Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У жовтня 2018 р. представник Концерну «МТМ» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 28752,01 грн. В позові зазначає, що відповідачі проживають за адресою [ADDRESS] За період з 01.10.2014 р. по січень 2018 р. позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води на загальну суму 28752,01 грн. Відповідачі свій обов`язок щодо сплати коштів за надані послуги у повному обсязі не виконують. Сума заборгованості станом на день звернення до суду складає 28752,01 грн. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Посилаючись на те, що відповідачі є споживачами послуг за адресою [ADDRESS] цей факт є безспірним та беззаперечним, позивач просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у сумі 28752,01 грн. та понесені судові витрати у сумі 1762 гр. 00 коп. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 28752,01 грн. та витрати по сплаті судового збору по 881 грн. з кожного. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2021 року поновлено відповідачу [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2019 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 21.09.2021 року. У судове засіданні 21.09.2021 року представник позивача належним чином повідомлений не з`явився. Представник відповідача [PERSON] до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідачів, позовні не визнає, просив застосувати строк позовної давності. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» Згідно із частинами другими ст.ст 21, 22 Закону «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Виконавчий комітет Запорізької міської ради рішенням від 29 січня 2009 року № 25 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», починаючи з 1 січня 2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності м. Запоріжжя, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначив Концерн «МТМ» у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». За змістом ст.12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути їх виконавцем. Правовідносини між позивачем та відповідачем з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць . Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Правилами та Законом України «Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІVвід 24.06.2004 року передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору. Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачам згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. В даному випадку позивач свій обов`язок виконав: підготував для боржника належним чином оформлений договір та неодноразово запрошував на його укладення шляхом вивішування оголошень на будинку, через засоби масової інформації, направлення листів та шляхом автодозвону. Але, на відміну від 90% мешканців житлового фонду комунальної власності м. Запоріжжя, боржник не відгукнувся на пропозицію стягувача та не уклав договору про надання послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Не зважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян (інших мешканців будинку) на забезпечення їх здоров`я (ст. 3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, позивач здійснював та продовжує надавати відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. За період надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання Концерном "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Шевченківського району, з боку споживача заперечень щодо неналежної якості надання послуг на адресу Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Шевченківського району не надходило. Тобто, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води тривають. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання. Згідно ст. 64 ЖК УРСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями , що випливають із договору. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником ј частини квартири за адресою [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований та проживає у квартирі за адресою [ADDRESS] . Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] позивач у період з 01.10.2014 р. по 01.01.2018 р. надав відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у вище вказане приміщення, на суму 28752,01 грн. Відповідачі свій обов`язок щодо сплати коштів за надані послуги у повному обсязі не виконують в зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 28752,01 грн. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року передбачено, що оплату послуг мають проводити всі зареєстровані у жилому приміщенні особи, крім випадків, коли вони тимчасово відсутні в ньому і подали письмову заяву та офіційний документ, що підтверджує відсутність. Відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися, з заявою про його відсутність у квартирі до позивача не зверталися, офіційний документ, що підтверджує їх відсутність у житловому приміщенні, не надавали, однак послуги за опалення та гаряче теплопостачання не оплачували у повному обсязі. Крім того, ст.322 ЦК України, ст.162 ЖК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить,та оплачувати комунальні послуги,якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст.525 ,526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Приймаючи до уваги, що позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення та центрального постачання гарячої води є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо застосування строків позовної давності про які просить представник відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. В силу ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась, або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з наданого до суду розрахунку, першим місяцем, з якого утворилась заборгованість відповідача, зазначено жовтень 2014 року. Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до суду із позовом 31.10.2018 року. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2018 року у справі № 663/2070/15-ц зазначено, що переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. З розрахунку, наданого позивачем встановлено, що в період з жовтня 2014 року по січень 2018 року відповідачами жодного разу не було здійснено оплату за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Таким чином, перебіг позовної давності у даному випадку не переривався. Враховуючи, що доказів переривання перебігу позовної давності позивачем суду не надано та матеріали справи не містять, суд вважає, що до вказаних вимог можливо застосувати позовну давність, та стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 31 жовтня 2015 року по січень 2018 року включно. Сума боргу за послуги з централізованого опалення за вказаний період становить 24478,31 грн. Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 1762 грн., оскільки позов задоволений частково на 85%, судовий збір з відповідачів на користь позивача підлягає пропорційному стягненню у сумі 1497 грн. 70 коп., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial