Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

У травні 2016 року КП "Червонограджитлокомунсервіс" звернулося у суд з позовом до відповідачів, у якому просить зобовязати останніх за власний рахунок привести прибудинкову територію у місці влаштування автомобільної гостьової стоянки на прибудинковій території між першим та другим підїздами будинку № 31 на вул. Стуса до попереднього стану з відновленням благоустрою території, а також стягнути з них судові витрати. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що відповідачі проживають у [INFO]. У грудні 2014 року звернулися до КП "Червонограджитлокомунсервіс" як балансоутримувача будинку та прибудинкової території із заявою про надання дозволу на облаштування стоянки для тимчасового паркування автомобілів. [PERSON] разом з іншими мешканцями даного будинку звернулися до міського голови із листом, у якому заперечили проти влаштування даної стоянки. Заявником було подано відповідь про можливість розроблення проекту за умови згоди власників (наймачів) квартир вище зазначеного будинку. Проте відповідачі такої згоди не отримали і облаштували стоянку на прибудинковій території. Зазначив, що уповноважена комісія та представники ініціативної групи з виходом на місце облаштування автостоянки обстежила останню та зобовязали відповідачів до 01.04.2016 року змінити межі стоянки на 1,5 м. Відповідач [PERSON] погодився на це. Однак станом на 27.04.2016 року відповідачі жодних дій не вчинили, тому відповідна комісія при виконавчому комітеті міської ради зобовязали їх повністю привести прибудинкову територію до попереднього стану. Також зазначив, що відповідачі порушили вимоги затвердженого міською радою Порядку влаштування автостоянок у м. Червонограді та права співмешканців будинку і територіальної громади. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пославшись на доводи й аргументи, що в цілому ідентичні викладеним у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засідання позов не визнали. Вказали, що на облаштування автостоянки мали всі необхідні дозволи, рішення й проекти. Зазначили, що проводилося письмове опитування співмешканців і був необхідний відсоток дозволів на розміщення парковки. Третя особа [PERSON] у судовому засідання позов підтримала, зазначивши, що відповідачі розмістили автостоянку під її вікнами, що створює їй незручності від вихлопних газів двигунів та шумів від автомобілів. Зазначила, що на прибудинковій території будинку є площа, де можна було б облаштувати подібну стоянку. Вважає, що зборів мешканців будинку не було, а опитування співмешканців було проведено відповідачами сумнівно. Не всі дали згоду на облаштування стоянки. Представник третьої особи виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області у судовому засідання позов просив задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, їх представників, з'ясувавши обставини спору та оцінивши наявні докази у справі, суд прийшов на наступного висновку. Як вбачається із заяви від 17.12.2014 року, за підписом відповідачів, останні зверталися до позивача з проханням надати їм дозвіл на облаштування за власний кошт стоянки на прибудинковій території для тимчасового паркування трьох автомобілів, що їм належать на праві приватної власності, за адресою вул. Стуса, 31. Згідно витягу з протоколу № 1 засідання міжвідомчої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітеті Червоноградської міської ради від 14.01.2015 року, було розглянуто заяву позивача від 29.12.2014 року про надання дозволу на розробку ескізного проекту на влаштування стоянки на вул. Стуса, 31 у м. Червонограді. Зокрема, комісією зазначено, що позивачу вже було надано згоду на це раніше 04.12.2013 року та 15.05.2013 року. Оскільки місця на автостоянці ще не використані повністю, комісія пропонувала надати їх згідно попередньо погоджених місць за вище вказаними адресами. Як видно з листа виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 08.10.2015 року на заяву [PERSON], однією з умов влаштування автостоянки є її погодження з мешканцями прилеглих будинків. Оскільки [PERSON] заперечувала щодо влаштування стоянки, позивача було зобовязано не допустити її розміщення без згоди власників (наймачів) квартир 1 та 2 під'їздів будинку № 31 на вул. Стуса. Відповідно до акту комісії із обстеження вище вказаної автомобільної гостьової стоянки від 05.02.2016 року, комісія вирішила зобовязати ініціативну групу перенести бордюрний камінь з 10,5 м на 12 м від будинку № 31. Відповідач [PERSON] висловив свою згоду з цим, власноруч підписавшись на акті. Згідно витягу з протоколу № 8 засідання міжвідомчої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітеті Червоноградської міської ради від 27.04.2016 року, на вказану дату роботи по зміні меж стоянки виконані не були і навіть не були розпочаті. Як вбачається з протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням м. Червоноград вул. Стуса, 31, датованого 25.11.2015 року, було проведено опитування співвласників останнього щодо влаштування спірної автостоянки. Згідно останнього висловилися "за" влаштування такої 27 співвласників, 2 "проти" й 1 "утримався". Зазначено, що 76,46% співвласників по площі висловилися "за", Як видно із заяви від 05.10.2015 року, підписаною від імені власників квартир № 4, 33, 24, 21, 26, 11, 14 будинку у м. Червоноград на вул. Стуса, 31, останні проти розміщення автостоянки під їхнім будинком. Заява прийнята виконавчим комітетом Червоноградської міської ради Львівської області 05.10.2015 року. Крім цього, факт незгоди [PERSON] з влаштування автостоянки підтверджується низкою листів-скарг в органи державної влади та місцевого самоврядування. Згідно ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, кожна багатоповерхівка\~є\~спільним майном\~усіх власників квартир у ній і квартировласникам у багатоповерхівці на праві спільної власності належать: дах; технічні приміщення під дахом; ліфт; сміттєпровід; нежитлові приміщення (парадне, місце вахтера тощо); зовнішня стіна і несучі стіни; магістральні комунікації (труби по стояках (газ, вода, опалення, каналізація), насоси, котли, електропроводка, трансформатори); підвал і фундамент; прибудинкова територія, розташовані на ній клумби, дитячі майданчики, парковки, смітники тощо. Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", який набрав чинності з 1 липня 2015 року, визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, повязані з реалізацією прав та виконанням обовязків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Згідно ст. 1 цього Закону, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними обєктами нерухомого майна. Співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку (ст. 1 цього Закону). Згідно ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: 1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Цією ж статтею Закону визначено порядок, умови і кворум, дотримання яких необхідно для прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників. За загальним правилом, рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Натомість згідно ч. 12 ст. 10 цього Закону, за рішенням зборів співвласників повноваження щодо прийняття рішень стосовно спільного майна, яким користується лише певна група співвласників (співвласники квартир та нежитлових приміщень, розташованих в одному підїзді або секції багатоквартирного будинку, тощо), за умови що при цьому не порушуються права інших співвласників, можуть бути передані цій групі співвласників. Такі рішення стосовно спільного майна приймаються зборами зазначеної групи співвласників у порядку, передбаченому частинами четвертою - шостою, восьмою - одинадцятою цієї статті. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень відповідної групи (підїзд, секція багатоквартирного будинку тощо). У даній справі відповідачі покликаються на проведене ними 25.11.2015 року опитування співвласників багатоквартирного будинку по 1 і 2 під'їзду. Однак загальні норми вище вказаного Закону вимагають, щоб рішення щодо управління багатоквартирним будинком приймалися зборами співвласників всього будинку, а не певної частини по під'їздах. У той же час закон дозволяє, щоб певній групі співвласників (як у даному випадку по під'їздах) можуть бути передані повноваження щодо прийняття рішень стосовно спільного майна, але тільки за рішенням зборів співвласників усього будинку. У даній справі відсутні докази того, що збори співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням м. Червоноград вул. Стуса, 31, приймали відповідне рішення про передачу вказаних повноважень групі власників 1 і 2 під'їздів, як і того, що цими зборами розглядалося питання про облаштування на прибудинковій території спірної автостоянки. Наявний у матеріалах справи протокол зборів мешканців будинку фактично оформлений і відображає опитування мешканців 1-2 під'їздів. Як зазначили самі сторони, збори мешканців будинку як такі не відбулися. Крім цього, як встановлено судом, не надавали відповідного дозволу й уповноважені органи місцевого самоврядування. Також має місце вочевидь не дотримання приписів Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" щодо процедури прийняття відповідних рішень, що визначений статтею 10 цього Закону. Судом взято до уваги, що відповідачі знали про незгоду частини співвласників будинку щодо розміщення автостоянки та рішення органу місцевого самоврядування про переобладнання меж останньої, однак жодних дій не вчили, бордюрний камінь не перемістили на встановлену відстань від будинку. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підставними, тому позов слід задовольнити. При цьому з відповідачів підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved