Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини звернулась [PERSON] Позовну заяву позивач аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 16 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького райуправлінні юстиції Рівненської області, а.з. №151 Від даного шлюбу вони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що з відповідачем спільне життя не склалося, у них різні погляди на подружнє життя, спільний побут, ведення господарства. Між ними відсутні будь-які почуття, без яких сім'я не можлива. Зазначила,що з березня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені, спроби примиритися призвели до постійних непорозумінь та сварок, що у свою чергу створює напружену та негативну атмосферу у сім'ї. Зазначає, що відповідач офіційно працює, однак участі у утриманні доньки не бере. Вказуючи на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить розірвати шлюб. В подальшому доповнила свої позовні вимоги і просила визначити місце проживання дитини з нею залишивши її на її утриманні і вихованні. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному об'ємі і просять шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти, визначити місце проживання дитини разом з нею. Позивач пояснила, що від сумісного подружнього життя у них з відповідачем неповнолітня донька [PERSON], відповідач регулярно кошти на утримання дитини не надає, в добровільному порядку вирішити це неможливо, тому просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 отриманих доходів щомісячно до досягнення донькою повноліття. Зазначила, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя. Пояснила, що після надання судом строку на примирення такого не настало. Просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Зазначає, що виникла необхідність про визначення проживання дитини разом з нею, оскільки відповідач звернувся з зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнав. Щодо стягнення аліментів позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього аліменти в розмірі 16 від його заробітку доходу, оскільки він надає допомогу своїм батькам які є пенсіонерами. Подав до суду зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини, яку в подальшому просив залишити без розгляду. Пояснив, що має бажання продовжувати спільне подружнє життя із [PERSON] і поросив надати їм строк для примирення. В подальшому, коли примирення між ними не відбулося просив розірвати шлюб і стягнути з нього аліменти в розмірі 16 частину від його заробітку ( доходу). З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 16 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького райуправлінні юстиції Рівненської області, актовий запис № 151, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після одруження отримала прізвище "[PERSON]". (а.с.6) З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що сторони по справі мають дочку - [PERSON], [INFO]. (а.с.7) Відповідно до довідки №256 від 17.02.2014 року підтверджено склад сім'ї відповідача, в яку окрім нього входить його батько - [PERSON], та мати - [PERSON] (а.с.22) З довідки про заробітну плату №247 від 21.02.2014 року встановлено, що [PERSON] працює в ВП ХАЕС старшим оператором реакторного відділення та заробітна плата якого за період з серпня 2013 року по січень 2014 року становить 49257,62 грн. (а.с.61) Відповідно до висновку органу опіки і піклування Острозької райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини №798/01-25 від 26.03.2014 року встановлено, що Острозька райдержадміністрація прийшла до висновку вважати за доцільне проживання малолітньої [PERSON], [INFO] з її мамою [PERSON] Згідно із ухвалою Острозького районного суд Рівненської області по справі №567/163/14-ц зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини було залишено без розгляду. (а.с.72) Суд, вислухавши позивача, відповідача, та їх представників вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, шлюб існує формально, фактично шлюб припинено і спроби примирення між ними не мали належного результату. Сторонам по справі судом надавався строк на примирення терміном один місяць. В зазначений період позивач та відповідач спроби відновити шлюбні відносини результату не дали. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як турбота один про одного, довіра та почуття любові, а тому шлюб необхідно розірвати. В судовому засіданні відповідач вказував, що він згідний платити аліменти в меншому розмірі оскільки на його утриманні перебувають батьки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є пенсіонерами. Відповідно до ст.202 СК України повнолітній син зобов'язаний утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно із ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. В судовому засіданні встановлено, що батьки відповідача є непрацездатними особами з 2013 року, проте на даний час відповідач не надав жодних доказів того, що утримання його батьків потребує додаткових витрат, оскільки його батьки отримують пенсійне забезпечення. У Законі України "Про пенсійне забезпечення" вказано, що даний закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки. Оскільки, Законами України передбачене достатнє матеріальне забезпечення непрацездатних осіб, а у судовому засіданні встановлено, що батьки відповідача регулярно отримують пенсію, а доказів того, що вони потребує інших витрат на догляд та лікування відповідач не надав, тому посилання відповідача на необхідність стягнення з нього меншого розміру аліментів з цих підстав задоволенню не підлягають. Також, відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому при вирішенні питання про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд бере до уваги, що позов був поданий 07 лютого 2014 року, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до ч.1. ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років визначається за згодою батьків. Відповідно до ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Підсумовуючи вищевикладене та беручи до уваги висновок органу опіки і піклування Острозької районної державної адміністрації, за яким Острозька районна державна адміністрація вважає за доцільне проживання малолітньої [PERSON], [INFO] з її мамою [PERSON], суд вважає за можливе визначення місця проживання [PERSON] з її матір'ю. Позовні вимоги щодо залишення на утриманні і вихованні малолітньої - [PERSON], [INFO] - її мамою [PERSON] є безпідставними, тому в їхньому задоволенні слід відмовити. Оскільки судом позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, то з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати на правову допомогу, відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" в розмірі 1000 грн. та судовий збір. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 56, 105, 110, 112, 160, 161, 180-182, 191, 202 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial