Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Представник АТ "Вінницяобленерго" в особі СО "Тульчинські електричні мережі" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих оператору системи розподілу електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричною енергією, мотивуючи позовні вимоги тим, що між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини по постачанню електричної енергії. 27.12.2019 під час проведення працівниками позивача перевірки було виявлено порушення відповідачем правил, яке полягало у самовільному підключені електропроводки до електричної мережі, що є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку, внаслідок чого спожита таким чином електрична енергія не обліковувалась та її кількість не сплачувалась Про виявлене порушення було складено акт № 00068, другий екземпляр якого було вручено відповідачу та запрошено на комісію з розгляду актів на 09.01.2020, однак на вказану дату остання не з`явилася. Вищевказаний акт порушення був винесений на розгляд комісії, під час засідання якої було прийнято рішення, що зазначений акт складено правомірно та підстави для відміни нарахувань згідно з актом порушень відсутні. На засіданні комісії також у відповідності з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією було проведено розрахунок завданих збитків і нараховано 32514,20 грн., які відповідачем так і не відшкодовані. В зв`язку з даними обставинами АТ "Вінницяобленерго" в особі СО "Тульчинські електричні мережі" змушено звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача борг за спожиту не обліковану електроенергію в сумі 32514,20 грн. та понесені по справі судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позову. Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється фактичним користувачем послуг з постачання електричної енергії, що підтверджується договором № 260670077 про користування електричною енергією укладений між ПАТ «Вінницяобленерго», в особі директора «Тульчинські електричні мережі» та [PERSON] , 05.03.2015. (а.с. 11-12). Згідно копії детальної довідки споживача на 21.10.2020 (а.с.13) вбачається, що відповідач перебуває на обліку у позивача за особовим рахунком № [NUMBER] . 27.12.2019, в ході перевірки користування електричною енергією, представниками АТ "Вінницяобленерго" в особі СО "Тульчинські електричні мережі" за адресою: вул. Вячеслава Чорновола, буд. 22, м. Тульчин за участю споживача [PERSON] було виявлено порушення відповідачем пп. 7 п. 8.4.2 ПКЕЕН, а саме здійснив самовільне підключення струмоприймачів до електричної мереж, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку (а.с. 4-5), копіями фотознімків до акту (а.с. 6-9). З актом про порушення №00068 від 27.12.2019 відповідач була ознайомлена, про що свідчить її підпис та запис про те, що про вказану розетку їй не було нічого відомо, так як у вказаному будинку проживає лише з 2018 року. Згідно копії розрахунку збитків за актом "Акт про порушення ПКЕЕн" № 68 від 27.12.2019 (а.с. 10) збитки, завдані [PERSON] енергопостачальнику внаслідок порушення ПКЕЕн, складають 32514,20 грн. Згідно копії протоколу №7 засідання комісії структурної одиниці "Тульчинські ЕМ" АТ "Вінницяобленерго" по розгляду Акту про порушення № 00068 від 27.12.2019 (а.с. 15) вбачається, що 09.01.2020 комісія вирішила, що вартість необлікованої електричної енергії за активну електричну енергію складає 32514,20 грн. Нарахована сума повинна бути сплачена до 09.02.2020. Нарахування збитків проведено позивачем у відповідності до п.п.4 п.8.4.8 глави 8.4 ПРРЕЕ. На час звернення до суду з даним позовом та розгляду справи заборгованість в сумі 32514,20 грн. відповідачем не сплачена. Представником позивача на підтвердження позовних вимог також надано довідку по особовому рахунку № [NUMBER] про споживання за період з 01.2019 по 12.2019 (а.с. 14). Однак, суд дану довідку до уваги не бере, оскільки вона не є належним доказом, який би підтверджував порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, а лише свідчить про споживання відповідачем електроенергії. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законами України «Про електроенергетику», «Про ринок електроенергії», Цивільним кодексом України (надалі ЦК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Вимогами ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Згідно з ч.2 зазначеної статті відповідними правопорушеннями є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 №122 затверджено Порядок визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії (надалі Порядок). Пунктом 1 Порядку встановлено, що відповідно до цього Порядку визначається розмір збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок недоотримання коштів за електричну енергію, викрадену споживачем шляхом її самовільного використання без застосування приладів обліку (якщо таке застосування обов`язкове) або у разі умисного пошкодження приладів обліку чи у будь-який інший спосіб, а також проводиться відшкодування завданих енергопостачальнику збитків. Пункт 4 Порядку встановлює, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої НКРЕ. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Таким чином, з огляду на вищевикладене, слідує висновок, що електроенергія є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу, а відтак електроенергія для енергопостачальника є майном, а її не оплата та споживання поза обліком є для енергопостачальника майном, що втрачене внаслідок викрадення, в результаті чого електропостачальній організації завдано збитки. З врахуванням встановлених обставин справи та норм законодавства, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт безоблікового користування електроенергією з боку відповідача. Відтак, враховуючи, що розрахунок розміру завданих позивачеві збитків проведено у відповідності з Методикою, акт про порушення №00068 від 27.12.2019 є дійсним, а також визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню збитки, заподіяні безобліковим споживанням електроенергії, в сумі 32514,20 грн. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. За приписами ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved