Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

13.10.2020 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме належності їй договору купівлі-продажу з реєстровим записом від 11 січня 1989 року, посвідчений 30 грудня 1988 року Першою Первомайською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-4298. В обгрунтування заяви вказала, що нею 30.12.1988 року було придбано 1/6 частку житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] (колишня назва [ADDRESS] ). Однак, у договорі купівлі-продажу помилково вказано прізвище заявниці як " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Таким чином у неї виникли труднощі в реалізації права розпорядження своєю власністю, тому вона змушена звернутися до суду на підставі ст. 315-319 ЦПК України для встановлення факту належності їй вищевказаного договору купівлі-продажу. Заявник в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, будь-яких заперечень проти заяви чи інших клопотань від заінтересованих осіб до суду не надходило. Враховуючи положення ст.ст. 223, 294 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність заінтересованих осіб. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] з наступних підстав. Так, відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Омутнинськ Кіровської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 23.10.1998 року Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області (а.с. 5). Згідно договору купівлі-продажу від 30.12.1988 року, посвідченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-4298, [PERSON] , що мешкає по [ADDRESS] , купила у [PERSON] та [PERSON] , які діяли в інтересах [PERSON] , що мешкає по [ADDRESS] , на підставі довіреностей, посвідчених Першою Первомайською державною нотаріальною конторою 26.12.1988 року за реєстровими №№ 2-4242, 2-4243, 1/6 долю жилого будинку з відповідною до неї частиною надвірних споруд по [ADDRESS] (а.с. 3-4). Відповідно до реєстровому напису, здійсненого 11 січня 1989 року Первомайським МБТІ в реєстровій книзі № 37 стр. 129 за реєстровим №11428, 1/6 доля дома зареєстрована на праві особистої власності за [PERSON] (об. а.с. 4). Випискою підтвердження чинності реєстрації права власності станом на 31.12.2012 року, виданою КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 31.08.2020 року №824/06-01-06 підтверджено, що згідно сторінки 128 в реєстровій книзі № 37 за реєстровим номером 11428 від 23.09.1988 року за [PERSON] зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності, посвідчених Першою державною нотаріальною конторою від 14.09.1988 року за реєстровими №№ 2-2872 та 2-2870, право власності на 1/2 та 1/12 частки житлового будинку по [ADDRESS] , а на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою від 30.12.1988 року за реєстровим № 2-4298, право власності на 1/6 частку житлового будинку за вищезазначеною адресою, що підтверджується записом в книзі реєстрацій №37, сторінка 128, реєстраційний номер 11428 від 11.01.1989 року (а.с. 7). Згідно довідки КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 21.09.2020 року №165/06-01-08 [PERSON] в місті Первомайську Миколаївської області на підставі розпорядження голови Миколаївської обласної державної адміністрації №197-р від 21.05.2016 року перейменовано на вулицю Омеляновича-Павленка (а.с. 6). Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У відповідності до статті 293 ЦПК України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження, якщо зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК (чинних за Кодексом 2004 р.) Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Проаналізувавши п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Копіями паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 23.10.1998 року Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області, реєстрового напису, здійсненого 11 січня 1989 року Первомайським МБТІ за реєстровим №11428, виписки підтвердження чинності реєстрації права власності станом на 31.12.2012 року, виданої КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 31.08.2020 року №824/06-01-06, картки фізичної особи платника податків від 13.04.2003 року, договору купівлі-продажу житлового будинку від 30 грудня 1988 року, підтверджено факт помилки в написані прізвища заявниці, що є наслідком довільного перекладу з російської, а тому договір купівлі-продажу з реєстровим записом від 11 січня 1989 року, посвідчений 30 грудня 1988 року Першою Первомайською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-4298, потребує підтвердження належності його [PERSON] , так як у вказаному документі її прізвище зазначено не вірно як « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Тому, враховуючи зазначене, суд вважає за можливе, в силу ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України, встановити факт належності [PERSON] вищезазначеного договору купівлі-продажу, посвідченого 30 грудня 1988 року Першою Первомайською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-4298.

Outcome: approved