Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] у позові просила визнати за її неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO], право власності на 2/3 частини жилого будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON], посилаючись на те, що спадщину її дочка прийняла, так як у шестимісячний строк нею подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй нотаріусом відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа, яким би підтвердувалась належність майна спадкодавцю, який у свою чергу, отримав його у спадщину від померлого [INFO] [PERSON], проте своїх спадкових прав не оформив. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із зазначених у позові підстав, додатково пояснивши, що на час смерті [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебував і інших спадкоємців, крім дочки [PERSON], немає. У разі задоволення позову судовий збір з відповідача просила не стягувати. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала і проти їх задоволення із зазначених позивачем підстав не заперечувала. Приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що відповідно до ст.174 ЦПК України є однією з підстав для його задоволення, дослідивши письмові докази, суд приходить до слідуючого висновку. Копією свідоцтва про народження на а.с.6 підтверджується, що позивач [PERSON] є матір»ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], а її батьком є [PERSON], який відповідно до копії свідоцтва про смерть на а.с.10 помер [INFO]. Як видно з копії спадкової справи № 268/2014, заведеної до майна померлого [PERSON] Ніжинською міською державною нотаріальною конторою, неповнолітньою [PERSON] зі згоди своєї матері - позивача [PERSON] 22.09.2014 року подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і їй, як спадкоємцю першої черги за законом, 21.04.2014 року видано свідоцтво про право на спадщину - на грошовий вклад (а.с. 39 зв.бік, а.с.49). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України неповнолітня [PERSON] вважається такою, що спадщину після смерті свого батька [PERSON] прийняла. Зазначена спадкова справа не містить відомостей щодо наявності інших спадкоємців, якими були б подані заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а довідкою голови вуличного комітету № 28 від 17.09.2014 року № 2368, копія якої на а.с.43 зв.бік, підтверджується, що [PERSON] був зареєстрований і проживав у будинку [ADDRESS] та що на день смерті інші члени сім»ї з ним не проживали і не були зареєстровані. Постановою державного нотаріуса Ніжинської міської державної нотаріальної контори Чумак Л.В. від 21.04.2015 року № 475/02-31 на а.с.62, у видачі неповнолітній [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на 2/3 (дві третіх) частини жилого будинку [ADDRESS] відмовлено з тих підстав, що право власності на зазначену частину жилого будинку зареєстровано на ім»я [PERSON], який помер [INFO], а [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, спадщину після смерті свого батька [PERSON] прийняв, але своїх спадкових прав не оформив. Главами 84-89 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Це знайшло також підтвердження і в ч.2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", відповідно до якої за наявності умов для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. В той же час, у ч.3 пункту 23 цієї ж постанови ПВСУ зазначено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки зверненню позивача [PERSON] з даним позовом до суду передувало звернення неповнолітньої [PERSON] зі згоди своєї матері - позивача [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і у прийнятті такої заяви їй нотаріусом не відмовлено, а 1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто, відсутність умов для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину підтверджена відмовою нотаріуса у видачі їй такого, право на спадщину та оформлення права на спадщину відповідно до норм ЦК України мають різні значення, тому відповідно до ч.3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування" позов [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] підлягає розгляду в суді. З копії довідки КП «Ніжинське МБТІ» від 24.03.2015 року № 00614 на а.с.13 видно, що право власності на 2/3 (дві третіх) частини жилого будинку [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року зареєстровано за [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого відділом комунального господарства виконкому Ніжинської міської Ради народних депутатів 22.06.1981 року на підставі рішення № 297 від 14.05.1981 року і записано до реєстрової книги за реєстровим № 2334 (копія свідоцтва на право особистої власності на а.с.60). Будинок розташований на земельній ділянці, площа якої 928 кв.м. та її конфігурація затверджені рішенням Ніжинського міськвиконкому від 19.04.1979 року № 495 (копія технічного паспорта на а.с.56-57). З копії спадкової справи № 450/2005, заведеної Ніжинською міською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON], видно, що [PERSON] 12.08.2005 року подано заяву про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України [PERSON] вважається таким, що спадщину після смерті свого батька [PERSON] прийняв. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України одержання свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем, який прийняв спадщину, є правом останнього, але відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що передбачено ч.3 ст.1296 ЦК України. І так як при житті [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, спадщину після смерті свого батька [PERSON] прийняв, але свідоцтво про право на спадщину не одержав, а відповідно до ст.25 ЦК України правоздатність фізичної особи в момент смерті припиняється, що не дає можливості неповнолітній [PERSON] одержати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса після смерті [PERSON], то за таких обставин є підстави для визнання за нею права власності 2/3 (дві третіх) частини зазначеного жилого будинку у порядку спадкування, тобто, позовні вимоги слід задовольнити. Витрати по сплаті судового збору суд вважає можливим з відповідача не стягувати, оскільки про це просила позивач [PERSON]

Outcome: approved