Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

В березні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Мостобудівельний загін № 73" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди. Вказував на те, що він працював у відповідача на посаді електрогазозварювальника до 27.08.2014 р. При звільненні йому не було проведено повного розрахунку, через що заборгованість по заробітній платі на час звільнення склала 17 424 грн. 27 коп., заборгованість по витратам на відрядження - 2 560 грн. 00 коп. Також позивач [PERSON] зазначав, що через неправомірні дії відповідача в зв'язку з тривалою затримкою розрахунку, відсутністю грошових коштів та засобів для існування він зазнав моральних страждань, компенсацію завданої йому моральної шкоди він оцінює в 5 000 грн. 00 коп. Посилаючись на вищевикладене, в остаточній редакції вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача ТОВ "Мостобудівельний загін № 73" на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 17 424 грн. 27 коп.; заборгованість з витрат, пов'язаних з відрядженням - 2560 грн.; компенсацію за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 23454 грн.08 коп. ; компенсацію моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. 00 коп.; витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився , повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Наказу ТОВ "Мостобудівельний загін № 73" від 29.03.2005 р. № МО/К-00346 [PERSON] було прийнято на роботу на посаду електрогазозварювальника. Згідно Наказу ТОВ "Мостобудівельний загін № 73" № МО/К-10878 від 27.08.2014 р. [PERSON] було звільнено з посади електрогазозварювальника за ст. 38 КЗпП України. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Проте згідно Довідки ТОВ "Мостобудівельний загін № 73" від 16.12.2014 р. за № 141 встановлено, що заборгованість відповідача по заробітній платі перед [PERSON] складає 17 424 грн. 27 коп. Відповідно до Довідки ТОВ "Мостобудівельний загін № 73" від 16.12.2014 р. за № 142 заборгованість відповідача перед [PERSON] з виплат витрат, пов'язаних з відрядженням складає 2 560 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно Довідки ТОВ "Мостобудівельний від 01.04.2015 р. середня добова заробітна плата [PERSON] складає 112,76 грн. За період з дня звільнення - 27.08.2014 року по 13.05.2015 року середній заробіток складає - 23454 грн.08 коп. (208 діб х 112, 76) Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що до теперішнього часу заборгованість по заробітній платі перед позивачем не погашена, суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримку розрахунку обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду України від 25.05.2001 р. та від 27.02.2009 р.) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи характер завданих позивачу душевних страждань внаслідок затримки виплати заборгованості по заробітній платі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на його користь компенсацію моральної шкоди в розмірі 1 000 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн. 00 коп., разом з тим жодних документально підтверджених доказів того, що ним дійсно були понесені такі витрати у вказаному розмірі (квитанції, платіжного доручення тощо) суду не надано. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні цієї частини заявлених вимог необхідно відмовити. На підставі ст. ст. 115, 116, 117, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial