Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

04 вересня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою особою, в якому прохала: - позбавити батьківських прав [PERSON], відносно доньки - [PERSON], [INFO]; - призначити [PERSON], [INFO], опікуном над її онукою [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з»явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, прохала позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, в матеріалах справи наявна заява відповідача, в якій останній вказує, що дає згоду на позбавлення його батьківських прав (а.с. 11). Від представника служби у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у своїй заяві представник позов підтримала, прохала задовольнити. Згідно ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів. Відповідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу [INFO] року у них народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого 05 січня 2007 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Позивач [PERSON] є матір»ю [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.6). У 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 13 квітня 2010, Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с. 18). [INFO] року [PERSON] померла, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. У своїй заяві [PERSON] (а.с. 11) дає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв»язу з тим, що він на протягом багатьох років не приймає участі у вихованні доньки і не надає коштів на її утримання. Відповідно до подання про доцільність встановлення опіки над дитиною, за підписом завідуючої службою у справах дітей А.В. Пархоменко, служба у справах дітей Октябрської районної у м. Полтаві ради та виконавчого комітету розглянувши надані документи для призначення опіки, вважає доцільним призначити [PERSON] опікуном над малолітньою онукою [PERSON], у разі позбавлення батька батьківських прав, що буде відповідати інтересам дітей та розгляду питання в судовому порядку (а.с. 27). Відповідно до характеристики, за підписом головного лікаря Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтави - [PERSON], за період роботи в лікарні [PERSON] показала себе відповідальним та ініціативним працівником, характеристика позитивна (а.с. 9). Відповідно до копії довідки від 14.08.2014 року, за підписом начальника КП ЖЕО №2 Полтавської міської ради Ландаря О.М., [PERSON] дійсно зареєстрована в [ADDRESS], разом з нею зареєстрована [PERSON], [INFO], [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, за підписом [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 14 серпня 2014 року, житлові умови неповнолітньої [PERSON], визначені як задовільні, вказано, що бабуся займається навчанням та вихованням [PERSON], піклується про її добробут (а.с. 8). Обов'язки батьків щодо дитини закріпленні в ст. ст. 150, 180 Сімейного Кодексу України, зокрема: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язанні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язанні поважати дитину; батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо, протягом тривалого часу не виконує належним чином своїх обов'язків по відношенню до своєї дитини, про що вказує у своїй заяві. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідач порушує принцип № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано : "Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення". В ч.2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: "Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи". Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України". Статтею 11 цього ж Закону вказано, що "Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини." Згідно статті 12 цього Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідно до п.4.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми- сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно статті 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно статті 258 СК України, баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 62 ЦК України опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіку, або за місцем проживання опікуна. Згідно ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. При призначенні опікуна для малолітньої особи враховується бажання підопічного. Згідно ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Виходячи з вищевказаного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved