Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач 19.03.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що між ним та відповідачем укладено договір позики від 29.07.2013 року, на підставі якого позивач передав у власність відповідача кошти в розмірі 815,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату укладення договору становить 14 507,30 грн., максимальний строк повернення якої, за умовами п.п. 1.1. та 3.1. Договору до 11.10.2013 року. 29 липня 2013 року сторони уклали договір застави транспортного засобу (CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер [NUMBER]), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], що зареєстрований в реєстрі за № 2163. Станом на 11 березня 2014 року відповідач не виконав зобов'язання, щодо повернення суми боргу, що призвело до права позивача застосувати штрафні санкції за прострочення грошового зобов'язання. В результаті неналежного виконання відповідачем умов договору позики, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 39131,70 грн. де 14 507,30 грн. - сума основного боргу; штраф за невчасне повернення грошових -21905,57 грн. ; інфляційні втрати - 275,64 грн; девальваційні втрати - 2263,14 грн.; 3%-180,05 грн, В зв'язку з цим позивач вимушений був звернутись до суду, та в своїх позовних вимогах просив вилучити у відповідача [PERSON] та передати в заклад [PERSON] предмет застави - автомобіль CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску: 2007, що належить на праві власності [PERSON], комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Звернути стягнення на предмет застави: автомобіль CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску: 2007, що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля [PERSON] з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, а також наданням [PERSON] всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, вартістю відповідно до договору застави 14 507,30 гривень, в рахунок погашення заборгованості в сумі 39 131,70 грн.. за договором позики від 29.07.2013 року. За рахунок коштів одержаних від реалізації предмета застави, а саме автомобіля CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску: 2007 задовольнити вимоги [PERSON] по договору позики від 29.07.2013 року в розмірі 39131,70 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, та випливає з матеріалів справи, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики від 29.07.2013 року, на підставі якого позивач передав у власність відповідача кошти в розмірі 815,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату укладення договору становить 14 507,30 грн., максимальний строк повернення якої, за умовами п.п. 1.1. та 3.1. Договору до 11.10.2013 року. 29 липня 2013 року Сторони уклали договір застави транспортного засобу (CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер [NUMBER]), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], що зареєстрований в реєстрі за № 2163. Станом на 11 березня 2014 року відповідач не виконав зобов'язання, щодо повернення суми боргу. Відповідно до ст.610 ЦК України: невиконання зобов'язання є порушенням зобов'язання. Статтею 612 ЦК України надається визначення прострочення боржника: «боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом». Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до мов п.3.4 та п.3.5 Договору позики, крім повернення позики Відповідач має відшкодувати позивачеві знецінення суми позики внаслідок інфляції та девальвації гривні. Відповідно до п.5.1 Договору позики, якщо позичальник не повернув позику у строк, встановлений графіком, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (три) відсотки річних від простроченої заборгованості. Відповідно до п.5.2. за несвоєчасне повернення позики позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 1 (один) відсоток від суми позики за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 27 Закону України від 2 жовтня 1992 р. N 2654-ХІІ "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Вказані норми застосовуються з урахуванням положень Закону України від 18 листопада 2003 "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, установлених із метою забезпечення виконання зобов'язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В силу застави, згідно зі ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором (ч. ч. 1, 7 ст. 20 Закону України від 2 жовтня 1992 р. "Про заставу"). Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нормами чинного законодавства заставодержателю надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі й продаж предмета такого обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 березня 2013 р. у справі N 6-10цс13). В результаті неналежного виконання відповідачем умов договору позики, у нього виникла заборгованість у розмірі 39131,70 грн., з яких 14507,30 грн. - сума основного боргу, штраф за невчасне повернення грошових коштів - 21905,57 грн.; інфляційні втрати - 275,64 грн, девальваційні втрати - 2263,14 грн., 3% річних-180,05 грн., згідно наданого позивачем розрахунку. На підставі викладеного,

Outcome: approved