Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

18 жовтня 2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (далі по тексту Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у розмірі 11563грн.49коп., що утворилася внаслідок неналежного виконання позичальником прийнятих зобов'язань за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 18 грудня 2015 року. Судовий розгляд проведено за відсутності сторін на підставі ст.169 ЦПК України. При цьому, суд задовольнив клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, подане в порядку ст.158 ЦПК України. Відповідач за належності повторного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи врученням судового виклику 08 листопада 2016 року, про причини неявки не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Судом, за письмової згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, додані до позовної заяви, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 18 грудня 2015 року між Банком та [PERSON] з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору від 08 липня 2013 року укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. За означеною, Банк надав відповідачу строковий кредит у сумі 9497грн.62коп. на строк 36 місяців з 18 грудня 2015 року по 31 грудня 2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов"язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки у розмірі 1.5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом щомісячними платежами по 344грн.57коп. Відповідальність позичальника за порушення строків платежів визначена п.2.2. Генеральної угоди, і передбачає у випадку несвоєчасного внесення коштів на погашення кредитної заборгованості, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань більше ніж на 31 днів, сплату штрафу в розмірі 1099грн.70коп. По п.2.8 Генеральної угоди при порушенні зобов"язань по погашенню кредиту відповідач має сплатити Банку пеню за кожен день прострочки у розмірі, передбаченому "Умовами і правилами надання банківських послуг". Відповідач прийняті по договору зобов'язання належним чином не виконує. Погашення по кредитному договору проводив з порушенням розміру та строку внесення грошових коштів, останнє перерахування мало місце 22 квітня 2016 року. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 27 вересня 2016 року, її загальна сума складає 11563,49грн., з яких: 8642,29грн. заборгованість за кредитом, 784,43грн. заборгованість по процентам, пені - 1037,07грн., та 1099,70грн. штраф (а.с.4). Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми, зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, який є чинним, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд за належності наданого розрахунку заборгованості, ухвалює про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу судові витрати у розмірі сплаченого судового збору - 1378грн. (платіжне доручення від 07.10.2016 року на а.с.1).

Outcome: approved