Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

20 листопада 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2004 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини його доходу щомісяця. На сьогоднішній день їх син є студентом 1 курсу (9 клас) Комунального закладу освіти "Ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою" Дніпропетровської міської ради", коштів, які сплачує відповідач не вистачає, сама лише вартість проїзду дитини до навчального закладу складає 528 грн. на місяць, крім того він потребує коштів на харчування та одяг, що на сьогоднішній день дуже дорого. На 01 вересня вона частково придбала дитині речі першої необхідності для навчання, оскільки на все інше їй не вистачило коштів. На даний час вона не має місця роботи, мінливих заробітків не має, утримує їхнього сина лише за аліменти, крім того у неї є батьки похилого віку, яких також потрібно доглядати. З моменту ухвалення рішення щодо стягнення аліментів, з 2003 року, її матеріальне становище змінилось у гіршу сторону, що також є підставою для збільшення аліментів, а відповідач працює водієм маршрутного таксі та має дохід. Враховуючи, що за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ відповідач щомісячно сплачує на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі, еквівалентному 300-500 грн. щомісячно, а прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у 2017 році становить 1 777 грн., вона просить змінити розмір аліментів, утримуваних з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. щомісяця, з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи із дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також відкликати виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 12 грудня 2003 року, після набрання законної сили рішенням суду у цій справі. Відповідач, не погоджуючись з пред'явленим до нього позовом, подав заперечення, в яких посилався на те, що він справно сплачує аліменти на утримання сина, розмір яких встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2004 року, заборгованості не має та станом на 01 лютого 2018 року має навіть переплату у розмірі 3 221,92 грн. Крім того, раніше встановлений розмір аліментів визначений саме за зверненням позивача, яка не бажала домовитись та яке повністю її влаштовувало. Відповідно до ст. 182 СК України, суд при вирішенні розміру аліментів враховує певні обставини. Стан здоров'я їхнього сина є задовільним, оскільки він навчається у КЗ "Ліцей з посиленої військово-спортивною підготовкою" ДМР". Він наразі працює водієм автотранспортних засобів в ПАТ "ПІВНІЧТРАНС", однак у зв'язку з графіком роботи, його щомісячна заробітна плата в середньому становить 1 000,00 грн. Крім того, він наразі перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON], яка має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з ними та частково перебувають на його утриманні та вихованні. За період лише березня 2018 року ним було надано матеріальну допомогу на лікування [PERSON] на проведення операції з видалення пупової грижі [PERSON]. Разом з тим, від першого шлюбу він має повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на 1 курсі механіко-машинобудівного факультету Державного національного гірничого університету в м. Дніпро, та до закінчення його навчання, за домовленістю з першою жінкою, він сплачує аліменти на його утримання. Крім того, після смерті його матері, померлої [INFO], в нього на утриманні залишився батько - пенсіонер [PERSON], який потребує та отримує з його боку матеріальну допомогу, а тому підстав для збільшення розміру аліментів на утримання [PERSON], [INFO], відсутні, а у разі задоволення позову, його буде поставлено у вкрай невигідне матеріальне становище, внаслідок чого може утворюватись заборгованість за аліментами та він взагалі не зможе підтримувати своїх рідних (а.с. 44-46). У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні позовній заяві та відзиву на заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити, надавши пояснення, аналогічні запереченням на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, дослідивши наявні докази, приходить до наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2003 року по 10 грудня 2008 року (а.с. 7, 8) і [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2004 року, стягнено з [PERSON], [INFO], уродженця м. Новомосковськ, аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2003 року до повноліття дитини, допустивши при цьому негайне виконання рішення в розмірі місячного платежу та вирішено питання стосовно судових витрат (а.с. 10). Судом установлено, та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні та вихованні. Наразі дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька у більшому розмірі, а матеріальне становище позивача змінилось через те, що на теперішній час вона офіційно не працевлаштована з 2013 року, а також через зростання цін на товари і послуги, збільшення потреб дитини, у зв'язку із подорослішанням (а.с. 11, 12-15, 16). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 СК України "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини"). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 1 грудня 2017 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1 860 гривень. Відповідно мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 930 гривень. Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи те, що обов'язок утримувати дитину покладається на обох батьків, а також вік сина сторін, який є неповнолітнім, його потреби у зв'язку із розвитком організму, навчанням у Комунальному закладі освіти "Ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою" Дніпропетровської міської ради", матеріальний стан сторін, те, що відповідач є працездатною особою, збільшення розміру мінімальної заробітної плати, зміни прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, зростання цін на товари і послуги з моменту визначення розміру аліментів за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 2004 року, який не відповідає потребам неповнолітнього сина сторін у справі, та те, що відповідач не має стягнень за іншими виконавчими листами, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних аліментів. Суд також враховує розмір середньої заробітної плати у Дніпропетровському регіоні, та вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів при його зміні, суд бере до уваги те, що [PERSON] при зверненні з позовом до суду не зазначила та не надала належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів до 2 000 грн. При цьому, позивач обґрунтовує свої вимоги зокрема і тим, що навчання дитини потребує значних коштів, однак, позивач не позбавлена права на підставі ст. 185 СК України ставити питання про стягнення додаткових витрат на дитину. Разом з тим, ухвалюючи рішення у цій справі, суд, у зв'язку із відсутністю належних і допустимих доказів, не враховує посилання відповідача про наявність на його утриманні інших осіб: дитини від першого шлюбу - [PERSON], [INFO] (а.с. 56), оскільки надана відповідачем розписка від імені [PERSON] про те, що вона не має до [PERSON] "претензій по аліментам" не свідчить про утримання відповідачем його повнолітнього сина [PERSON]; батька - пенсіонера [PERSON], оскільки існування у відповідача непрацездатного батька не свідчить про утримання останнього відповідачем; двох неповнолітніх дітей жінки, з якою відповідач проживає спільно, оскільки доказів їх утримання відповідачем не надано, медична документація не свідчить про витрати відповідача на їх утримання, а самі лише посилання на ці обставини не можуть бути прийняті судом, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Також, суд критично ставиться до пояснень відповідача про те, що він отримує приблизно 1 000 грн. на місяць, і у зв'язку з цим неможливо збільшити розмір стягуваних з нього аліментів, оскільки за його ж особистими поясненнями в судовому засіданні, він сплачує аліменти двом своїм синам, по 600 грн. кожному, що в сумі складає 1 200 грн., а також утримує ще і інших осіб. У зв'язку зі зміною розміру стягуваних аліментів, виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Дніпропетровськ на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 02 квітня 2004 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - належить відкликати після набрання цим рішенням законної сили. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial