Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

17 липня 2020 року [PERSON] звернувся з позовом до ДП "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що тривалий час працював у ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська". Внаслідок шкідливих підземних умов праці він отримав низку професійних захворювань: хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст. - захворювання професійне, змішаної етіології, хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість ІІ ступеня - захворювання професійне, супутні хвороби: гіпертонічна хвороба ІІ ст., дифузний кардіосклероз, люмбалгія. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №021178 від 01 лютого 2019 року, він втратив 40% професійної працездатності. В акті розслідування за формою П-4 від 06 січня 2017 року зазначається, що причиною виникнення таких захворювань стало: фізичне навантаження, пил, шум, несприятливий мікроклімат, довготривала робота в шкідливих умовах. Оскільки захворювання виникло при виконанні ним своїх трудових обов`язків і заподіяна йому шкода випливає з трудових відносин, тому вважає, що вона має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці. Завдана йому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав внаслідок професійного захворювання на виробництві та переносить і по сьогоднішній день. Отримане захворювання нагадує про себе, він змушений постійно лікуватися та відновлювати своє послаблене здоров`я. Постійна біль у грудній клітці і приглухуватість призвела до втрати ним нормальних життєвих зв`язків та надалі вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Беручи до уваги характер та ступінь моральних страждань заподіяних йому внаслідок професійного захворювання, просить суд стягнути з відповідача в свою користь моральну шкоду в сумі 84 720 грн. та 2000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у їх відсутності та просила задоволити позов (а.с.65). У судове засідання представник відповідача не з`явився, в.о. директора ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" Грибов В.В. подав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу за відсутності представника відповідача та відмовити у позові. При ухваленні рішення просив врахувати, що ДП "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська" перебуває у вкрай важкому фінансовому становищі, підприємство збиткове. Факт спричинення відповідачем моральної шкоди є недоведеним і прямої вини підприємства у отриманні позивачем шкоди здоров`ю не встановлено. Специфіка роботи в шахті передбачає наявність шкідливих факторів, що підвищує можливість отримання працівниками професійних захворювань та втрати ними працездатності. Враховуючи, що [PERSON] працював на різних підприємствах вугільної промисловості, вважає, що доцільно розподілити завдану останньому шкоду відповідно до тривалості праці між підприємствами. Також, просив врахувати, що Фонд соціального страхування вживає всіх заходів для відновлення життєдіяльності позивача до рівня, який передував ушкодженню його здоров`я, забезпечує [PERSON] медикаментозним та санітарно-курортним лікуванням. З огляду на всі вищеперелічені обставини, підстав для стягнення з відповідача в користь позивача моральної шкоди не вбачає (а.с.58-61). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним. У судовому засіданні встановлено, що з 2006 року позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" та був звільнений з роботи за власним бажанням 31 жовтня 2016 року. Стаж роботи [PERSON] в умовах впливу шкідливих факторів склав всього 27 років та 6 місяців (а.с.6-7). 15 листопада 2016 року Управління Держпраці у Волинській області видало позивачу інформаційну довідку про умови праці працівника. По гігієнічній характеристиці умов праці професії, які обіймав [PERSON] відноситься до робіт ІІІ класу по факторам шкідливості і враховуючи рівні шкідливих виробничих факторів на робочому місці працівника та стаж роботи, позивач перевищив допустимі величини тривалості робочого часу передбачені Державними санітарними правилами та нормами "Підприємства вугільної промисловості" ДСП 3.3.1.095-2002. (а.с.8-10). 28 листопада 2016 року [PERSON] був направлений до ДУ "Інститут медицини праці Академії медичних наук України для обстеження і вирішення питання про можливий зв`язок захворювання з професіями, які він обіймав. 22 грудня 2016 року було складено повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 (а.с.13). Державна установа "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України" надала медичний висновок ЦЛЕК від 21 грудня 2016 року за 42/1084 про наявність професійного захворювання у позивача, у якому [PERSON] був встановлений наступний діагноз: хронічний бронхіт, хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху ІІ ст. (а.с.14). У акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 06 січня 2017 року (а.с.16-17) зазначено, що причиною виникнення у [PERSON] професійних захворювань стало: пил, шум та фізичне навантаження, несприятливий мікроклімат на робочому місці протягом тривалого часу. Позивач неодноразово перебував на лікуванні та проходив медичні обстеження, що підтверджується копією виписки із історії хвороби №6013 виданої Волинською обласною клінічною лікарнею (а.с.15). Згідно копії довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності серії 12ААА №021178 від 01 лютого 2019 року (а.с.18) внаслідок профзахворювання позивач [PERSON] , в сукупності, втратив 40% професійної працездатності. Нормами Конституції України, зокрема ст.21, ст.43, ст.46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно зі ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав внаслідок професійного захворювання та переносить і по сьогоднішній день. [PERSON] відчуває себе неповноцінною людиною, є обмеженим у реалізації своїх життєвих планів. Стан здоров`я позивача вимагає додаткових зусиль в організації його повноцінного життя. У зв`язку з отриманим професійним захворюванням, позивачу рекомендовано спостереження, лікування (амбулаторне та стаціонарне), медична реабілітація, санітарно-курортне лікування, а також протипоказана важка фізична робота. Відповідачем суду не надано жодних доказів, які б свідчили про вину позивача в порушенні вимог нормативних актів про охорону праці. Відповідно до вимог частин 2, 3, 5 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Вищенаведені письмові докази дають суду підстави вважати, що діями відповідача ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська", який не забезпечив безпечні умови праці, працівнику [PERSON] заподіяно моральну шкоду. Позивач отримав професійне захворювання, зазнав фізичний біль та страждання, які переносить і по теперішній час. Професійне захворювання та його наслідки викликали сильні емоційні страждання у [PERSON] , зокрема: душевний біль, постійне почуття неповноцінності, пригнічення. Будучи обмеженим у фізичних можливостях, він змушений постійно докладати додаткові зусилля для організації свого життя, лікуватися та відновлювати своє здоров`я. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, які вона зазнає. Відповідно до роз`яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31 березня 1995 року №4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Заперечення представника відповідача щодо збитковості підприємства та специфіки роботи Шахти суд не може взяти до уваги, як і зменшити розмір відшкодування шкоди з цих підстав. Щодо заперечень відповідача про те, що Фонд фінансує витрати позивача на відновлення його здоров`я, суд вважає за необхідне зазначити, що такі твердження ніяким чином не стосуються предмету спору. Більше того, відсутнє законодавче обгрунтування для компенсації Фондом завданої [PERSON] моральної шкоди, внаслідок отриманого ним професійного захворювання. Враховуючи характер моральних та фізичних страждань позивача, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, а також з врахуванням розміру втрати професійної працездатності позивача, відсутності встановленої в нього групи інвалідності, стажу роботи позивача на підприємстві (з 2006 року по 2016 рік), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ДП "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська" в користь позивача [PERSON] 70 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з ДП "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська" в дохід держави 840,80 грн. судового збору та пропорційно задоволеним вимогам, на користь позивача [PERSON] 1660 грн. на компенсацію витрат понесених ним на правничу допомогу адвоката, що підтверджені документально (а.с. 21-25).

Outcome: approved