Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Посилається на те, що син проживає разом з нею, а їхня спільна донька [PERSON] проживає у будинку батьків відповідачів. З квітня 2018 року [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні їхніх дітей. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Вона не в змозі забезпечити дитині належні умови для розвитку, оскільки єдиним її доходом є пенсія по інвалідності ІІ-ї групи у розмірі 1854 гривень. [PERSON] здоровий, працездатний та має у власності транспортний засіб, тому зможе сплачувати на утримання своєї дитини аліменти. Просить справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвом про народження дитини та актом обстеження матеріально-побутових умов, з яких вбачається, що [PERSON] проживає з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , та самостійно виховує сина. Вона ніде не працює, отримує соціальну пенсію за інвалідністю. Згідно до вимог ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка є інвалідом 2-ї групи, сама виховує неповнолітню дитину, відсутність у неї будь-якого нерухомого чи цінного рухомого майна. З приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" убачається, що з 1 грудня 2021 року для дітей віком від 6-ти до 18 років встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2618 гривень. Середня заробітна плата по Україні станом на жовтень 2021 року становила 14045 грн, а по Закарпатській області - 12058 гривень. Жодних заперечень на позов, а також відомостей про непрацездатність відповідач суду не надав. Тому суд вважає що відповідач, як молодий, працездатний чоловік, який має можливість працювати, , у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання свого сина аліменти у розмірі 2000 гривень у місяць. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати 3000 грв. щомісяця позивачка суду не надала. У відповідності із ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимого судові витрати покладаються на відповідача. За таких обставин,

Outcome: partial