Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа : Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що його син - [PERSON] та [PERSON] декілька років проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син - [PERSON] . У[INFO] мати його онука - [PERSON] померла. На теперішній час онік проживає разом з ним та його жінкою ( бабусею) за адресою : [ADDRESS] . Відповідач також проживає разом з ними за вищевказаною адресою, але участі у вихованні та утриманні свого сина фактично не приймає. Вже декілька років відповідач не цікавиться життям свого сина [PERSON] , не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, не відвідав жодного разу школи, не цікавився успіхами сина, не підтримував його у хвилини тяжкого морального спаду, і взагалі не цікавиться станом здоров`я своєї дитини. [PERSON] хворіє на асму і має захворювання серця. Лікуванням дитини займається його дружина - бабуся, та кожного року знаходиться разом з онуком на стаціонарному лікуванні. Позивач проживає разом зі своєю жінкою та онуком, вони мають нормальні житлово-побутові умови, повністю утримують [PERSON] , займаються його вихованням, ними створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, життя та навчання. Крім того, відповідач ухиляється від утримання своєї дитини, ніякої матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв`язку з цим, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник третьої особи до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Також надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , вбачається, що його батьками є : «батько - [PERSON] », «мати - [PERSON] ». Згідно довідки Синельниківського МКП «ЖЕК-2» № 260 від 07.02.2019 року, [PERSON] проживає разом з : [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - онук. З характеристики № 259 від 07.02.2019 року, наданої Синельниківським МКП «ЖЕК-2», вбачається, що зі слів сусідів [PERSON] працює періодично, догляд за дитиною - [PERSON] не здійснює, дитину доглядають бабуся - [PERSON] , та дідусь - [PERSON] . Згідно довідки Синельниківського центру первинної медико-санітарної допомоги Синельниківської міської ради від 05.09.2018 року [PERSON] знаходиться під наглядом амбулаторії сімейної медицини № 1 ДЗ ВСП Бронхіальная астма. Дитиною займається бабуся. Відповідно характеристики на [PERSON] , останній є учнем Синельниківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 з 01.09.2015 року. Весь період навчанням та вихованням займалися та займаються бабуся та дідусь, які постійно знаходяться в тісному зв`язку з класним керівником, регулярно цікавляться успіхами дитини, його поведінкою у школі, відвідують усі батьківські збори. [PERSON] повністю забезпечений усім необхідним, що потрібно дитині у школі для навчання. За період з лютого 2018 року, ні батько - [PERSON] , ні мати - [PERSON] , не з`являлися до школи жодного разу та не цікавилися життям та успіхами сина. 19.10.2011 року в Національному інституті сурцево-судинної хірургії ім.. М.М.Амосова був про консультований [PERSON] , 2009 року народження, та останньому було встановлено діагноз - вроджений порок серця та рекомендовано санацію хр. очагів інфекцій та амбулаторне лікування під наглядом лікаря. Згідно копій індивідуальних програм реабілітації інваліда № 16 від 27.03.2013 року, № 11 від 21.04.2015 року, №7 від 13.04.2017 року, [PERSON] є дитиною інвалідом з 04.02.2011 року. Останньому були проведені реабілітаційні заходи, а саме : медична реабілітація ( відновна терапія, профілактичні заходи). 13.02.2018 року [PERSON] повідомляла начальника Служби у справах дітей про те, що її син - [PERSON] проживає з бабусею - [PERSON] та дідусем - [PERSON] , оскільки вона не має можливості забезпечити йому нормальний розвиток та виховання. До червня 2018 року буде намагатися забрати дитину до себе. Згідно висновку Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради, Орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки останній не займається вихованням сина, на утримання дитини кошти добровільно не надає, не цікавиться його здоров`ям та розвитком, на батьківські збори не приходить. Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Синельниківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Синельниківської міської ради» від 12.08.2019 року, [PERSON] перебуває на «Д» обліку та має захворюування серця. Лікуванням дитини займається бабуся - [PERSON] . [PERSON] неодноразово звертався до Служби у справах дітей міської ради щодо неналежного виконання батьківських обов`язків його сином - [PERSON] , з яким проводилась відповідна профілактично-роз`яснювальна робота. [PERSON] не надав до служби у справах дітей характеристику з місця роботи та довідку про доходи, але в своєму поясненні від 09.08.2019 року написав, що проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] . З його слів, він на даний час не працює, але не має часу, щоб повною мірою займатися вихованням дитини. Відповідно до ч.2,3,4,5 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону ( ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст.18 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як встановлено в судовому засіданні та з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі не займався та не займається вихованням свого сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його навчанням, станом здоров`я, що свідчить про те, що відповідач свідомо нехтував своїми батьківськими обов`язками, що в своїй сукупності свідчить про ухилення відповідачв від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Крім того, ч.2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України). Частинами 2 та 3 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч.1,2,3 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1, 2 ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Згідно ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.., а також на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.. На підставі викладеного та ст.ст. 150,164,166,179,180,182,183,191 Сімейного Кодексу України, ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року та

Outcome: approved