Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на будівлю корівника, що знаходиться за адресою: с. Орішківці вул. С.Мороза, 94 Жидачівського району Львівської області. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що він придбав на підставі Договору купівлі-продажу від 22 січня 2008 року приміщення корівника, загальною площею 1118,0 кв.м., що знаходиться в с. Орішківці по вул. С.Мороза, 94 Жидачівського району Львівської області. Коли позивач звернувся у Стрийське МБТІ з приводу реєстрації права власності на придбане майно, йому було відмовлено, оскільки відсутні будь-які правовстановлюючі документи на придбане майно. Таким чином, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на будівлю корівника, немає можливості за ним, як за правонабувачем за договором купівлі-продажу, зареєструвати його право власності на нерухоме майно, тому він звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на придбану будівлю. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі, який просить задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. Представник третьої особи Новострілищанської селищної ради [PERSON] подала до суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника. Відповідно\~\~до\~\~ст. 197\~\~ЦПК\~\~України,\~\~у\~\~разі\~\~неявки\~\~в\~\~судове\~\~засідання\~\~всіх\~\~осіб,\~\~які\~ беруть\~\~участь\~\~у\~\~справі,\~фіксування\~\~судового\~\~процесу\~\~за\~\~допомогою\~\~звукозаписувального\~\~тех- нічного\~\~засобу\~\~не\~\~здійснюється. Відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Договору купівлі-продажу від 22 січня 2008 року, укладеного в с. Кнісело Жидачівського району Львівської області між приватною агрофірмою "Кнісело" в особі директора [PERSON] та [PERSON], останній придбав будівлю корівника, 1973 року введення в експлуатацію, в с. Орішківці Жидачівського району Львівської області. 22 січня 2008 року на підставі Акту прийому-передачі майна, директор ПАФ "Кнісело" в особі [PERSON] передав у власність [PERSON] майно: приміщення території господарського двору в с. Орішківці Жидачівського району Львівської області, 1973 року, вартістю 60 000.00 грн. Згідно рішення виконавчого комітету Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області від 22 грудня 2016 року № 73, присвоєно господарській будівлі [PERSON] адресний номер в с. Орішківці вул. С.Мороза, 94. З поданої технічної документації, виготовленої 06 лютого 2017 року ФОП [PERSON], вбачається, що корівник № 94 по вул. С.Мороза в с. Орішківці Жидачівського району Львівської області, складає приміщення корівника А-1, 1973 року побудови, загальною площею 1118.0 кв.м, інвентаризаційною вартістю 742761 грн.. Позивач вказує, що з 22 січня 2008 року - з часу передачі йому у власність та користування і до теперішнього часу він володіє, користується вказаним нерухомим об'єктом. Будь-яких претензій з боку третіх осіб відносно придбаного ним вищевказаного нерухомого майна не заявлялось. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, належить власнику товару. Якщо продавець не є власником, покупець набуває права власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. У відповідності до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч 4 ст. 3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позову є обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню, оскільки наявними доказами підтверджено, що позивач на підставі Договору купівлі - продажу від 22 січня 2008 року отримав у власність придбане майно, однак не може зареєструвати в установленому законом порядку право власності на придбане майно у зв'язку з тим, що з боку ПАФ "Кнісело" в особі [PERSON], відповідно до діючого законодавства, не було передано відповідні правовстановлюючі документи для реєстрації, чим були порушені права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають захисту шляхом визнання права власності на придбане позивачем майно.

Outcome: approved