Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач в березні 2015 року звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути 5826,89 грн. з яких: заборгованості по заробітній платі станом на 31.12.2014 року складає 3530,89 грн., грошова компенсацію за невикористану відпустку за період з 01 серпня 2014 року по 31 грудня 2014 року - 733,90 гривень, середній заробіток за час затримки виплати остаточного розрахунку по заробітній платі з 31.12.2014 року по 29.01.2015 року -3954,40 грн. Позивач в судове засідання не з'явився хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день час та місце розгляду, про що свідчать поштові відправлення. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 115, 116, 117, 237-1 КЗпП України, "Порядком проведення компенсації громадян втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", затв. Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року із змінами та доповненнями. Судом встановлено, що позивач працював у Житомирському Обласному Спеціалізованому Ремонтно-Будівельному Підприємстві Протипожежних Робіт на посаді налагоджувальника контрольно-вимірювальних приладів та автоматики 5-го розряду та звільнений на підставі /наказ № 53-К від 30.12.2014 року /а.с. 15/. У відповідності до вимог ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно з розрахунковим листком за грудень 2014, виданого відповідачем, борг підприємства на кінець місяця становить 3 530 грн. 62 коп. /а.с.9/ Таким чином, в порушення вимог ст.116 КЗпП України позивачу при звільненні не проведена виплата всіх сум, що належить йому від підприємства та проводиться в день звільнення, зокрема, заборгованість по заробітній платі в сумі 3530 грн. 62 коп. Відповідно до положень ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України п. 20 від 24.12.1999 року № 13(із змінами) "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", суд установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, на підставі ст. 117 КЗпП Українистягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому вини. За таких обставин, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по нарахованій заробітній платі в розмірі 3530 грн. 62 коп. станом на 31.12.2014 року та середній заробіток за весь час затримки розрахунку, починаючи з 01.01.2015 р. по 29.01.2015 р. в сумі 3189 грн. 46 коп. без урахуванням обов'язкових податків та платежів з розрахунку : 3189,46:43= 74,17 грн.; 74,17 х 19 = 1408 грн. 23 коп.; де 3954 грн. 40 коп. - розмір посадового окладу позивача за два повні останні місяці роботи (жовтень, листопад 2014 року); 43 - робочих днів в жовтні, листопаді 2014 року; 74,17 грн. - середньоденний заробіток позивача; 19 - робочі дні за період з 01.01.2014 року по 29.01.2015 року. Вимогами ст. 83 КЗпП України, передбачено, що у разі звільнення, працівникові виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Судом встановлено, що у відповідності до копії трудової книжки позивач відпрацював 5 місяців та має право на щорічну відпустку тривалістю 10 календарних днів за період роботи з 01.08.2014 року по 31.12.2014 року, а у разі звільнення відповідно до ст. 24 Закону України "Про відпустки", відповідач має виплатити компенсацію за невикористану відпустку за невикористані 121 календарних днів, з розрахунку: 8880,49:121=73,39; 73,39х10=733,90; де - 733,90 грн. - розмір заробітної плати за весь час роботи, 121 - календарних днів; 73,39 - середньоденна заробітна плата; 10 - календарних днів відпустки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. що зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial