Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

02.07.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, яким просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їхніх спільних неповнолітніх дочек: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки відповідач, будучи батьком дітей, не виконує своїх батьківських обов'язків щодо їх виховання та утримання, не цікавиться їх життям, не проявляє ніякого батьківського піклування, та не надає будь-якої матеріальної допомоги, хоча таку можливість має. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши позовні вимоги, дослідивши надані докази та матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини: - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім'єю. - у сторін під час спільного проживання народилася дочки: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], а/з№3), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], а/з№10), відносоно яких було встановлено батьківство, батьком дітей вказаний відповідач - [PERSON](а.с.9-10); - згідно висновку органу опіки та піклування - Болградської районної державної адміністрації Одеської області №03/Г-2357/475 від 30.11.2017 року, - після погрішення стосунків між позивачем и відповідачем у червні 2010 року вони припинили ведення спільного господарства та разом не проживають, батько не спілкується з дітьми, матеріально не допомагає, не цікавиться їх здоров'ям та життям, утриманням та вихованням дітей займається мати - позивач, також визначено, що згідно розрахунку заборгованості за аліментами Державним виконавцев ДВС Болгадського управління юстиції встановлена заборваність, яка станом на 05.07.2017 року становить 34656,12 грн. за виконавчим листом №105/15-ц від 04.03.20915року, який видано Болградським районним судом Одеської , тому доцільно вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав( а.с. 22); - відповідно до довідки про склад сім'ї від 01.12.2017 року Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, [PERSON] зареєстрована і проживає у [ADDRESS], склад її сім'ї - дочка [PERSON],[INFO], дочка [PERSON],[INFO], мати - [PERSON], [INFO], брат - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов родини, які виявлені задовільними та достатніми для виховання дітей (а.с.15,19); - відповідно до характеристик Баннівської ОШ, [PERSON] навчається у 6 класі, а [PERSON] - у 5-А класі, характеризуються дуже позитивно, у вихованні дітей бере участь мати, батько дитини не бере участі в їх вихованні (а.с.11,12,20); - згідно характеристики з місця проживання, [PERSON], [INFO], характеризується позитивно, з сусідами підтримує дружні стосунки, не бере участі у вихованні дітей (а.с.14); - згідно нотаріальної заяви, засвідченої приватим нотаріусом Болградського раойнного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., реєстраційний №4323 від 06.10.2017р., відповідач згоден на позбавлення його батьківських прав відносоно його малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON]. В силу п.2ч.1ст.164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дітей, які проживають зі своєю матір'ю - позивачем, не спілкується з ними, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не цікавиться їх здоров'ям та життям. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] повністю перебувають на утриманні матері - позивача, яка несе усі витрати з їх виховання, навчання та матеріального забезпечення. Орган опіки та піклування районної державної адміністрації Болградського району Одеської області, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей., вважає за доцільне позбавити батьківських прав їх батька [PERSON]. відносно його дітей, про що було надано відповідний висновок від 30.11.2017.року за № 01/Г-2357/475. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо порушує свої зобов'язання, закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996року, згідно якої «Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття», та закріплене у ст.180 Сімейного Кодексу України таке ж саме положення. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: "Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення". Ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27 вересня 1991 року, регламентовано, що "Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, беручи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, що відповідають за неї за законом і з цією метою вживають усі відповідні законодавчі та адміністративні заходи". Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001року №2402 регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону регламентовано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтями 12, 15 вищеназваного Закону зазначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, що проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, дитина також має право спілкуватися з батьком, що проживає окремо. В результаті розгляду наданих суду відомостей та доказів, що містяться в матеріалах даної цивільної справи, судом достовірно було встановленою що відповідач свідомо не виконує своїх обов'язків з виховання дітей - малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки ухиляється від спілкування з ними. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухилення від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в інтересах моральних та майнових прав дитини позов підлягає задоволенню, тому вимога про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]- підлягає задоволенню.

Outcome: approved