Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

18 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з КС «Спілка пенсіонерів України» на свою користь борг у сумі 3862,50 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.11.2008 року між Кредитною спілкою «Спілка пенсіонерів України» та [PERSON] укладено договір про депозитний вклад №КФ-201108А від 20.11.2008 року . На виконання вказаного договору позивачем 20.11.2008 року внесено на рахунок КС «Спілка пенсіонерів України» цільовий внесок в сумі 3000,00 грн., що підтверджується додатком №1 від 20.11.2008 року в сумі 3000,00 грн.. Вказаний договір набирає чинності з моменту внесення коштів вкладником до каси спілки і діє до 20 листопада 2009 року. Однак, після закінчення строку дії вказаного договору, відповідачем Кредитною спілкою "Спілка пенсіонерів України" у встановлений строк належні йому кошти та відсотки за користування цими коштами повернуті не були. В зв'язку із наведеними обставинами, позивач просить стягнути з Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» депозитний внесок з нарахованими відсотками, індексом інфляції та 3% річних у сумі 3862,50 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, та з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, з урахуванням думки позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, вважає можливим розглядати справу у його відсутність на підставі ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 20.11.2008 року між Кредитною спілкою «Спілка пенсіонерів України» та [PERSON] укладено договір про депозитний вклад №КФ-201108А від 20.11.2008 року (а.с.4-5). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, Член Спілки вносить, а Спілка приймає грошові кошти Члена Спілки в сумі 3000,00 грн.. Відповідно до п. 1.2 договору, за використання внеску спілка нараховує та виплачує вкладнику відсотки та відсоткова ставка по внеску встановлюється в розмірі 25% річних. На виконання вказаного договору [PERSON] 20.11.2008 року внесено на рахунок Кредитної Спілки «Спілка пенсіонерів України» цільовий внесок в сумі 3 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №КФ-201108001 від 20.11.2008 року в сумі 3000,00 грн. (а.с.5). Відповідно до п. 2.1, 2.2, 3.1, договору, вкладник зобов'язується внести внесок до каси Спілки протягом одного календарного дня від дня підписання даного договору, а спілка в свою чергу зобов'язується забезпечити збереження та повернення внеску та відсотків за користування внеску у встановлені договором строки. Статтею 23 Закону України "Про кредитні спілки" визначено, що кожен член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині 1 даної статті у порядку і в строки, які визначені відповідно до частини 7 ст. 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або договором, укладеним сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про кредитні спілки", внески членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата належить членам спілки на праві приватної власності. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду, у випадках, встановлених законом. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач належним чином не виконав свої договірні зобов'язання та не повернув позивачу належні йому кошти з нарахованими відсотками в сумі 3750,00 грн., які він повинен був отримати по закінченню дії договору №КФ-201108А від 20.11.2008 року. Доказів виконання умов договору Кредитною Спілкою «Спілка пенсіонерів України» відповідачем суду не надано. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також встановлено, що відповідач прострочив виконання Договору позики, в зв'язку із чим з відповідача також підлягає стягненню сума трьох відсотків річних в розмірі 112,50 грн.. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача Кредитної Спілки "Спілка пенсіонерів України" на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за Депозитним договором в сумі 3750,00 грн., а також підлягає стягненню сума трьох відсотків річних в розмірі 112,50 грн.. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved