Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів. В позові зазначає, що між нею та відповідачем по справі, [PERSON], 21.06.2015 року був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Бірківської сільської ради, актовий запис №2. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На даний час стосунки між подружжям припинено. З червня місяця 2015 року між ними постійно виникають конфлікти та сварки. Протягом тривалого часу взагалі проживають окремо. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Син повністю знаходиться на утриманні матері - [PERSON], їй одній важко забезпечити його усім необхідним, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Крім того, [PERSON], просить стягнути аліменти на своє утримання, адже син не досяг трирічного віку, тому через малолітній вік дитини вона позбавлена можливості працевлаштуватись, та потребує матеріальної допомоги від чоловіка. За зазначених обставин, змушена звернутися до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, до досягнення сином повноліття та на своє утримання в розмірі 1/4 частки його доходу, до досягнення сином трирічного віку. В судове засідання позивач, [PERSON], не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, у наданій заяві позивач уточнила розмір позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання сина, а саме просила стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача. В решті позов підтримала в повному обсязі та просила задовільнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився про час дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно, тому відповідно до ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши документи, які є у справі, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб (а.с.9) встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 21.06.2014 року, у Виконавчому комітеті Бірківської сільської ради, актовий запис №2. Копія свідоцтва про народження (а.с.6) свідчить, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Довідка видана виконкомом Бірківської сільської ради (а.с.5) свідчить, що син [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON], [INFO] Крім того, із даної довідки встановлено, що до складу сім'ї позивачки також входять двоє її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Чоловік - [PERSON], [INFO], зареєстрований, але із сім'єю не проживає. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи , з'ясувавши дійсні причини позову, суд вважає, що при таких відносинах між сторонами, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу . Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ППВС України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" п. 15 передбачає, що відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитиниі платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК . При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" стягнення не повинне перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка уточнила розмір позовних вимог та просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, суд вважає, що це розмір аліментів , який не є меншим від встановленого законом мінімуму, тому в даному випадку будуть захищені інтереси дитини та не порушено інтереси платника аліментів, тому в даній частині позов теж слід задовільнити. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 10 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка довела те, що вона проживає з малолітнім сином [PERSON] [INFO], який не досяг трирічного віку, що позбавляє її можливості працевлаштуватись. Судом враховано, що відповідач фізично здоровий, має постійне місце роботи, працює на заводі ТОВ "Вінницька птахофабрика" в м.Ладижин, регулярно отримує заробітну плату, тому слід визначити розмір аліментів у частці від його доходу. Беручи до уваги наведене, а також те, що в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що батьком дитини є відповідач, дитина проживає разом із мамою та не досягла трьох років, тому відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дружини з якою проживає дитина, суд вважає в даному випадку розмір 1/4 частки заробітку відповідача буде необхідним та достатнім.

Outcome: approved