Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №НМХRRХ17900327 від 20.11.2008 року. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути із відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 23114,79 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору № НМХRRХ17900327 від 20.11.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4627,18 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і Банком договір, про свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак у порушення зазначених умов договору та ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 22.12.2014 року склалась заборгованість у розмірі 40198,37 грн., яка складається із наступного: 4389,37 грн. - заборгованість за кредитом, 380,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 665,42 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 34763,02 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду від 30.05.2010 року була задоволена сума заборгованості за кредитом у розмірі 18439,41 грн., в тому числі 4389,37 грн. - заборгованість за кредитом, 380,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 665,42 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, та 11648,23 грн. пені. Отже, заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором становить 23114,79 грн. (34763,02 грн. - 11648,23 грн.), яку й просить позивач стягнути із відповідачки. У судове засідання представник позивача за довіреністю Васильчук В.А., будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи не з'явився, направив до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, а справу просив розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що заборгованість за кредитним договором у неї виникла після того, як вона втратила роботу. Крім того, вона почала хворіти, потребувала постійно коштів на лікування, перенесла операцію, доглядала хвору матір, у зв'язку з чим також несла додаткові витрати. На теперішній час вона оформила пенсію, розмір якої невеликий, тому просила суд максимально зменшити розмір пені. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В силу ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Судом встановлено, що відповідно до договору № НМХRRХ17900327 від 20.11.2008 року, укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], відповідачка отримала строковий споживчий кредит у сумі 4627,2 грн. на строк 18 місяців з 20.11.2008 року по 20.05.2010 року на наступні цілі: придбання товару зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 20.12.2008 року (дата сплати першого щомісячного платежу) щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 338,06 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка", "Стандарт") (далі Умови) складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом відповідачки у заяві позичальника. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Так, згідно заяви, позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви та Умов. При порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений у п. 5.1 Умов за кожний день прострочки. Відповідно до п. 4.6 Умов, при непогашенні кредиту у строки, установлені у заяві і п. п. 3.2.2, 3.3.3 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по прострочені сумі кредиту нараховується пеня відповідно до п. 5.1 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Пунктом 5.1 Умов передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені банком не нараховуються. Згідно п. 5.5 Умов терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю п'ять років. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором, однак відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] станом на 22.12.2014 року має заборгованість перед ПАТ КБ "Приватбанк" у сумі 40198,37 грн., яка складається з наступного: 4389,37 грн. - заборгованість за кредитом, 380,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 665,42 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 34763,02 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Разом з тим, із матеріалів справи випливає, що 30.04.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом було винесено судовий наказ за заявою ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення з [PERSON] 18439,41 грн. заборгованості за користування кредитом, яка на теперішній час із відповідачки не стягнута, що підтверджується постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.11.2011 року. Зазначені обставини визнані відповідачкою та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. На обґрунтування доводів позовних вимог банком до суду було надано розрахунок суми заборгованості, підписаний представником банку, який судом визнано належним та допустимим доказом та оцінено у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України, тому суд приходить до висновку, що цей доказ відповідає вимогам процесуального закону і підтверджує обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором не оспорювала. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд виходить з того, що [PERSON] отримавши кредит на споживчі цілі, з Умовами надання кредиту була ознайомлена і Умови надання кредиту їй надані у письмовій формі, однак не виконала грошового зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого ПАТ КБ "Приватбанк" вправі стягнути з неї неустойку. Розмір пені, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь банку склав 34763,02 грн., що значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, процентами та комісією, який складає 5435,35 гривень. У ході розгляду справи [PERSON] просила зменшити розмір пені, вказуючи, що вона являється непрацездатною, оскільки вже пенсіонерка, отримує невеликий розмір пенсії, хворіє, у зв'язку з чим постійно вживає ліки, періодично лікується, та на підтвердження цього надала до суду довідку Управління ПФУ у Віньковецькому районі від 13.10.2014 року, згідно якої її розмір пенсії становить 949 грн., та виписний епікриз Хмельницької обласної лікарні. Як передбачено ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що розмір пені більше ніж у шість разів перевищує розмір заборгованості за кредитом, процентами та комісією, крім того, згідно судового наказу задоволено вимоги банку про стягнення з відповідачки пені за невиконання нею кредитних зобов'язань у період з 20.11.2008 року по 30.04.20110 року у розмірі 11648,23 грн., наведені вище обставини дають суду підстави для зменшення розміру пені у відповідності до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України. Тому суд вважає за можливе зменшити розмір обрахованої пені з 23114,79 грн. до 5450 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених вимог, і з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" слід стягнути судовий збір у розмірі 57,44 грн.

Outcome: partial