Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на завершення приватизації, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона народилася в с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської області [INFO] . Після смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер в смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки на території Рубанівської сільської ради Херсонської області, що підтверджується інформацією наданою Рубанівською сільською радою від 20.04.2021 року. Факт родинних відносин підтверджується її свідоцтвом про народження. На підставі свідоцтва про шлюб її прізвище було змінено зі « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво серії [NUMBER] ). Згідно інформації Рубанівської сільської ради її батько, [PERSON] на підставі Державного акту серії ХС-ІІІ (виданий за реєстраційним №639 в Книзі записів державних актів на право постійного користування) отримав право постійного користування земельною ділянкою площею 1,54 га, для ведення особистого підсобного господарства на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області. За життя [PERSON] було розпочато, але не завершено процедуру приватизації земельної ділянки площею 1,54 га, яка знаходиться на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується листом Рубанівської сільської ради від 20.04.2021 року, відповідно до якої [PERSON] за життя звертався до сільської ради щодо відводу (приватизації) у власність вищевказаної земельної ділянки, однак останню не було приватизовано [PERSON] за життя. Відповідно листа приватного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,54 га відповідно до Державного акту серії ХС-ІІІ (виданий за реєстраційним №639) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та неможливістю спадкування права постійного користування. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на завершення приватизації земельної ділянки площею 1, 54 га (на підставі державного акту серії ХС-ІІІ , який виданий за реєстраційним № 639 в Книзі записів державних актів на право постійного користування), яку вона фактично прийняла, що підтверджується матеріалами спадкової справи (№28/2018) яку заведено приватним нотаріусом Великолепетиського районного нотаріального округу, довідкою СТОВ «Південне», про те, що вищезазначена земельна ділянка перебуває в її користуванні. Рубанівською сільською радою, їй було відмовлено у завершенні процедури приватизації, що підтверджується відповідним листом від 20.04.2021 року. Зважаючи на те, що Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» передбачено імперативну вимогу сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок, що не в повній мірі було виконано Рубанівською сільською радою, з урахуванням Указу Президента України №449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2020 р. № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» Рубанівська сільська рада є належним відповідачем є вказаному спорі. Вказане підтверджується також тим, що після надання спірної земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства [PERSON] фактично земельна ділянка була сформована (розділ VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державний земельний кадастр") та з комунальної власності не вибувала, що підтверджується листом Рубанівської сільської ради від про те, що органам ГУ Держгеокадастру в Херсонській області спірна земельна ділянка за актом приймання-передачі не передавалася, тобто з комунальної власності не вибувала. Вважає свої вимоги про визнання за нею права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті її батька, [PERSON] , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 82, 89, 141, 200, 206, 263 ЦПК України просить суд визнати за [PERSON] (паспорт громадянина України [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації, отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку комунальної форми власності площею 1,54 га, яка розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області для ведення особистого підсобного (селянського) господарства в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, зазначила у позовній заяві, що просить суд судові засідання проводити без її участі. У судове засідання представник відповідача Рубанівської сільської ради - Куратов О.В. не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позов визнав та просить розглядати справу у його відсутність. Прийнявши відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України визнання представником відповідача позову і враховуючи наявність законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.12.2017 року Виконавчим комітетом Рубанівської сільської ради Великолеептиського району Херсонської області, [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем та її батьком - [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.01.1979 року [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 01.06.2001 року, [PERSON] та [PERSON] одружилися 01 червня 2001 року, про що зроблено запис за № 254, прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON] . Згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ХС-ІІІ, виданого 28 червня 1994 року Рубанівською сільською радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 639, [PERSON] надано у постійне користування земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 1,54 га, розташовану на території Рубанівської сільської ради народних депутатів. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки виданої СТОВ "Південне", вказане товариство допомагає [PERSON] в обробітку вказаної земельної ділянки, якою вона користується на підставі Державного акту серії ХС-ІІІ виданого Рубанівською сільською радою 28.06.1994 року, який належав її батьку. Згідно листа Рубанівської сільської ради № 02-25-10/199 від 20.04.2021 року [PERSON] , померлим [INFO] , за життя отримано право постійного користування земельною ділянкою площею 1,54 га., розташовану на території Рубанівської сільської ради відповідно до Державного акту серії ХС-ІІІ (за реєстраційним № 639 в Книзі записів державних актів на право постійного користування) та розпочато процедуру приватизації вказаної земельної ділянки, яку не було завершено за його життя. Також, вказаним листом [PERSON] Рубанівської сільською радою відмовлено у видачі Державного акту на вказану земельну ділянку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Така правова позиція викладена у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року по справі № 623/633/17, яка повинна враховуватись судом при застосуванні таких норм права відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Згідно п. 7 розділу X «Перехідні положення» ЗК України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на завершення приватизації земельної ділянки площею 1,54 га., розташовану на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області. Однак, відповідно до листа приватного нотаріуса Каховського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. вих. № 506/02-14 від 21.07.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Таким чином, враховуючи, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на завершення приватизації земельної ділянки площею 1,54 га. на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ХС-ІІІ, виданого Рубанівською сільською радою 28.06.1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 639, процедура приватизації вказаної земельної ділянки [PERSON] завершена не була, то суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 152, абз. 2 п. 1 Розділу Х "Перехідних положень" ЗК України, ст.ст. 16, 1223, 1225, 1268, 1269 ЦК України за [PERSON] необхідно визнати в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на завершення приватизації, отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку комунальної форми власності площею 1,54 га, яка розташована на території Рубанівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області для ведення особистого підсобного господарства, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. 152, абз. 2 п. 1 Розділу Х "Перехідних положень" ЗК України, ст.ст. 16, 1223, 1225, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved