Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось в Острозький районний суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь 14331 грн. 78 коп. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову АТ КБ "ПРИВАТБАНК" зазначає, що 01.11.2011 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 %, а за тратами здійсненими з 01.04.2013 року - 2,3%, з 01.09.2014 року - 2,7%, з 01.04.2015 року - 3,5% на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначає, що відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Вказує, що п.2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг визначено обов'язок клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість є борговим зобов'язанням клієнта. Зазначає, що п.2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що в разі непогашення боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа кожного місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти у розмірі, визначеному тарифами банку, що діють на дату нарахування. Одночасно, вказує, що згідно п.2.1.1.12.6.1 вказаних Умов, при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., відповідач зобов'язалася сплачувати банку пеню, відповідно до встановлених тарифів, яка нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст.ст. 526, 527, 530, 599 ЦК України, позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором станом на 22.06.2018 року в сумі 14331 грн. 78 коп., яка складається з: 3384 грн. 23 коп. - заборгованості за кредитом; 3363 грн. 81 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 6425 грн. - заборгованості за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 658 грн. 66 коп. - штраф (процентна складова), а також витрати на сплату судового збору у розмірі 1762 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності, а в разі неявки відповідача, просить суд винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що 01.11.2011 року дійсно укладав кредитний договір із АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Вказав, що по мірі можливості сплачував заборгованість по кредиту, однак не зміг вказати коли був здійснений останній платіж. Окрім того, пояснив, що заборгованість виникла, у зв'язку із недостатніми доходами, рівень яких на даний момент значно перевищує необхідні витрати. Зазначив, що згідно умов договору мав погашати заборгованість до 25 числа кожного місяця. Пояснив, що кредитним договором було передбачено відсоткову ставку за кредитом та необхідність сплати пені та штрафів у разі прострочення зобов'язання, але розмірів їх він не пам'ятає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2011 року між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку "Універсальна GOLD" в розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% в місяць, 2,3% - за тратами здійсненими з 01.04.2013 року, 2,7% - з 01.09.2014 року, 3,5% - з 01.04.2015 року в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а [PERSON] взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 року - в розмірі 5% від суми заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості в строк до 25 числа місяця, наступного за звітним (витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна GOLD"). Відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент. З анкети-заяви [PERSON] від 01.11.2011 року вбачається, що він був ознайомлений та згідний з Умовами надання банківських послуг і тарифами банку. Вказаний договір відповідає вимогам ст.634 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Оскільки за договором, укладеним між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON], останній взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 року в розмірі 5% від суми заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості в строк до 25 числа місяця, наступного за звітним та зазначені обов'язки порушив, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 3384 грн. 23 коп. та сплати процентів. При вирішенні спору судом береться до уваги, що остання проплата заборгованості за кредитом зі сторони відповідача мала місце 24.06.2017 року в сумі 100 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що [PERSON] отримав кредит зі сплатою 2,5 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 1.1.3.2.4 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта. В судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що банком було змінено розмір відсоткової ставки за кредитним договором до 3,5% на місяць. Оскільки така зміна відсоткової ставки відповідає умовам договору і станом на 22.06.2018 року заборгованість по процентам за користування кредитом становила 3363 грн. 81 коп. і на даний час відповідачем не сплачена, то в цій частині позовні вимоги слід задоволити. При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався. Умовами договору, а саме пунктом 2.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна GOLD"), у разі виникнення прострочених зобов'язань, клієнт сплачує банку пеню в розмірі 0,233% від суми загальної заборгованості, що нараховуються за кожен день прострочення кредиту + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. або 0,233% від суми загальної заборгованості, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту +100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентам на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Оскільки [PERSON] зобов'язання перед банком порушив, то відповідно до тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна GOLD") та вимог ст.549 ЦК України з нього на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягає стягненню пеня в розмірі 6425 грн. 08 коп., розмір якої підтверджується, доданими до позовної заяви розрахунками заборгованості за кредитним договором. При укладенні кредитного договору від 01.11.2011 року сторони домовились, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню коштів більш ніж на 30 днів [PERSON] зобов'язався сплатити на користь банку штраф в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг), в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та в розмірі 658 грн. 66 коп. (процентна складова). Водночас суд вважає, що вимоги АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення із [PERSON], окрім неустойки, ще і штрафів, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Умовами договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Водночас, згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення штрафів в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 658 грн. 66 коп. (процентна складова) задоволенню не підлягають. При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги і те, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень та при цьому суд враховує, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором суду не подав. З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача, становить 13173 грн. 12 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких: 3384 грн. 23 коп. заборгованість за кредитом, 3363 грн. 81 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 6425 грн. 08 коп. заборгованості за пенею. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 1762 грн. судового збору, а тому за правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1621 грн. 04 коп. витрат на сплату судового збору. На підставі ст. 549, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved