Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ "КБ "Промекономбанк" про розірвання договору та стягнення заборгованості. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 13 січня 2014 року вона та ПАТ "КБ "Проекономбанк" в особі відділення № 2 КФ ПАТ "КБ "Промекономбанк" уклали договір банківського вкладу (депозитний договір) № 55859-305 про внесення готівкових коштів (внеску) на вкладний (депозитний) рахунок, зберігання внеску і нарахування відсотків на внесок (далі - Договір). Відповідно до п.п. 2.1, п.2.2 Договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок ПАТ "КБ "Промекономбанк" грошові кошти у сумі 51000,00 грн. (далі - Внесок). Факт внесення коштів підтверджується квитанцією № 13235 від 13 січня 2014 року. Відповідно до п. 7.1 Договору при внесенні коштів готівкою, договір вважається дійсним при видачі вкладнику оформленої належним чином заяви на переказ готівки зі штампом і підписом касира, що підтверджує внесення коштів на вкладний рахунок. Відповідно до п. 3.1.3 Договору: банк зобов'язується щомісяця, починаючи з 11 числа виплачувати вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску у розмірі 18,6% річних. Відсоткову ставку збільшено на підставі додаткової угоди від 13 січня 2014 року до 25,5%. Відповідно до п. 4.3 договору нарахування банком процентів за цим договором здійснюється з урахуванням календарних днів у році (вихідних, святкових та неробочих днів включно) за методом "факт-факт". Порядок нарахування відсотків - щомісячно на поточний залишок вкладу, без врахування раніше нарахованих відсотків на рахунок [NUMBER]. Відповідно до п.3.1.4 банк зобов'язується виплатити суму внеску і відсотки, нараховані на внесок на першу вимогу вкладника на умовах даного договору. Згідно з п. 2.3 договору термін зберігання внеску 370 днів з 13 січня 2014 року по 18 січня 2015 року. Починаючи з 13 лютого 2014 року, відповідач в односторонньому порядку припинив виконувати умови договору та відмовився сплачувати проценти за користування депозитними коштами. 03 лютого 2014 року позивач звернувся до банку із заявою про розірвання депозитного договору та повернення депозитних коштів. Згідно відповіді банку від 18 лютого 2014 року, відповідач відмовився сплачувати проценти за користування депозитними коштами та повертати депозитні кошти з посиланням на незрозумілі кризисні явища в політичному та фінансовому секторі України, що у свою чергу є порушенням законних прав та інтересів позивача. На теперішній час, відповідач прострочив на три місяці виплату процентів за користування депозитними коштами (внеском). Відповідно до п. 4.8 Договору, залишок коштів по внеску видається готівкою або перераховується на рахунок, вказаний вкладником. Згідно умов договору за період з 13 січня 2014 року по 13 березня 2014 року підлягають сплаті відсотки в розмірі 2167,50 грн. Однак, відповідач відмовляється повертати внесок, та виплачувати проценти за користування внеском, що є порушенням умов договору, та змушує позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Крім того, позивач вважає, що має право на дострокове розірвання зазначеного договору, стягнення з відповідача внесених грошових коштів, нарахованих на них відсотків та просить суд розірвати договір банківського вкладу № 55859-305 від 13 січня 2014 року, укладений між ним та ПАТ "КБ "Промекономбанк", та стягнути з відповідача на свою користь суму внеску (банківського вкладу) в розмірі 51000,00 грн., проценти за користування в розмірі 2167,50 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини. Представник відповідача на повторний виклик в судове засідання не явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи судом. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з договором банківського вкладу від 13 січня 2014 року [PERSON] та Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Проекономбанк" в особі відділення № 2 КФ ПАТ "КБ "Промекономбанк" уклали договір банківського вкладу (депозитний договір) № 55859-305 про внесення готівкових коштів (внеску) на вкладний ( депозитний) рахунок, зберігання внеску і нарахування відсотків на внесок. Відповідно до п. 2.1, п. 2.2 Договору позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок ПАТ "КБ "Промекономбанк", грошові кошти у сумі 51000,00 грн. (а.с.8-10). Згідно з копією квитанції № 13235 від 13 січня 2014 року [PERSON] внесла гроші в сумі 51000,00 грн. на депозитний рахунок ПАТ "КБ "Промекономбанк" (а.с.11). Із копії листа вбачається, що 03 лютого 2014 року позивач звернувся до банку з заявою про розірвання депозитного договору та повернення депозитних коштів (а.с.12). Згідно відповіді банку від 18 лютого 2014 року відповідач відмовився сплачувати проценти за користування депозитними коштами та повертати депозитні кошти з посиланням на кризисні явища в політичному та фінансовому секторі України, що є порушенням законних прав та інтересів позивача (а.с.13). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимргу однієї із сторін і разі істотного порушення договору другою стороною. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч. 1, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа зобов'язана повернути майно, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому слід достроково розірвати договір, укладений між позивачем та відповідачем через істотне невиконання відповідачем умов договору, та стягнути з відповідача на користь позивача суму внеску в розмірі 51000,00 грн., а також нараховані відсотки в розмірі 2167,50 грн. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 531,68 грн.

Outcome: approved