Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Кредитна спілка "Партнер" звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення відсотків за договором кредиту №0000336 від 17.09.2013 року, мотивуючи тим, що рішенням Оратівського районного суду Вінницької області 05.03.2015 року по справі №141/109/15-ц було прийнято рішення про стягнення заборгованості за договором кредиту №0000336 від 17.09.2013 року в розмірі 3060 грн. 00 коп. з [PERSON] та [PERSON] на користь кредитної спілки "Партнер". Відповідно до п. 4.2. договору кредиту плата за користування кредитом становить 70% річних на фактичний залишок суми кредиту і здійснюються, відповідно до договору, за час користування кредитом, В розрахунки плати за кредит використовується календарний рік. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 4.4. Договору кредиту, при порушенні строків сплати кредиту та плати за користування ним, Позичальник сплачує додаткові відсотки у розмірі 1% за кожен день простроченості від залишку суми кредиту за весь період прострочення. Згідно п.2.2. Договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну грошову та майнову відповідальність перед кредитором,і поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в повному обсязі, тобто: повернення кредиту, виплату відсотків за користування ним, сплату додаткових відсотків, відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання чи неналежного виконання боржником умов договору кредиту. Факт подачі до суду не припиняє взятих позичальником на себе зобов'язань, що випливають із Договору кредиту, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,529 ЦК України. Враховуючи те, що після винесення рішення суду, боржником добровільно погашений вчасно не був, а стягнення проводилось досить довгий період часу, за рахунок відсотків, що нараховувалися протягом цього часу, виникла нова заборгованість, яка склала: 1144 грн. 51 коп. відсотків за користування кредитом та 17833 грн. 85 коп. відсотків за несвоєчасну сплату. Всього заборгованість склала 18978 грн. 36 коп. Сума позовних вимог складає 1715,00 грн.: з яких: 1144 грн. 51 коп. відсотків за користування кредитом, 570 грн. 79 коп. відсотків за несвоєчасну сплату кредиту, які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та пояснила, що оскільки тривалий час рішення Оратівського районного суду Вінницької області 05.03.2015 року по справі №141/109/15-ц про стягнення заборгованості за договором кредиту №0000336 від 17.09.2013 року в розмірі 3060 грн. 00 коп. з [PERSON] та [PERSON] на користь кредитної спілки "Партнер" відповідачами не виконувалось, виникла заборгованість в сумі 1715,00 грн.: з яких: 1144 грн. 51 коп. відсотків за користування кредитом, 570 грн. 79 коп. відсотків за несвоєчасну сплату кредиту. Сам факт винесення рішення не припиняє зобов'язання відповідачів перед позивачем. Просить суд позов задоволити та стягнути солідарно з [PERSON] Л,С. та [PERSON] на користь кредитної спілки "партнер" заборгованість за договором кредиту №0000336 від 17.09.2013 року в розмірі 1715 грн. 00 коп. та судові витрати. Відповідачі [PERSON] Л,С., [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, пояснивши, що дійсно рішенням Оратівського районного суду Вінницької області 05.03.2015 року по справі №141/109/15-ц з них було стягнено заборгованість за договором кредиту №0000336 від 17.09.2013 року в розмірі 3060 грн. 00 коп. на користь кредитної спілки "Партнер". За вказаним рішенням було відкрито виконавче провадження та державним виконавцем зроблено графік погашення. Вказану заборгованість вони погасили в повному обсязі, внаслідок чого виконавче провадження було завершено. Вважають позов безпідставним. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню на підставі слідуючого. Судом встановлено, що 17.09.2013 року між кредитною спілкою Партнер та [PERSON] було укладено договір кредиту № КСНП-0000336, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 5000 грн. 17.09.2013 року між кредитною спілкою Партнер та [PERSON] було укладено договір поруки № 00000336-П, відповідно до якого [PERSON] зобовязалась відповідати перед позивачем в повному обсязі за виконання [PERSON] зобовязань. Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка погашення, що є невід'ємною частиною договору. Позивач виконав прийняті на себе зобов'язання, проте [PERSON] свої зобов'язання за договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами виконала частково. Згідно п.2.2. Договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну грошову та майнову відповідальність перед кредитором і поручитель відповідає по зобовязаннях боржника в повному обсязі, тобто:повернення кредиту, виплату відсотків за користування ним, сплату додаткових відсотків, відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання боржником умов договору кредиту. Відповідно до п. 4.2. договору кредиту плата за користування кредитом становить 70% річних на фактичний залишок суми кредиту і здійснюються, відповідно до договору, за час користування кредитом, В розрахунки плати за кредит використовується календарний рік. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 4.4. Договору кредиту, при порушенні строків сплати кредиту та плати за користування ним, Позичальник сплачує додаткові відсотки у розмірі 1% за кожен день простроченості від залишку суми кредиту за весь період прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У встановлені договором строки відповідачі [PERSON], [PERSON] не виконували умови кредитного договору №0000336 від 17.09.2013 року щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами. Заочним рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 5 березня 2015 року, яке набрало законної сили, вирішено стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], та [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], солідарно на користь кредитної спілки "Партнер" заборгованість за договором кредиту № КСНП-0000336 від 17.09.2013 року у розмірі 3060 грн. 00 коп. (три тисячі шістдесят гривен 00 копійок), з яких: 1658,56 грн. залишок суми кредиту, 381,70 грн. відсотки за користування кредитом, 1019,74 грн. відсотки за несвоєчасну сплату кредиту. заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №СL10114 від 25 грудня 2007 року. Суд враховує позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Верховного Суду України №6-116цс-13 від 06 листопада 2013 року, згідно якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до абз. 1, 2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України у розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Як вбачається з оглянутого виконавчого провадження №346/5 від 20.04.2016 року за виконавчим листом №141/109/15-ц від 08.04.2015 року виданого Оратівським районним судом Вінницької області про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] Г,І. на користь КС «Партнер» заборгованості у розмірі 3060 грн., постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оратівського районного управління юстиції [PERSON] від 28.04.2016 року встановлено порядок виконання, зокрема шляхом звернення на заробіток (дохід) боржника [PERSON] та щомісячного утримання в розмірі 20% з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику [PERSON] після відрахування податків. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження серії ВП №50908422 від 24.02.2017 року головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оратівського районного управління юстиції [PERSON] від 28.04.2016 року у зв'язку зі виконанням рішення суду в повному обсязі, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №141/109/15-ц від 08.04.2015 року виданого Оратівським районним судом Вінницької області про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] Г,І. на користь КС «Партнер» заборгованості у розмірі 3060 грн., закінчено. Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки заочним рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 5 березня 2015 року вимоги кредитора кредитної спілки "Партнер" до [PERSON], [PERSON] були задоволені у повному обсязі на момент ухвалення рішення, відповідач виконала вказане рішення, чим припинились кредитні правовідносини сторін, які ґрунтувались на кредитному договорі договору №0000336 від 17.09.2013 року, як щодо вимоги позивача кредитної спілки "Партнер" щодо сплати відповідачами суми кредиту, так і до вимоги щодо сплати відсотків за користування кредитом та відсотків за несвоєчасну сплату кредиту. Суд зазначає, що правовідносини кредитної спілки "Партнер" та [PERSON], [PERSON], які ґрунтувались на кредитному договорі припинені та не тривають із моменту виконання рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 05.03.2015 року, що підтверджено постановою про закінчення виконавчого провадження серії ВП №50908422 від 24.02.2017 року. [PERSON] та [PERSON] виконали вказане рішення суду та взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору №0000336 від 17.09.2013 року. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до переконання, що у задоволені позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Судові витрати згідно ст. 88 ЦПК Українни слід залишити без відшкодування. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 553-554, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин,

Outcome: dismissed