Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

10 січня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просив стягнути із житлово-будівельного кооперативу "Діамант" на його користь заборгованість у розмірі 36128 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 1267 грн. 00 коп. та інфляційні втрати у розмірі 2866 грн. 34 коп. 21 січня 2016 року між житлово-будівельним кооперативом "Діамант" та [PERSON] укладений договір № 16/3 про сплату пайових внесків до ЖБК "Діамант". Відповідно до п. 2.1. вказаного договору учасник сплачує до кооперативу пайові внески у розмірах та порядку, встановленому даним договором та додатками до нього, а кооператив за рахунок пайових внесків інших асоційованих членів кооперативу зобов`язується організувати (здійснити) будівництво об`єкту будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером: 3210600000:00:063:0982, здати його в експлуатацію в термін не пізніше визначеному в п. 7.4.3 договору, передати учаснику приміщення та всі документи, необхідні для реєстрації права власності, які передбачені даним договором на приміщення у вказаному об`єкті будівництва на умовах, встановлених даним договором та за умови повної сплати учасником суми пайового внеску, встановленої даним Договором. Відповідно до п. 3.2 договору вартість приміщення становить 418 477,40 грн. Відповідно до квитанції 0.0.494490762.1 від 22.01.2016 року позивачем на виконання умов договору сплачено суму у розмірі 118627,40 грн. Відповідно до квитанції 0.0.4939177321 від 21.01.2016 року позивачем також сплачено суму у розмірі 299850,00 грн. Тобто, всього позивачем було сплачено на рахунок відповідача 418 477,40 грн. 06 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору № 16/3 від 21.01.2016 року про сплату пайових внесків до ЖБК "Діамант". Відповідно до п. 4 додаткової угоди згідно п. 3.5 договору у випадку, коли за результатами обмірів, здійснених замінювачем, фактична загальна площа приміщення виявиться меншою ніж загальна площа приміщення, яка визначена п. 2.2. договору, кооператив повертає надлишково сплачені учасником кошти протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання від учасника письмової заяви із вимогою повернути надлишково сплачені кошти. Відповідно до п. 6 додаткової угоди за результатами фактичних обмірів приміщення відповідно до п. 3.5. Договору, сума, яка підлягає поверненню позивачу складає 41 128,00 грн. 06 листопада 2017 року позивачем подано відповідачу заяву за вхідним номером 06/11 про повернення надмірно сплачених коштів. Таким чином, відповідач повинен був повернути позивачу грошові кошти у розмірі 41 128,00 грн. у строк до 20.11.2017 року. 22.01.2018 року учасник звернувся з повторною вимогою повернути надлишково сплачені кошти. 04 квітня 2018 року відповідачем частково сплачено суму заборгованості у розмірі 5 000,00 грн. Тобто, на момент подання позову відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 36 128,00 грн. Позивач також посилаючись на вимоги ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст.530 ЦК України та статті 625, 630 ЦК України, також просить стягнути із відповідача на його користь інфляційні нарахування на суму боргу розраховуються за формулою: [Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] x [Індекс інфляції] 100% - [Сума боргу] Де: [Сума боргу - сума простроченого боргу. [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період. Таким чином зазначає, що інфляційні втрати складають 2866,34 грн. Також позивач просить стягнути 3% річних та наводить їх розрахунок за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] x [Процентна ставка] / 100% / 365 днів x [Кількість днів) Де: [Сума боргу] - сума простроченого боргу. [Процентна ставка) - проценти річних. [Кількість днів] - різниця між датою розрахунку та датою виникнення прострочення зобов`язання. Відповідно до розрахунку 3% річних склали 1267,00 грн. Таким чином позивач просить стягнути із відповідача на його користь: 36128,00 грн. - основного боргу, 2866,34 грн. - інфляційних втрат, 1267,00 грн. - 3% річних. 15 січня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 13 березня 2019 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви. Просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1, 2 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч.1 ст. 79, ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Судом встановлено, що 21 січня 2016 року між житлово-будівельний кооператив "Діамант" та [PERSON] укладений договір № 16/3 про сплату пайових внесків до ЖБК "Діамант". (а.с. 7-17) Відповідно до п. 2.1. Договору учасник сплачує до кооперативу пайові внески у розмірах та порядку, встановленому даним договором та додатками до нього, а Кооператив за рахунок пайових внесків інших асоційованих членів Кооперативу зобов`язується організувати (здійснити) будівництво об`єкту будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером: 3210600000:00:063:0982, здати його в експлуатацію в термін не пізніше визначеному в п. 7.4.3 Договору, передати Учаснику приміщення та всі документи, необхідні для реєстрації права власності, які передбачені даним договором на приміщення у вказаному об`єкті будівництва на умовах, встановлених даним договором та за умови повної сплати Учасником суми пайового внеску, встановленої даним Договором. В п.2.2. зазначається відомості про приміщення: квартира, [ADDRESS], загальна площа 40,7 кв.м. та ін. В п.2.3. зазначається про те, що сторони домовились, що розмір всіх пайових внесків залежить від вартості будівництва одного квадратного метра приміщення та фактичної загальної площі такого приміщення і відповідає остаточній вартості приміщення. Відповідно до п. 3.2 Договору вартість приміщення становить 418 477,40 грн. Згідно квитанції 0.0.494490762.1 від 22.01.2016 року позивачем сплачено суму у розмірі 118627,40 грн. та згідно квитанції 0.0.4939177321 від 21.01.2016 року позивачем сплачено суму у розмірі 299850,00 грн. (а.с. 22) Тобто, всього позивачем було внесено на рахунок відповідача 418 477,40 грн. 06 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору № 16/3 від 21.01.2016 року про сплату пайових внесків до ЖБК "Діамант". Відповідно до п. 4 додаткової угоди згідно п. 3.5 договору у випадку, коли за результатами обмірів, здійснених замірювачем, фактична загальна площа приміщення виявиться меншою ніж загальна площа приміщення, яка визначена п. 2.2. договору, кооператив повертає надлишково сплачені учасником кошти протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання від учасника письмової заяви із вимогою повернути надлишково сплачені кошти. Відповідно до п. 6 Додаткової угоди за результатами фактичних обмірів приміщення відповідно до п. 3.5. Договору, сума, яка підлягає поверненню позивачу складає 41 128,00 грн. В цей же день 06 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем підписаний акт приймання - передачі житлового приміщення у ЖБК "Діамант" згідно договору № 16/3 від 21 січня 2016 року. (а.с. 18) Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , її загальна площа складає 36, 7 кв.м., що на 4 кв.м. менше ніж передбачено було умовами договору. (а.с. 26-30). Таким чином поверненню підлягають кошти в розмірі 41128 грн. 00 коп. 06 листопада 2017 року позивачем подано відповідачу заяву за вхідним номером 06/11 про повернення надмірно сплачених коштів, зареєстрована вказана заява за вх. 06/11. (а.с. 23) Таким чином, відповідач повинен був повернути позивачу грошові кошти у розмірі 41 128,00 грн. у строк до 20.11.2017 року. 22.01.2018 року позивач звернувся до відповідача із повторною вимогою повернути надлишково сплачені кошти за вх. 09/02 (а.с.24- 25) 04 квітня 2018 року відповідачем частково сплачено суму заборгованості у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується зарахуванням вказаної суми коштів на картковий рахунок АТ КБ "Приватбанк" позивача. (а.с. 73) Таким чином залишок не сплаченої заборгованості відповідача перед позивачем складає 36 128,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 630 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, перевіривши порядок наведеного розрахунку щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних, вважає його обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню, а саме стягненню із відповідача на користь позивача за період з 21 листопада 2017 року по 05 квітня 2018 року суми в розмірі 2866,34 грн., та 3% річних в розмірі 1267,00 грн. за період з 21 листопада 2017 року по 05 квітня 2018 року. Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із квитанції за № 0.0.1228560116.1 позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Таким чином, вказаний розмір судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved