Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

У квітні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона була власником квартири [ADDRESS]. 30 листопада 2011 року відбулось залиття квартири позивача. Як стверджувала [PERSON], залиття трапилось з вини власників квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] В акті про залиття від 07 грудня 2011 року, складеному комісією ЖЕК №504 комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" в Оболонському районі м. Києва, вказано, що причиною залиття квартири позивача є порив гнучкого шланга під мийкою в квартирі [ADDRESS]; внаслідок залиття пошкоджено оздоблення квартири [PERSON] Внаслідок залиття квартири позивачеві заподіяно збитків у сумі 51401,00, що підтверджується кошторисом від 31 травня 2012 року на ремонтні роботи в квартирі [ADDRESS]. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідачів на її користь збитки у сумі 51401,00 грн, по 25700,50 грн з кожного, 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, по 5000,00 грн. Також [PERSON] просила суд присудити судові витрати з відповідачів. Позивач у судовому засіданні свій позов підтримала, просила суд його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов [PERSON] не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні. Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що залиття квартири позивача дійсно відбулось з квартири його довірителів, проте їхня вина у залитті відсутня. Також представник відповідачів не погоджувався з розміром збитків, спричинених [PERSON] внаслідок залиття її квартири, зазначених у позовній заяві, звернув увагу на те, що підстави для відшкодування позивачеві моральної шкоди відсутні. З цих підстав представник відповідача просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні її позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], представника відповідачів, показання свідка, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що з 06 грудня 2003 року до 08 жовтня 2012 року [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] (а. с. 6, 84-85). 30 листопада 2011 року відбулось залиття вказаної квартири. Факт залиття зафіксовано актом від 07 грудня 2011 року, складеним комісією ЖЕК №504 комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" в Оболонському районі м. Києва, в якому зазначено, що залиття квартири [ADDRESS] трапилось внаслідок пориву гнучкого з'єднання (шланга) під мийкою в квартирі [ADDRESS], власником якої є [PERSON] та [PERSON] у рівних частках (а. с. 71-73). Ці ж обставини працівники ЖЕК №504 комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" в Оболонському районі м. Києва підтвердили дільничому інспектору міліції Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві Костюку С.І. при перевірці ним фактів, викладених у заяві [PERSON] (а. с. 62). У результаті залиття в квартирі, що належала на праві власності позивачеві, пошкоджено її внутрішнє оздоблення (а. с. 7). Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЖК України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронністьжилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншогообладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку іпридомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування. За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов'язок доведення відсутності їхньої вини в завданні шкоди позивачу. Належних та допустимих доказів, на підтвердження відсутності їхньої вини в завданні шкоди позивачеві, відповідачами та їхнім представником не надано. Те, що акт від 07 грудня 2011 року не був підписаний [PERSON] та [PERSON] не спростовує їхньої вини у залитті квартири, що належала на праві власності [PERSON] Суд критично оцінює відомості, викладені в акті виконаних робіт від 30 листопада 2011 року, складеному ПП [PERSON], щодо того, що причиною прориву гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] є зірвана різьба патрубка гарячого водопостачання у зв'язку зі збільшенням тиску в системі гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS], оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б засвідчували, що на час складення акта ПП [PERSON] мала право на зайняття підприємницькою діяльністю, пов'язаною з ліквідацією аварій в системі водопостачання багатоквартирних житлових будинків та визначенням причин таких аварій (причин залиття). За положеннями ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Враховуючи те, що майно [PERSON] було пошкоджено внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх обов'язків, як власників квартири щодо належного утримання системи водопостачання в ній, питання про визначення ступеня вини відповідачів у заподіянні шкоди позивачем не порушувалось, [PERSON] та [PERSON] повинні нести солідарну відповідальність перед позивачем за заподіяну ними шкоду. Ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення її квартири у зв'язку з її залиттям. Згідно з кошторисом від 31 травня 2012 року №2-1-1, складеним ТОВ "Буд-Ріелті", вартість ремонтних робіт з відновлення квартири [ADDRESS] складає 51401,00 грн (а. с. 17-21). У локальному кошторисі від 17 вересня 2013 року №2-1-1, складеному ТОВ "Енергобудпроект", вказано, що розмір збитків, спричинених власнику квартири [ADDRESS] становить 14230,00 (а. с. 54-57). Відповідно до локального кошторису від 25 квітня 2013 року №2-1-1, складеного ЖЕК №504 комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" в Оболонському районі м. Києва, зазначено, що розмір збитків, заподіяних власнику квартири [ADDRESS] складає 6414,00 грн (а. с. 86-88). Суд не приймає до уваги кошторис, складений ТОВ "Буд-Ріелті", позаяк обсяг робіт, зазначених у ньому не відповідає обсягу робіт, необхідних для відновлення квартири, зазначеному в акті про залиття від 07 грудня 2011 року, а також кошторис, розрахований ТОВ "Енергобудпроект", оскільки працівники даного товариства не відвідували пошкоджену квартиру і безпосередньо не зафіксували наявні у ній пошкодження. У локальному кошторисі від 25 квітня 2013 року №2-1-1, складеному ЖЕК №504 комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" в Оболонському районі м. Києва, вказано, що внаслідок залиття квартири [PERSON] спричинено збитків у сумі 6414,00 (а. с. 86-88). Обсяг робіт, зазначених в цьому локальному кошторисі, повністю відповідає обсягу робіт, які потрібно виконати для відновлення після залиття квартири [ADDRESS], що зазначений в акті про залиття (заміна шпалер в кімнаті, площа 35 кв м, фарбування кімнати водоемульсійною фарбою, площа 15,2 кв м; фарбування кухні водоемульсійною фарбою, площа 17,4 кв м; заміна шпалер в коридорі, площа 13,5 кв м, фарбування коридору водоемульсійною фарбою, площа 13,5 кв м; фарбування туалету водоемульсійною фарбою, площа 1 кв м; заміна ламінату, площа 25 кв м. Підстав ставити під сумнів правильність даного локального кошторису у суду немає, оскільки зазначені в кошторисі найменування об'єктів у квартирі [ADDRESS], що потребували ремонту, фактично відповідають пошкодженням в згаданій квартирі, які були зазначені в акті про залиття від 07 грудня 2011 року. Клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для з'ясування розміру матеріальних збитків, заподіяних [PERSON] внаслідок залиття квартири, що належала їй на праві власності, позивач не заявляла, хоча суд,

Outcome: partial