Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

В листопаді 2014 року в Рівненський міський суд надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості коштів у розмірі 959 667,50 грн. за кредитним договором № 1701/0308/71-051 від 21.03.2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк», правонаступниками якого є ПАТ «Сведбанк», ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» і відповідачем [PERSON], за яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 52 000,00 доларів США зі платою відсотків за користування кредитом та судових витрат в сумі 3 654 грн. 00 коп. В позовній заяві зазначається, що відповідачами умови договору та вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України не виконувались, що призвело до виникнення простроченої заборгованості станом на 01 вересня 2014 року на вказану позовом суму, що складалася із заборгованості за кредитом 50 992,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 668 714 грн. 80 коп., заборгованість по відсотках 15 200, 78 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 199 344 грн. 73 коп., пені 6 985,45 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 91 607 грн.97 коп, згідно доданого розрахунку. Письмове заперечення відповідача на позовну заяву суду не надане. Представник позивача підтримав повністю позовні вимоги в суді, просив розглянути справу без участі належним порядком повідомленого про час і місце судового розгляду справи відповідача із ухваленням заочного рішення та стягнути із відповідача заборгованість на загальну суму 959 667 грн. 50 коп. за кредитним договором № 1701/0308/71-051 від 21.03.2008 року, та судові витрати в справі. Пояснив, що згідно розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач свої зобов'язання не виконує. Правонаступництво вимоги позивача, наявність та сума заборгованості по договору стала підставою до звернення до суду із позовом, підтверджується наданими доказами, в тому числі договорами факторингу, розрахунком позивача та умовами кредитного договору № 1701/0308/71-051 від 21.03.2008 року, не оспорена відповідачем. Докази судового збору оформлені належним чином, мають відмітки про перерахування коштів до бюджету, витрати підлягають до стягнення на користь позивача. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач був повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому порядку судовими повістками, за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, що підтверджено доказами, наявними у справі, а тому суд вважає, що сторона належним чином повідомлена про день судового засідання. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Заперечень до позову не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе за згодою позивача розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України. Оцінюючи пояснення, долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення за наступних підстав. Судом встановлено на підставі досліджених копій договорів, які не оспорені, що 28 листопада 2012 року між ПАТ "Сведбанк", який в свою чергу виступає правонаступником Акіонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк" та Факторинговою компанією "Вектор Плюс укладено договір факторингу". Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржникам щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ "ФК "Вектор Плюс" та ТзОВ "Кредитні ініціативи" укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору клієнт (ТОВ "ФК "Вектор Плюс") відступає Фактору (ТзОВ "Кредитні ініціативи") свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржникам щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТзОВ "Кредитні ініціативи" набуло статусу нового кредитора-стягувача за договором № 1701/0308/71-051 від 21.03.2008 року позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Договору та чинного законодавства Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. 21 Березня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1701/0308/71-051 з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 52 000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору, відшкодування збитків, сплата неустойки. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в сумі 52 000,00 дол. США. В порушення своїх договірних зобов'язань та вимог чинного законодавства [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушила істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01.09.2014 року має прострочену заборгованість, що складалася із заборгованості за кредитом 50 992,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 668 714 грн. 80 коп., заборгованість по відсотках 15 200, 78 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 199 344 грн. 73 коп., пені 6 985,45 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 91 607 грн. 97 коп., згідно доданого розрахунку. Загальна сума заборгованості відповідача по вказаному кредитному договору становить 959 667,50 грн. Як встановлено судом, відповідач в порушення умов Договору та вимог законодавства свої зобов'язання належним чином не виконав, на вимогу Банку про повернення суми боргу не відреагував. Враховуючи вищевикладене в сукупності, підстави для стягнення з них на користь позивача суми боргу наявні. Так, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторі у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитом в сумі 959 667 грн. 50 коп. підлягаєть стягненню. Сума заборгованості по кредитному договору підтверджена розрахунком позивача і не спростована відповідачами. Підтверджені належними допустимими письмовими доказами в справі судові витрати в сумі 3 654 грн. 00 коп., в порядку ст. ст. 88, 89 ЦПК України, покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню за рішенням суду. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 1049,1054 ЦК України,

Outcome: approved