Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою, в якій просить встановити факт народження її доньки [PERSON] та її сина [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у неї та її чоловіка [PERSON] [INFO] в м.Севастополь народилася донька [PERSON] та [INFO] син [PERSON]. На час народження дітей вона з чоловіком проживали в м. Севастополь АР Крим. Отримати документ, що посвідчує факт народження дітей у Відділі реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки на даний час АР Крим є окупованою територією та фактично перебуває у складі Російської Федерації, де не видають медичний документ, що може бути прийнятий відділом РАЦС України. Звернення в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне для отримання свідоцтв про народження дітей. Представник заявника адвокат [PERSON] подав письмову заяву, в якій повністю підтримав вимоги [PERSON] та просив розглядати справу без участі заявника та її представника. Заінтересована особа направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника Фортечного районного у місті Кропивницький відділу ДРАЦС, не заперечували щодо задоволення заяви заявника. Судом встановлено, що 20 лютого 2013 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) уклала з [PERSON] шлюб, який був зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Кіровським відділом РАЦС 20 лютого 2013 року (а.с.4). [INFO] заявник народила дівчинку, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 06 травня 2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі, актовий запис № 509 (а.с.5). [INFO] заявник народила хлопчика, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 14 лютого 2017 року, відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району у місті Севастополі, актовий запис № 204 (а.с.6). Заявник є матір»ю [PERSON] та [PERSON], на даний час проживає у місті Кропивницький та має намір виїхати з сім»єю з АР Крим на постійне проживання до м. Кропивницький. 25.09.2018 року Фортечним районним у місті Кропивницький відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відмовлено заявнику в проведенні державної реєстрації народження дітей, оскільки на підтвердження факту народження дітей надано документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров»я України від 08.08.2006 року № 545 "Про впордякування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті" - письмові відмови за вих. №№ 1276-1424-05/06-03 та 1277-1424-05/06-03 від 25.09.2018 року (а.с.7-8). Звернення в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для отримання свідоцтв про народження дітей українського зразку, яке необхідне їй для повернення у м.Кропивницький. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, а ч.3 ст.317 ЦПК України врегульовує, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Статтею 144 СК України визначений порядок реєстрації народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до вказаної норми права, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Відповідно до п.11 ч.1 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно принципу 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та ст. 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10, суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку окремого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дітей. Згідно з частиною 4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Частиною 5 цієї статті встановлено, що копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Аналогічні положення містяться і в п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України.

Outcome: approved