору банківського вкладу передбачили відповідальність за порушення зобов'язання у вигляді моральної шкоди, відповідна вимога вкладника підлягає задоволенню з урахуванням положень с. 23 ЦК України. Проте, як вбачається з матеріалів справи, умовами договору про банківський строковий вклад (депозит), укладений між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», не передбачено відшкодування Банком моральної шкоди у разі порушення ним зобов'язань, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір, який відлягає відшкодуванню з відповідача відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial