Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ ПП «Виробничо-торгова компанія «Лукас» № 962-к від 20.09.2019 року, яким позивача звільнено з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України, поновити його на роботі та стягнути з ПП «Виробничо-торгова компанія «Лукас» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, з дня звільнення по час винесення судового рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював у ПП «Виробничо-торгова компанія Лукас» з 06.08.2018 року. 17.09.2019 року він був викликаний до Олександрійського ОМВК, де відразу отримав повістку та був тут же відправлений до обласного військового комісаріату до м. Кропивницький на проходження медичної комісії, для подальшого направлення на проходження військової служби за призовом. Після проходження медичної комісії у обласному військовому комісаріаті, його та інших призовників привезли назад до [INFO] о 17-00. Оскільки його робоче місце знаходиться у м. Кременчук, цього дня зміна на підприємстві починалася о 19.00 годин, тому він не міг з поважних причин прибути до м. Кременчук на роботу до 19.00 годині. 18.09.2019 року він прибув на підприємство, та надав до відділу кадрів повістки про направлення на медичну комісію та про виклик на військову службу на 7 жовтня 2019 року. Близько 16.00 годин його ознайомили з проектом наказу (без дати) про звільнення його з роботи із збереженням місця роботи на період дійсної строкової служби. Після цього він пішов на нічну зміну працювати. 20.09.2019 року його повідомили про звільнення з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул. Як на підставу звільнення відповідач послався на доповідну записку завідуючого виробництвом [PERSON] від 18. 09. 2019 року, та акт про відсутність його на робочому місці, проте з вказаними документами його не ознайомлювали. Позивач зазначає, що так як він знаходився в м. Кропивницький у обласному військовому комісаріаті, де проходив медичну комісію у зв`язку з призовом на строкову військову службу, то не прибув на роботу з поважної причини, тобто відсутні підстави для звільнення, передбачені п. 4 ст. 40 КЗпП України, тому просить суд задовольнити вказану позовну заяву. Ухвалою суду від 30.09.2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачеві надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 10.10.2019 року у зазначеній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.02.2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у військової частини [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 06.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду, та задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів у Олександрійського ОМВК. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій він просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі, посилаючись на наступне. Так представник відповідача зазначає, що [PERSON] з 02.07.2019 року працював на ПП «ВТК ЛУКАС» на посаді машиніста тістомісильних машин другого розряду на дільниці листкового печива № 1 виробництва № 1. Робота на зазначеній посаді здійснювалася за змінним графіком. [PERSON] був відсутній на робочому місці протягом 12 годин, з яких 5 годин 17.09.2019 року та 7 годин 18.09.2019 року, при цьому на телефонні дзвінки начальника зміни не відповідав. 18.09.2019 року після закінчення нічної зміни та прибуття на підприємство завідувача зміни № 1 [PERSON] за участі працівників нічної зміни було складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці. Цього ж дня доповідною запискою від 18.09.2019 року про невихід працівника було проінформовано і керівництво підприємства. В подальшому [PERSON] після отримання інформації про його розшук співробітниками ПП «ВТК ЛУКАС» близько 17:00 годин прибув на територію підприємства надав дві повістки, видані йому військовим комісаром міста Олександрія, та відмовився від надання будь-яких пояснень щодо своєї відсутності на робочому місці протягом усієї зміни. У зв`язку із викладеним роботодавцем було прийнято рішення про застосування до порушника дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи відповідно до п.4 ч. 1 ст.40 КЗпП України, так як відсутність працівника на робочому місці як 17.09.2019 року так і 18.09.2019 року надає право для його звільнення за п.4 ч. 1 ст.40 КЗпП України. Представник відповідача також зазначає, що перебування позивача 17.09.2019 року у м. Кропивницький до 17:00 годин, як на момент його звільнення, так і до цього часу нічим не підтверджено. [PERSON] не надано доказів, які б підтверджували його фактичне переміщення до м. Кропивницький та у зворотному напрямку. Інформація про способи його переміщення також відсутня. Тому, виходячи із усього вищевикладеного, на думку представника відповідача очевидним є те, що [PERSON] здійснив прогул. А його відсутність на робочому місці 17.09.2019 року протягом 5 годин та 18.09.2019 року протягом 7 годин надала роботодавцю право застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. У судовому засіданні від 18.08.2020 року представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. У судове засідання від 14.09.2020 року позивач та його представники не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача адвокат Боровський В.А. подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності та за відсутності позивача, на позовних вимогах наполягають в повному обсязі. У судовому засіданні від 18.08.2020 року представник відповідача [PERSON] заперечив проти позовної заяви із підстав, зазначених у відзиві, та просив відмовити у задоволенні позову. У судове засідання від 14.09.2020 року представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на електронну адресу суду надіслав додаткові пояснення, у яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що при звільненні [PERSON] було дотримано встановлені законодавством вимоги, а позивачем свій обов`язок прибути вчасно та відпрацювати зміну виконано не було, позивач мав можливість, але все ж не приїхав на зміну без поважних причин. Крім того, представник відповідача поставив під сумнів достовірність судових повісток, наданих позивачем як доказ поважності свого неприбуття на робоче місце, так як вони суперечать одна одній. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено наступне. Як вбачається з копії заяви від 03.08.2018 року, поданої на ім`я генерального директора ПП ВТК «Лукас», [PERSON] просить прийняти його на роботу машиніста пакувальної машини 2 р. дільниці пакування виробництва № 1 з 06.08.2018 року. Наказом № 1000-к про прийняття на роботу від 03.08.2018 року [PERSON] прийнято на роботу в Приватне підприємство «Виробничо-торгова компанія «Лукас» на посаду машиніста пакувальної машини 2 р. дільниці пакування виробництва № 1 з 06.08.2018 року, що підтверджується копією вказаного наказу. Згідно копії заяви від 16.08.2019 року, поданої на ім`я генерального директора ПП ВТК «Лукас», [PERSON] просить з 20.08.2019 року встановити йому графік роботи: перший день денна зміна з годинами роботи з 07:00 год. до 19:00 год. з можливістю приймати їжу в проміжок часу з 11:00 год. до 14:00 год., другий день денна зміна з годинами роботи з 07:00 год. до 19:00 год. з можливістю приймати їжу в проміжок часу з 11:00 год. до 14:00 год., два дні вихідні, нічна зміна з годинами роботи з 19:00 годин до 07:00 год. наступного дня з можливістю приймати їжу в проміжок часу з 23:00 год. до 02:00 год., наступного дня нічна зміна з годинами роботи з 19:00 годин до 07:00 год. наступного дня з можливістю приймати їжу в проміжок часу з 23:00 год. до 02:00 год., після нічної зміни 2 вихідні, потім знов денна зміна. На підставі вказаної заяви Приватним підприємством «Виробничо-торгова компанія «Лукас» видано наказ № 815-К від 16.08.2019 року про зміну графіка роботи [PERSON] , та встановлено останньому графік роботи: перший день денна зміна з годинами роботи з 07:00 год. до 19:00 год. з можливістю приймати їжу в проміжок часу з 11:00 год. до 14:00 год., другий день денна зміна з годинами роботи з 07:00 год. до 19:00 год. з можливістю приймати їжу в проміжок часу з 11:00 год. до 14:00 год., два дні вихідні, нічна зміна з годинами роботи з 19:00 годин до 07:00 год. наступного дня з можливістю приймати їжу в проміжок часу з 23:00 год. до 02:00 год., наступного дня нічна зміна з годинами роботи з 19:00 годин до 07:00 год. наступного дня з можливістю приймати їжу в проміжок часу з 23:00 год. до 02:00 год., після нічної зміни 2 вихідні, потім знов денна зміна, що підтверджується копією вказаного наказу. Доповідною запискою від 18.09.2019 року завідуючий виробництвом № 1 ПП ВТК «Лукас» Е.О. Кобилянський повідомив директора з виробництва та операційної діяльності [PERSON] про те, що 17.09.2019 року в нічну зміну не вийшов на роботу машиніст тістомісильних машин 2-го розряду [PERSON] . Про свою відсутність він не попереджав, на телефонні дзвінки начальника зміни не відповідав, в табелі обліку робочого часу вказаному робітнику проставлено «неявку з нез`ясованих причин», що підтверджується копією вказаної доповідної записки. Відповідно до копії акту без номеру від 18.09.2020 року «Про відсутність працівника на робочому місці», вбачається, що вказаний акт складено начальником зміни [PERSON] , у присутності оператора лінії у виробництві харчової продукції 2 р. [PERSON] та укладальника пакувальника [PERSON] про те, що машиніст тістомісильних машин 2 р. дільниці листкового печива № 1 Виробництва № 1 [PERSON] був відсутній на робочому місці на протязі усієї робочої зміни з 19:00- 17 вересня 2019 року до 07:00 годин 18 вересня 2019 року. Зміст даного акту підтверджено особистими підписами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] «з актом ознайомлений (посада, підпис, прізвище)» вказаного акту не заповнена. Відповідно до наказу (розпорядження) Приватного підприємства «Виробничо-торгова компанія «Лукас» № 962-К від 20.09.2019 р. «Про припинення трудового договору (контракту)», [PERSON] - машиніста тістомісильних машин 2 р. дільниці листкового печива № 1 Виробництва № 1 звільнено на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин. Підстава звільнення: доповідна записка завідуючого виробництвом [PERSON] від 18.09.2020 року, акт про відсутність на робочому місці [PERSON] від 18.09.2019 року. Відповідно до копії вказаного наказу, [PERSON] ознайомився із вказаним наказом 25.09.2019 року. Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] , виданої 23.01.2017 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , останній 06.08.2018 року прийнятий на роботу в Приватне підприємство «Виробничо-торгова компанія «Лукас». Відповідно до наказу № 618-К від 02.07.2019 року [PERSON] переведений на посаду машиніста тістомісильних машин 2 р. дільниці листкового печива № 1 Виробництва № 1. 20.09.2019 року [PERSON] відповідно до наказу № 962-К від 20.09.2019 р. звільнений з роботи за прогул без поважних причин відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП. 20.09.2019 року головним фахівцем з кадрового адміністрування [PERSON] , у присутності начальника відділу кадрів та організації праці Мазур О.М. та керівника служби персоналу [PERSON] складений акт «Про відмову від підписання наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту)», яким зафіксовано, що 20.09.2019 року у приміщенні відділу кадрів та організації праці ПП ВТК «Лукас», розташованому за адресою: м. Кременчук, вул. Чкалова, буд 186, машиністу тістомісильних машин 2 р. [PERSON] було запропоновано ознайомитися під особистий підпис з наказом (розпорядженням) від 20.09.2019 року № 962-К про припинення трудового договору (контракту). [PERSON] від ознайомлення з вищевказаним наказом під особистий підпис відмовився, наказ був зачитаний вголос, що підтверджується копією вказаного акту. Відповідно до копії повістки на ім`я [PERSON] , 1997 року, останньому 17.09.2019 року о 09:00 годині запропоновано з`явитися в Олександрійський об`єднаний міський військовий комісаріат у [ADDRESS] для проходження медичної комісії. Згідно з відміткою на вказаній повістці, [PERSON] знаходився за викликом у Олександрійському ОМВК Кіровоградської області з 09:00 годин до 17:00 годин 17.09.2020 року. На вказаній повістці мається відбиток печатки Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату. Як вбачається з копії повістки на ім`я [PERSON] , 1997 року народження, він згідно із Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» призваний на строкову військову службу, та йому запропоновано 07.10.2019 року о 9:00 годині з`явитися для відправлення на збірний пункт за адресою: [ADDRESS] . На вказаній повістці є відбиток печатки Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату. Листом № 10/1018 від 27.04.2020 року військовий комісар [INFO] надав суду копію облікової картки призовника [PERSON] , копію корінця повістки від 17.09.2019 року та копію картки медичного огляду призовника на збірному пункті Кіровоградського ОВК від 17.09.2019 року, а також повідомив суд, що громадяни, які підлягають призову на строкову військову службу для визначення ступеню придатності до військової служби проходять медичний огляд на збірному пункті [INFO] . З цією метою вони викликаються повісткою на визначений термін до Олександрійського ОМВК м. Олександрія, де у супроводі представника військового комісаріату на спеціальному виділеному транспорті органом місцевого самоврядування убувають на збірний пункт [INFO] . Після проходження медичного огляду призовники повертаються до [INFO] , де їм робиться відмітка у повістці про виклик із зазначенням періоду часу перебування у військовому комісаріаті. [PERSON] повістку про явку для відправлення на збірний пункт 07.10.2019 року одержав о 17:20 годині 17.09.2019 року, що підтверджується копією розписки, що надана на виконання ухвали суду про витребування доказів військовим комісаром [INFO] . З копії картки медичного огляду призовника на збірному пункті [INFO] на ім`я [PERSON] вбачається, що вказана картка заповнена 17.09.2019 року. Як вбачається з копії листа № 10/3266, виданого 28.10.2019 року військовим комісаром [INFO] на адвокатський запит адвоката Білявського В.В. від 14.10.2019 року, [PERSON] , [INFO] о 17 годині 20 хвилин в приміщенні [INFO] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , отримав повістку на своє ім`я про явку на 09:00 годину 07.10.2019 року до Олександрійського ОМВК для відправлення на збірний пункт [INFO] . Отримавши повістку у вищезазначений час під особистий підпис [PERSON] залишив приміщення військового комісаріату не пізніше 18 години 17.09.2019 року. 07.10.2019 року о 09 годині [PERSON] прибув до Олександрійського ОМВК, після чого був відправлений на збірний пункт [INFO] за адресою: [ADDRESS] . З копії листа № 3911, виданого 25.10.2019 року військовим комісаром [INFO] на адвокатський запит адвоката Білявського В.В. від 14.10.2019 року, встановлено, що згідно даних [INFO] , 17.09.2019 року [PERSON] прибув до [INFO] для проходження контрольної медичної комісії, на якій він перебував з 09:00 години до 17:00 години. [PERSON] , 1997 року народження 07.10.2019 року прибув на обласний збірний пункт [INFO] та був відправлений 10.10.2019 року до Збройних сил України (смт. Десна, Чернігівської області), що підтверджується копією листа [INFO] № 4467 від 11.12.2019 року, виданого на адвокатський запит [PERSON] від 10.12.2019 року. На адвокатський запит адвоката Бровченка О.О. від 20.07.2020 року військовий комісар [INFO] надав лист № 2586 від 21.07.2020 року, відповідно до якого встановлено, що гр. [PERSON] , 1997 року народження прибув 07.10.2019 року на обласний збірний пункт [INFO] та був відправлений 10.10.2019 року до Збройних сил України (смт. Десна, Чернігівської області). До даного листа долучено копію витягу з книги протоколів засідань призовної комісії міста Олександрія, відповідно до якого рішенням призовної комісії, що зафіксовано протоколом № 1 від 01.10.2019 року, [PERSON] , 1997 року народження визнано придатним до військової служби. Як вбачається з довідки № 472/14, виданої 15.11.2019 року командиром В/Ч [NUMBER] , [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] , смт. Десна Чернігівської області. Відповідно до копії довідки форми ОК-5, виданої спеціалістом Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області вбачається, що [PERSON] , РОНКПП: [NUMBER] , з серпня 2018 року по серпень 2019 року отримував дохід в Приватному підприємстві «Виробничо-торгова компанія «Лукас», при цьому його дохід за липень 2019 року склав 15723,04 грн., за серпень 16268,00 грн. Відповідно до довідки, виданої 08.11.2019 року Олександрійською автостанцією встановлено, що останній рейс на Кременчук за маршрутом Кропивницький Кременчук відправляється о 17:40 год. На адвокатський запит [PERSON] від 17.10.2019 року директор ТОВ «К-Автотранс» листом № 143-4 від 24.10.2019 року повідомив, що 17 вересня 2019 року за напрямком [PERSON] з АС Олександрія відправлялися автобуси у наступний час: 07:10 год., 08:20 год., 09:55 год., 10:45 год., 11:55 год., 15:30 год., 16:30 год., 16:55 год., 17:40 год. Відповідно до положень частин 1-3 ст.119\~КЗпП України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і\~військову службу" і Законом України «Про альтернативну (невійськову) службу", Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України\~"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відповідно до положень п. 56 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року №921, взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку. Про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки. Відповідно до частини 3 статті 119\~КЗпП України вступ позивача на військову службу надає йому право на збереження місця роботи, посади і середнього заробітку на підприємстві. Згідно з частиною шостою статті 43\~Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Статтею 23 Загальної декларації з прав людини передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення. Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України\~трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. У частині третій статті 21\~КЗпП України визначено, що контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть установлюватися угодою сторін. Згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України\~трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. У пункті 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~06\~листопада 1992\~року №\~9\~«Про практику\~розгляду судами\~трудових спорів» судам роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4\~статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причин такої відсутності. Поважними визнаються такі причини, що виключають вину працівника. З урахуванням вимог трудового законодавства, у справах, в яких оспорюється законність звільнення, обов`язок доведення правомірності звільнення працівника покладається на роботодавця. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року у справі №273/212/16-ц. Законодавством не визначено переліку обставин, за яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, а тому, вирішуючи питання поважності причин відсутності на роботі працівника, звільненого за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і врахувати докази, передбачені ст. 76 ЦПК України. Судом на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що 17.09.2019 року [PERSON] о 09:00 годині прибув до Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату, звідки на спеціальному виділеному транспорті був направлений на збірний пункт Кіровоградського ОВК в м. Кропивницький для проходження медичного огляду. Після проходження медичного огляду [PERSON] разом з іншими призовниками доставили до Олександрійського ОМВК м. Олександрія, де о 17 годині 20 хвилин він отримав повістку на своє ім`я про явку на 09:00 годину 07.10.2019 року до Олександрійського ОМВК для відправлення на збірний пункт [INFO] . Отримавши повістку у вищезазначений час під особистий підпис, [PERSON] залишив приміщення військового комісаріату не пізніше 18 години 17.09.2019 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що станом на 18-00 годин [PERSON] ще перебував у Олександрійському ОМВК в [ADDRESS] . Зміна [PERSON] 17.09.2019 року в ПП «Виробничо-торгова компанія «Лукас», що знаходиться у м. Кременчук Полтавської області розпочиналася о 19:00 годині. За наведених вище обставин та враховуючи досліджену інформацію щодо розкладу руху міжміського (міжобласного) транспорту між містами [PERSON] та Кременчук, суд дійшов висновку, що [PERSON] не мав реальної можливості дістатися до свого робочого місця. Тому суд приходить до висновку про поважність неприбуття позивача [PERSON] на зміну 17.09.2019 року о 19:00 годині, яка відповідно до наказу про зміну графіку роботи від 16.08.2019 року продовжувалася до 07:00 години наступного дня, тобто 18.09.2019 року. Крім того, як вбачається з витягу з табелю обліку використання робочого часу, [PERSON] прибув та відпрацював зміну з 19:00 годин 18.09.2019 року по 07:00 годин 19.09.2019 року, тобто наступну зміну за зміною, на яку він не прибув у зв`язку із проходженням медичної комісії в Олександрійському об`єднаному військовому комісаріаті. Представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено, що роботодавцем звільнення до позивача було застосовано як дисциплінарне стягнення у зв`язку із неприбуттям позивача на зміну, що почалася 17.09.2019 року о 19:00 годин. Відповідно до ч. 1 ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Матеріали справи не містять підтвердження того, що роботодавець для з`ясування поважності відсутності на роботі [PERSON] зажадав від нього письмові пояснення. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що [PERSON] відмовився від\~надання будь-яких\~пояснень \~щодо своєї\~відсутності на\~робочому місці\~протягом усієї\~зміни,\~проте доказів\~на підтвердження\~вказаних обставин\~не надав. Окрім того, як вбачається з копії акту від 18.09.2019 року про відсутність працівника на робочому місці, сам [PERSON] з вказаним актом навіть не ознайомлений, що унеможливлювало подання ним будь яких заперечень. Матеріали справи містять лише акт про відмову від підписання наказу про припинення трудового договору (контракту), що свідчить про те, що роботодавцем згідно чинного законодавства не було здійснено перевірку поважності відсутності [PERSON] на робочому місці з 19:00 годин 17.09.2019 року по 07:00 годин 18.09.2019 року, та без вказаної перевірки винесено наказ про його звільнення за прогул. Вказаний факт підтверджується також тим, що представником відповідача адвокатом Білявським В.В. почали надаватися адвокатські запити до Олександрійського ОМВК та до Кіровоградського ОВК в м. Кропивницький щодо місця перебування [PERSON] 17.09.2019 року лише після відкриття провадження у вказаній справі, хоча у відзиві представник відповідача визнав, що відповідачу було відомо про виклик позивача до Олександрійського ОМВК для проходження комісії. Так, у відзиві зазначено про факт подання позивачем роботодавцю повісток про виклик до військового комісаріату. Таким чином, на час звільнення позивача, перевірка причин відсутності на робочому місці останнього відповідачем не проводилася, що є грубим порушенням порядку звільнення за прогул, визначеного КЗпП. З огляду на поважність причин, з яких позивач був відсутній на робочому місці, суд приходить висновку про те, що звільнення позивача за прогул відбулося без достатніх правових підстав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наказ (розпорядження) Приватного підприємства «Виробничо-торгова компанія «Лукас» №962-К від 20.09.2019 р. «Про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] на підставі п.4 ст.40 КЗпП України є незаконним, та підлягає скасуванню, а [PERSON] поновленню на роботі. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати проводиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Для визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом, на підставі наданого відповідачем наказу про зміну графіка роботи від 16.08.2019 року № 815-К та наданої позивачем довідки Пенсійного фонду України ОК5 про розмір отриманої заробітної плати, застосовується наступний розрахунок. Позивача звільнено з роботи у вересні 2019 року, отже місяцями, що передували звільненню позивача, є липень та серпень 2019 року. В липні 2019 року позивачу нараховано заробітну плату у розмірі 15723,04 грн. В серпні 2019 року позивачу нараховано заробітну плату у розмірі 16268,00 грн. Загальний розмір заробітної плати за вказані два місяці становить 31991,04 грн. В липні 2019 року позивачем відпрацьовано 18 робочих днів. В серпні 2019 року позивачем відпрацьовано 19 робочих днів. Загальна кількість відпрацьованих за два місяці днів становить 37. Середньоденна зарплата становитиме 864,62 грн. (31991,04 грн. : 37 дів =864,62 грн). Кількість робочих днів\~вимушеного прогулу на день ухвалення рішення становить 245. Середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 211 831,90 грн. (864,62 грн. х 245 робочих днів =211 831,90 грн.). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 211 831,90 грн. Відповідно до ч.1 ст.141\~ст.\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.2 ст.133\~ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Розмір судового збору визначається Законом України «Про судовий збір». Так, судом задоволено дві позовні вимоги немайнового характеру (скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі), та одну позовну вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 211831,90 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", встановлено ставку судового збору за подання позовної заяви не майнового характеру фізичною особою у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. \~Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнений від сплати судового збору Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір на загальну суму 3799,92 грн., з яких: 840,80 грн. судовий збір за вимогою немайнового характеру (скасування наказу про звільнення); 840,80 грн. судовий збір за вимогою немайнового характеру (про поновлення на роботі); 2118,32 грн. судовий збір за вимогою майнового характеру - про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (1% від ціни задоволених позовних вимог).

Outcome: approved