Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2006 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO]. В даний час обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів у вищезазначеному розмірі, істотно змінилися. З 15 квітня 2016 року він не працює та перебуває на обліку як безробітній у Вільшанському районному центрі зайнятості та отримує щомісячну допомогу в сумі 544 грн. Позивач зазначає, що він перебуває на обліку в лікаря-дерматолога та потребує лікування. У зв'язку з наведеним, позивач просить змінити спосіб стягнутих аліментів та стягнути з нього на користь відповідачки щомісячно аліменти на утримання сина: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просить виконавчий лист №2-238/2006 року за рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2006 року по справі №2-238/2006 року відкликати з відділу Державної виконавчої служби Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2006 року, з [PERSON] стягнуто на користь[PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 14.09.2006 року і до повноліття дитини. 17.11.2006 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист за №2-238/2006 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 14.09.2006 року і до повноліття дитини (а.с.8). Відповідно до постанови відділу державної виконавчої служби Вільшанського районного управління юстиції у Кіровоградській області про відкриття провадження від 09 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження за №49285206 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], 2001 року народження (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, що позивач є батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого 31 травня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с.18). Відповідно до довідок №372 від 24.05.2016 року та №432 від 15.06.2016 року, виданих Вільшанським районним центром зайнятості, позивач з 22 квітня 2016 року перебуває на обліку як безробітній та отримав кошти в квітні в сумі 36 грн. 27 коп., в травні - 544 грн. (а.с.13-14). Як вбачається з довідки Вільшанської центральної районної лікарні від 17.06.2016 року, позивач перебуває на обліку у лікаря-дерматолога Вільшанської ЦРЛ з діагнозом псоріаз (а.с.12). Згідно з довідкою, виданою Вільшанською селищною радою за №52 від 15.06.2016 року, [PERSON] в період з листопада 2015 року по квітень 2015 року працював кочегаром у Вільшанській селищній раді (а.с.15). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис №16 від 25.07.2008 року. Після реєстрації розірвання шлюбу відповідачці присвоєно прізвище "[PERSON]", про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 25 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 01 жовтня 2010 року, [PERSON] 01 жовтня 2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачають в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року по справі N 6-143цс13, та згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Судом встановлено, що після стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання їх спільної дитини [PERSON] позивач не працює, має мінливий дохід, перебуває на обліку у лікаря-дерматолога Вільшанської ЦРЛ з діагнозом псоріаз, матеріальний стан позивача змінився, а тому суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних аліментів з [PERSON], шляхом зміни способу їх присудження, з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є працездатною людиною, інших утриманців не має, офіційно не працює, має низький дохід, будь-які дані про те, що відповідач отримує інші матеріальні статки у матеріалах справи відсутні. А тому, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, щодо необхідності змінити розмір стягуваних аліментів з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON], в розмірі по 300 (триста) гривень щомісячно. На підставі викладеного та

Outcome: approved