Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

В жовтні 2011 року ПАТ КБ „Приватбанк" звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири [ADDRESS], в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 64 368,20 доларів США, що еквівалентно 513 078 грн. 92 коп. Ухвалою від 09.08.2012 року до участі у справі правонаступником після його смерті залучена [PERSON] В квітні 2013 року ПАТ КБ „Приватбанк" уточнив позовні вимоги, відповідно до яких просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZРФФGF50090015 від 02.08.2005 року в розмірі 59 341.44 доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 04.04.2013 року складає 474 138 грн. 11 коп., звернути стягнення на квартиру загальною площею 49,18 кв.м, житловою площею 31,75 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № 630 від 03.08.2005 року) Публічним акціонерним товариством Комерційним Банком „Приватбанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ Приватбанк всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31.07.2013 року, в задоволенні позову ПАТ КБ „Приватбанк" відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.03.2014 року, касаційну скаргу ПАТ КБ „Приватбанк" задоволено, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2013 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31.07.2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали, представник відповідача надав суду письмові заперечення на позов відповідно до яких просив в задоволенні вимог ПАТ КБ „Приватбанк" відмовити, а також заяву про застосування позовної давності. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ „Приватбанк" підлягають задоволенню, за наступних підстав. Так, судом встановлено, що 02.08.2005 року між ПАТ КБ „Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № ZРФФGF50090015 про надання останньому кредитних коштів у розмірі 26 880 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення коштів до 04.08.2025 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторонами 03.08.2005 року був укладений договір іпотеки № 630, предметом якого є квартира [ADDRESS], загальною площею 49,18 кв.м, житловою площею 31,75 кв.м, яка належала [PERSON] на праві власності. Зазначений вище іпотечний договір № 630 від 03.08.2005 року був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 147, внесено до Державного реєстру іпотек згідно витягу № 4894736 від 26.09.2005 року, здійснено державну реєстрацію предмета іпотеки. У липні 2006 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у зв'язку з невиконанням зобов'язання по поверненню кредиту. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2006 року, вищезазначений позов задоволений, стягнуто заборгованість у розмірі 22152,55 доллірв США, що за курсом Національного Банку України складало 1118870 грн. 38 коп. та яка складалась з заборгованості за кредитом у розмірі 20717.34 долларів США, простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 122.05 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 57.26 доларів США, простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 962.10 доларів США, простроченої комісії у розмірі 189.00 доларів США, пені у розмірі 104,80 доларів США. Крім того, рішенням було вирішено питання про стягнення судових витрат по сплаті державного мита у розмірі 1118 грн. 70 коп. та витрат на ІТЗ у розмірі 30 грн. 00 коп. Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2011 року [PERSON] оголошено померлим. 10.04.2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть [PERSON], серія [NUMBER]. Як вбачається з копії спадкової справи № 347-2011 заведеною Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 11.05.2011 року з заявою про прийняття спадщини після смерті померлого [PERSON] звернулась його мати [PERSON] Судом із пояснень відповідача наданих в судовому засіданні встановлено, що нею свідоцтво про право на спадщину отримано не було. Згідно розрахунку, заборгованість за кредитним договором № ZРФФGF50090015, станом на 04.04.2013 року становить 59341.44 доларів США, що за курсом 7 грн. 99 коп. відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 04.04.2013 року складає 474 138 грн. 11 коп, яка складається з наступного: 22464.91 доларів США - заборгованість за кредитом; 13665.04 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2343.70 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 20867.79 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно вимоги від 05.04.2013 року № б/н, надісланої позивачем до Першої Запорізької державної нотаріальної конторои, ПАТ КБ „Приватбанк" відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України, заявлено грошові кредитрськи вимогм в розмірі 59 341.44 доларів США до спадкоємців [PERSON] Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 33 Закону України „Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частина 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 2 статті 35 Закону України „Про іпотеку" встановлено, що відсутність повідомлення про порушення основного зобов'язання або положень іпотечного договору не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Тобто, якщо іпотекодержатель не реалізував спосіб позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, він має право звернутися до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень статті 39 Закону України "Про іпотеку" (така правова позиція відображена у Постановах та Ухвалах Верховного суду України). Відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає задоволенню. Що стосується заперечень представника відповідача щодо не прийняття [PERSON] спадщини після померлого сина, щодо неотриманням нею свідоцтва про право на спадщину, щодо відсутності порушень умов кредитного договору за життя [PERSON], щодо не здійснення державної реєстрації договору іпотеки, суд вважає безпідставними та такими, які спростовуються дослідженими матеріалами справи та законодавством України, тому до уваги вони прийняті судом не можуть бути. Що стосується заяви представника відповідача щодо застосування позовної давності, суд зазначає про відсутність підстав для застосування до даного спору наслідків пропуску строків позовної давності, оскільки на думку суду наявність рішення суду про стягнення з позичальника суми заборгованості не може бути перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку, позивач не позбавлений звернути стягнення на предмет іпотеки для погашення суми заборгованості по кредиту, звернувшись з відповідним позовом до іпотекодавця. При викладених обставинах, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів наданих сторонами у справі, позов ПАТ КБ „Приватбанк" є доведеним, обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, судові витрати, які пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 700 грн., та витрати пов'язані зі сплатою ІТЗ у розмірі 120 грн., підлягають також стягненню з відповідача.

Outcome: approved