Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

11.12.2015р. [PERSON] звернулась з позовом в Чорнорудської сільської ради Ружинського району, в якому зазначила, що її батько [PERSON], який помер [INFO] та заповів їй все своє майно, , мав у приватній власності житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. 2 На даний час позивачка бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, однак зробити цього не може із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Тому просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок (а.с.2-3). Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 21.12.2015р. до участі в розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, було залучено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.44, 48). 10.02.2016р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, звернулись з позовом до [PERSON] та Чорнорудської сільської ради Ружинського району, в якому просили суд визнати за ними право власності на житловий будинок по [ADDRESS] у відповідних частках, а саме: за [PERSON] - в розмірі 2\\7 часток вказаного будинку, за [PERSON] - 1\\7 частки, за [PERSON] - 1\\7 частки. Свої позовні вимоги вказані особи мотивували тим, що вказаний житловий будинок був майном колгоспного двору і на час перетворення колгоспного двору в службовий, що відбулось в 1980р., членами вказаного колгоспного двору і, відповідно, власниками житлового будинку були вони, [PERSON], їхній батько [PERSON] , їхня мати [PERSON], їхній дід [PERSON] та їхній брат [PERSON] В послідуючому, після смерті [INFO] [PERSON] його частка в майні колгоспного двору була успадкована іншими членами колгоспного двору, і таким чином кожному належало по 1\\7 частці спірного житлового будинку. Оскільки [PERSON] успадкувала все майно їхньої матері [PERSON], тому на даний час її частка в житловому будинку складає 2\\7, а позивачка за первісним позовом [PERSON] -успадкувала майно батька [PERSON] і тому її частка у вказаному будинку також складає 2\\7. (а.с.207-211). В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, відносно задоволення позовних вимог третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, - заперечила. [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, а позовні вимоги [PERSON] визнали частково, визнаючи за нею право на 2\\7 частки спірного житлового будинку. Представник відповідача Чорнорудської сільської ради Ружинського району в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду(а.с.221-222). Суд, вислухавши пояснення сторін, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, отриманої Ружинським районним судом Житомирської області 14.12.2015р. , відомості про об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою:[ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні (а.с.24). З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" 24.11.2015р. , та довідки вказаного МБТІ від 08.12.2015р. № 1494, вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] побудований в 1960 році, господарські споруди побудовані в 1980-1990рр., правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано (а.с.8-12). З досліджених в судовому засіданні оригіналів погосподарських книг по Чорнорудській сільській раді Ружинського району Житомирської області за 1958 -2015рр., вбачається, що до 1980 року господарство, розташоване по [ADDRESS] відносилось до суспільної групи - колгоспний двір, а з 1980р. -вказане господарство набуло статус службового двору(а.с.134-180). 3 Станом на 1980р. до майна вказаного колгоспного двору входив житловий будинок, розташований за зазначеною вище адресою, а членами двору були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995р.( з наступними змінами та доповненнями) роз'яснено, що до правовідносин, які виникли до 15.04.1991р. слід застосовувати чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991р. мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі не втратили права на частку в його майні. При цьому розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Вказані положення закріплені в ст.ст. 120 - 126 ЦК УРСР, які діяли на час виникнення зазначених правовідносин. На підставі вищевикладеного, та, також положення Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель" від 26.08.1948р., Закону УРСР "Про сільську Раду депутатів трудящих" від 02.07.1968р., які регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад, суд приходить до впевненості, що зазначені особи були власниками вищевказаного майна колгоспного двору в рівних частках, а саме: по 1\\8 частці кожен. [PERSON] померла [INFO] в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.117). Статтями 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини [PERSON], передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом і що спадкоємцями першої черги при спадкуванні за законом є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) . Зі спадкової справи№229/2015р., заведеної 29.05.2015р. відносно майна померлої [INFO] [PERSON], вбачається, що єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину останньої, є її донька [PERSON] (а.с.114-127). Таким чином до [PERSON] перейшло право власності на все спадкове майно [PERSON], зокрема, і на належну останній 1\\8 частку житлового будинку по [ADDRESS]. Однак нотаріусом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.03.2016р. (а.с.234). [PERSON] помер [INFO] в м.Бердичів Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про його смерть (а.с.29). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 4 Як вбачається зі спадкової справи №561, заведеної [INFO] Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області відносно майна померлого [INFO] [PERSON], єдиним спадкоємцем за заповітом всього майна вказаного спадкодавця є [PERSON], яка прийняла у встановлений законом строк спадщину (а.с.27-43). Таким чином, судом встановлено, що до [PERSON] перейшло право власності спадкодавця [PERSON] на все спадкове майно, зокрема, і на 1\\8 частку житлового будинку по [ADDRESS]. Однак, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.03.2016р., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на спадщину [PERSON], яка складається з 1\\8 частки вказаного житлового будинку з підстав відсутності правовстановлюючих документів на цей будинок. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право [PERSON] та [PERSON] на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з їхньої вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у вказаних осіб є неотримання спадкодавцями за свого життя правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності [PERSON] та [PERSON] на вказане майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно. [PERSON] помер [INFO] в м.Києві, що стверджується його свідоцтвом про смерть (а.с.55). Спадкова справа відносно майна вказаної особи не заводилась, відомостей про прийняття його спадщини спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, немає (а.с.129). Таким чином, спадкове майно [PERSON], зокрема, і належна йому 1\\8 частки житлового будинку по [ADDRESS] на даний час ніким не успадковане. У вищевказаних погосподарських книгах зазначено, що [PERSON] помер [INFO] (159). Проте, як вбачається з повідомлення відділу ДРАЦС Ружинського районного управління юстиції у Житомирській області від 29.01.2016р. №229/2.1-30, відділу ДРАЦС управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 10.02.2016р. №2148/30/4.2-44 актового запису про смерть [PERSON] не виявлено. Перевірка проводилась за 7 років(1981-1987) по первинних та за 31 рік (з 1985 по теперішній час) по поновлених актових записах про смерть по першому та другому примірниках (а.с.196, 218). Рішення суду про встановлення факту смерті вказаної особи суду не надано. З врахуванням вказаного, суд приходить до впевненості, що спадщина [PERSON] не відкривалась, а тому майно останнього, зокрема, і належна йому 1\\8 частки житлового будинку по [ADDRESS] на даний час ніким не успадкована. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] належить: - [PERSON] в розмірі 1\\4 частки (1\\8 частка її в майні колишнього колгоспного двору та 1\\8 частка успадкована нею після смерті батька [PERSON]); -[PERSON] в розмірі 1\\4 частки (1\\8 частка її в майні колишнього колгоспного двору та 1\\8 частка успадкована нею після смерті матері [PERSON]); -[PERSON] в розмірі 1\\8 частки( його частка в майні колишнього колгоспного двору); - [PERSON] в розмірі 1\\8 частки( її частка в майні колишнього колгоспного двору); 5 -[PERSON] ( який помер [INFO] і відомостей про успадкування майна якого немає) в розмірі 1\\8 частки( його частка в майна колишнього колгоспного двору); -[PERSON] (відомостей про відкриття спадщини якого на даний час немає) в розмірі 1\\8 частки( його частка в майна колишнього колгоспного двору). Як зазначалось вище, судом на підставі технічного паспорта на спірний житловий будинок, встановлено, що господарські будівлі побудовані в 1980-1990р., тобто після перетворення колгоспного двору по [ADDRESS] в службовий. Проте, суд вважає, що вказані господарські будівлі, як це передбачено ст.132 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення правовідносин, є приналежністю головної речі- житлового будинку, оскільки призначені служити головній речі і зв'язані з нею спільним господарським призначенням. А тому з вказаних підстав суд вважає, що господарські будівні належать вищевказаним особам в тих же частках, що і житловий будинок. Будь-яких доказів, які б спростовували вказане, особами, які беруть участь у справі , суду не надано. А тому з вищевказаних підстав позови [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial