Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з вказаним позовом, який уточнила в суді та просила зобов'язати [PERSON] провести перебудову паркану шляхом зменшення його висоти до 2 м від рівня грунту з облаштуванням просвіту 15-20 см внизу паркану (для провітрювання земельної ділянки) на відстані від 4,45 м від червної лінії або встановити паркан з металевої сітки. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що є власником домоволодіння по [ADDRESS] Сумської області, а власником сусідньої садиби є [PERSON], якою по межі земельних ділянок на відстані від 4,45 м від червної лінії встановлений суцільний металевий паркан довжиною 20,86 м, який перешкоджає нормальному провітрюванню її земельної ділянки та перекриває природне освітлення у вітальню житлового будинку. В судовому засіданні представник позивачки уточнені позовні вимоги підтримала. Відповідачка проти позову заперечувала та пояснила, що металевий паркан встановлений нею по межі земельних ділянок і жодних прав позивачки не порушує. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, заслухавши спеціалістів, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору дарування від 01.04.2002 року та державного акту на присадибну земельну ділянку від 01.08.2007 року позивачка є власником садиби по [ADDRESS] (а.с. 6-7). Власником сусідньої земельної ділянки по [ADDRESS] є відповідачка, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 33), побудований металевий паркан по межі земельних ділянок цих домоволодінь. Ці обставини визнаються особами, які брали участь у справі, тому не підлягають доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України. За даними комісійного акту від 24.09.2014 року (а.с. 12-13) висота паркану з боку земельної ділянки позивачки складає 2,15-2,20 м, що є порушенням ДБН 360-92**. Спеціаліст [PERSON], яка брала участь в роботі комісії, в судовому засіданні роз'яснила, що вказані норми не місять вимог до типу і висоти огорожі садибної забудови та відсилають до місцевих правил забудови. Оскільки такі правила в м. Путивль не приймались, слід керуватися БН 441-72* "Вказівки на проектування огорож, майданчиків та ділянок підприємств, будинків та споруд", якими визначено, що висота огорожі не може перевищувати 2 м. При цьому від проведення будівельно-технічної експертизи з вказаних питань сторони відмовилися, хоча таке право роз'яснювалося їм судом. Оглядом на місці земельних ділянок сторін з'ясовано, що паркан побудований на відстані від 4,45 м від червоної лінії і в довжину 20,86 м. З боку земельної ділянки [PERSON], розташованої нижче рівня двору відповідачки, по висоті перевищує 2 м. Цей паркан проходить по земельній ділянці під двором, а на земельній ділянці під городом будь-яка огорожа відсутня (а.с. 54). Стверджуючи про погіршення провітрювання своєї земельної ділянки через встановлення відповідачкою паркану, позивачка будь-яких доказів цьому не надала, чим не виконала встановлений ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування. Також судовим розглядом з'ясовано, що у відповідності до протоколів проведення дослідження освітлення № 6 від 24.02.2014 року і № 12 від 24.04.2015 року (а.с. 58, 62) у вітальні житлового будинку позивачки рівень природного освітлення менше ніж в 3,3 рази від нормативного, визначеного п. 63 таблиці К1 додатку К ДБН В.2.5.-28-2006 "Державні будівельні норми України. Інженерне обладнання будинків і споруд. Природне і штучне освітлення". Оскільки віконний проріз перекривається парканом природня освітленність фактично не проникає через вікно вітальні. Спеціаліст [PERSON] такі свої висновки в судовому засіданні підтвердив. Оспорюючи правільність таких висновків відповідач будь-якими доказами їх не спростував, від проведення відповідної експертизи відмовився. Отже, є підстави вважати, що споруджений відповідачкою паркан утворює перешкоди в користуванні житловим будинком позивачки. За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, але не може використовувати право власності на шкоду правам інших громадян. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як роз'яснено в пунктах 34-35 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Відсутність заперечень попереднього власника майна проти порушення права власності, не пов'язаних із позбавленням володіння, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову нового власника про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Таким чином, даючи оцінку наданим сторонами доказам в їх сукупності, суд вважає, що є підстави для часткового задоволення позову і зобов'язання відповідачки зменшити висоту паркану на 0,20 м ( 2,20 м + 2,24 м + 2,15 м+ 2,20 м + 2,19 м) ? 5 - 2,0 м) на відстані 4,45 м від червоної лінії в бік городу і до кута житлового будинку, що буде сприяти поліпшенню природнього освітлення вітальні останнього. В силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору щодо цих вимог. Виходячи з наведеного, враховуючи п.п. 34-35 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" та

Outcome: partial