Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень представників позивача в судовому засіданні, 01 вересня 2007 року між [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON], Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» та Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості (далі -СНУЯЕтаП) був укладений договір № 1668/07-88-х про підготовку фахівця за освітньо - кваліфікаційним рівнем "бакалавр". Наказом по СНУЯЕтаП відповідачу - курсанту 2 курсу надано академічну відпустку за станом здоров'я з 15 вересня 2009 року по 10 січня 2010 року. Після виходу з академічної відпустки договір про підготовку фахівця за освітньо - кваліфікаційним рівнем "спеціаліст" з відповідачем укладений не був. Пунктом 6.4 договору передбачено, що особи, які перебувають в академічній відпустці мають право продовжити строк дії договору після повернення з академічної відпустки, однак відповідачем строк дії даного договору продовжений не був. У випадку не укладення договору про підготовку фахівця за освітньо - кваліфікаційним рівнем "спеціаліст", відповідно до п.4.6 договору відповідач зобов'язаний за власний рахунок відшкодувати позивачу вартість навчання. 04 грудня 2012 року за № 45-1567/12597 на адресу [PERSON] була направлена вимога про погашення боргу за навчання та розрахунок витрат на підготовку. 14 грудня 2012 року надійшла відповідь [PERSON] на претензію, в якій він вимогу не визнав. На даний час відшкодування вартості навчання не проведено. На підставі наведеного, представники позивача просили позов задоволити та стягнути з відповідача відшкодування вартості навчання в сумі 39402 гривні та судовий збір. В судовому засіданні представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив, що відповідач згідний відшкодувати позивачу лише фактичні витрати на його навчання в сумі 17389 гривень, оскільки існує лист Національної атомної енергогенеруючої компанії "Енергоатом" № 6683/07 від 03.06.2010 року, в якому зазначено, що в разі порушення умов договору про підготовку фахівця за освітньо - кваліфікаційним рівнем "бакалавр" ("спеціаліст") студенти відшкодовують вартість навчання за фактичний період навчання в університеті в частині "відшкодування вартості навчання". Представник просив у випадку часткового задоволення позовних вимог стягнути з позивача на користь [PERSON] витрати на правову допомогу розмір яких становить 1000 гривень, враховуючи час протягом якого він брав участь в судових засідання у даній справі та вимоги Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] в судовому засіданні підтримала позицію представника відповідача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Севастопольського національного університету ядерної енергії та промисловості в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступних міркувань. В силу ч.2 ст.509, ст.11 ЦК України, зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що між позивачем, [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] та Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості 01.09.2007 року був укладений договір № 1668/07-88-х про підготовку фахівця за освітньо - кваліфікаційним рівнем "бакалавр". Пунктом 1.1 даного договору передбачено, що ВП ХАЕС оплачує вартість послуг на підготовку фахівця, а [PERSON] зобов'язується навчатися на денній формі навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр». Предметом договору є навчання відповідача. Відповідно до п.4.3 договору, відповідач [PERSON] зобов'язався по закінченню підготовки за освітньо - кваліфікаційним рівнем "бакалавр" обов'язково пройти підготовку за освітньо - кваліфікаційним рівнем "спеціаліст" і відпрацювати не менше чотирьох років у підрозділах ДП НАЕК "Енергоатом". Підпунктом 4.6.3 даного договору передбачено обов'язок відповідача за власний рахунок відшкодувати ДП НАЕК "Енергоатом" вартість навчання у випадку порушення або невиконання ним умов договору, що призвели до не укладення договору про підготовку фахівця за освітньо - кваліфікаційним рівнем "спеціаліст". Згідно п.6.4 договору, дія договору призупиняється у разі надання відповідачу академічної відпустки згідно із законодавством України на весь строк такої відпустки. Особи, які перебувають в академічній відпустці мають право продовжити дію даного договору після повернення з академічної відпустки. Як вбачається з наказу СНУЯЕтаП № 1467/ок від 18.09.2009 року, [PERSON], курсанту 2 курсу денної бюджетної (ХАЕС) форми навчання надано академічну відпустку за станом здоров'я з 15.09.2009 року по 10.01.2010 року. Після цього термін дії договору № 1668/07-88-х від 01.09.2007 року продовжено не було, що підтверджується письмовими поясненнями СНУЯЕтаП № 01/24-386 від 22.03.2013 року. Згідно наказу СНУЯЕтаП № 15/ок від 12.01.2010 року, договору на навчання за державним замовленням (бакалавр) № 8/2д - 5/І - 10г від 12.01.2010 року, [PERSON] вийшов з академічної відпустки за станом здоров'я на 2 курс 4 семестр денної бюджетної форми навчання (СНУЯЕтаП). Надання освітньої послуги - навчання здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. На підставі наведеного, суд вважає, що [PERSON] допустив порушення умов договору № 1668/07-88-х від 01.09.2007 року, оскільки після виходу з академічної відпустки не продовжив його дію, що призвело до не укладення договору про підготовку фахівця за освітньо - кваліфікаційним рівнем "спеціаліст", тому він зобов'язаний відшкодувати позивачу вартість навчання за період з 01.09.2007 року по 14.09.2009 року. Як вбачається з розрахунку витрат на підготовку курсанта ДП НАЕК "Енергоатом" ВП "Хмельницька АЕС" № 1/18-1807 від 24.10.2012 року, проведеного Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості, загальна вартість витрат на підготовку [PERSON] за період з 01.09.2007 року по 14.09.2009 року становить 39402 гривні, з яких: поточні витрати на підготовку - 17389 гривень, витрати на відновлення УМБ і розвиток університету - 22013 гривень. 04 грудня 2012 року на адресу відповідача була направлена вимога про погашення боргу за навчання, однак на даний час вартість навчання позивачу не відшкодована. Як вбачається з роз'яснень ДП НАЕК « Енергоатом», викладених в листі № 6683/07 від 03.06.2010 року, у разі порушення умов договору про підготовку фахівця за освітньо - кваліфікаційним рівнем "бакалавр" ("спеціаліст" і "магістр") студенти відшкодовують компанії вартість навчання за фактичний період навчання в Севастопольському національному університеті ядерної енергії та промисловості, згідно з пунктами та розділами, укладеного з конкретним студентом договору, в частині "відшкодування вартості навчання". Наявність вказаних роз'яснень в судовому засіданні представник позивача підтвердив. Крім того, з п.1.1 договору № 1668/07-88-х від 01.09.2007 року вбачається, що його предметом є навчання відповідача. При цьому умовами вказаного договору не передбачено, що крім витрат на навчання (підготовку) [PERSON] повинен відшкодувати ще якійсь інші витрати університету, зокрема на розвиток самого університету та його учбово - матеріальну базу. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача фактичні витрати на навчання в сумі 17389 гривень, а в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. Згідно ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема: витрат на правову допомогу. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до договору про надання правової допомоги від 12.02.2013 року, приходного касового ордеру № 11/13 від 13.02.2013 року, відповідач поніс витрати на отримання правової допомоги адвоката [PERSON] в сумі 1000 гривень. Адвокат брав участь в судових засіданнях 51 хвилину (15.02.2013 року - 21 хв.; 07.03.2013 року - 5 хв.; 03.04.2013 року - 3 хв.; 14.08.2014 року - 22 хв.) Відповідно до ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" мінімальний розмір заробітної плати складає 1218 гривень, а 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину на день розгляду справи, винесення рішення складає 487 гривень 20 копійок. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що судом задоволено 44% ціни позову, суд вважає, що з позивача слід стягнути на користь відповідача витрати на правову допомогу, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено - в сумі 231 гривня 91 копійка (487,20 грн. х 51 хв./60 хв.) х 56%). Крім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог - в сумі 173 гривні 37 копійок (394,02 грн. х 44 %).

Outcome: approved