Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає про те, що 24 червня 2019 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] (надалі Відповідач) було укладено кредитний договір № 1003193 (надалі Кредитний договір) відповідно до якого Відповідач отримала кредит у сумі 8 000 (вісім тисяч гривень) 00 копійок строком до на 30 днів - п. 1.2. Договору. 06 вересня 2019 року між ТОВ Авентус Україн та ТОВ "УМ Факторинг" (надалі Позивач) було укладено договір відступлення прав вимог № 1 та підписано реєстр прав вимог №4 від 23 грудня 2019 року. Відповідно до цих документів до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача, а тому новим кредитором став Позивач - ТОВ УМ "Факторинг". Вказують, що 24 червня 2019 Відповідачем було підписано кредитний договір № 1003193 та отримано кредит у розміру 8 000 (вісім тисяч гривень) 00 копійок. Зазначають, що кошти у розміру 8 000 (вісім тисяч гривень) 00 копійок були перераховані на особисту карту Відповідача № [NUMBER] . Кредитним договором передбачено: знижена процентна ставка 0.54% за кожен день користування, Згідно пункту 1.2. Кредитного Договору, кредит надавався строком до 30 днів. Процентна ставка на цей строк (30 днів) становить 0.90% за кожен день користування - пункт 1.3.1 Кредитного договору. Це знижена процентна ставка. Стандартна процентна ставка 1.80 % за кожен день користування, кредитним договором передбачено стандартна процентна ставка 1.80% - пункт 1.3.2. Кредитного договору, але вона застосовується тільки якщо Відповідач не виконав умови Кредитного договору та не повернув кошти у строк 30 днів на який брався кредит. Вказують, що на час звернення з цим позовом до суду Відповідач не сплатив борг за Кредитним договором, по привело до порушення прав кредитора - Позивача. У зв`язку з цим звертаються до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився. Подав до суду додаткові письмові пояснення, в яких просив суд справу розглядати у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Судом встановлено, що 24 червня 2019 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1003193 відповідно до якого Відповідач отримала кредит у сумі 8 000 (вісім тисяч гривень) 00 копійок строком до на 30 днів - п. 1.2. Договору. 06 вересня 2019 року між ТОВ Авентус Україн та ТОВ "УМ Факторинг" було укладено договір відступлєння прав вимог № 1 та підписано реєстр прав вимог №4 від 23 грудня 2019 року. 24 червня 2019 Відповідачем було підписано кредитний договір № 1003193 та отримано кредит у розміру 8 000 (вісім тисяч гривень) 00 копійок. Кошти у розміру 8 000 (вісім тисяч гривень) 00 копійок були перераховані на особисту карту Відповідача № [NUMBER] , що підтверджується копією повідомлення «Альфа-банку №08843/БТ-32-б/б від 20.04.2021 року. Кредитним договором передбачено стандартна процентна ставка 1.80% - пункт 1.3.2 Кредитного договору, але вона застосовується тільки якщо Відповідач не виконав умови Кредитного договору та не повернув кошти у строк 30 днів на який брався кредит - пункт І 1.3.3, 1.7., 3.4., 3.6.2 Кредитного договору. Стандартна процентна ставка нараховується не більше ніж 90 днів. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, [PERSON] має заборгованість за договором у розмірі 14580 грн. 00 коп.. Положенням ст.1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За Договором №1003193 від 24.06.2019 року вимога про стягнення основного боргу у розмірі 8000,00 гривень підлягає задоволенню, оскільки згідно інформації АТ «Альфа-Банк» кошти були перераховані на картку клієнта. Щодо вимоги про стягнення нарахованих та не виплачених відсотків за користування позикою, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до висновку якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у своїй постанові від 28.03.2019 прийнятої за результатами розгляду справи №444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Отже, враховуючи вищезазначені норми матеріального права та позицію ВП/ВС висловлену у справі №444/9519/12, можна дійти висновку, що нарахування відсотків за ставкою визначеною Договором відбувається лише у період строку кредитування. Оскільки позика [PERSON] за Договором №1003193 від 24.06.2019 року була надана строком на 30 днів, тому з відповідача підлягають стягненню основний борг 8000 гривень, та 4320 гривень відсотки за процентною ставкою 1.8 встановлену Договором, що разом становить 12320 гривень. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України,з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved