Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що КП «Білоцерківтепломережа» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідач не сплачує своєчасно кошти за надані послуги з опалення та підігріву води за затвердженими в установленому порядку тарифами, в зв'язку з чим за ним рахується заборгованість перед КП «Білоцерківтепломережа» в сумі 16 873 грн.12 коп. за період з 01.04.2012 року по 01.06.2016 року, яку відповідач добровільно не сплачує, а тому позивач просив суд стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надано письмове клопотання щодо розгляду справи без участі представника позивача з додатковими письмовими доказами, в клопотанні вказано на те, що позивач позов підтримує. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву щодо розгляду справи без його участі та про часткове визнання позову, при вирішенні спору просив суд застосувати строки позовної давності. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає [ADDRESS], що стверджується копією його паспорта до відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області. 27.01.2016 року між відповідачем та позивачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, відповідно до якого виконавець зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором, що слідує з копії цього договору. З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість за послуги з опалення та підігріву води перед КП "Білоцерківтепломережа" в сумі 16 873 грн.12 коп. за період з 01.04.2012 року по 01.06.2016 року, що слідує з розрахункового листа абонента, наданого позивачем. Згідно ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Умовами укладеного між сторонами договору також передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим /п.9 договору/. А відповідно до п.17 договору споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за № 388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м.Біла Церква є КП "Білоцерківтепломережа", що слідує з копії цього рішення. Згідно із Законами "Про місцеве самоврядування в Україні" і "Про місцеві державні адміністрації" регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження тарифів на послуги теплопостачання. Ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Як передбачено Законом «Про місцеве самоврядування в Україні» /ст.5/ до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. До позовної заяви додано копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м.Білій Церкві. Отже, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Білій Церкві запроваджені органами місцевого самоврядування, що не суперечить вимогам діючого законодавства. А за ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов'язковими до виконання на відповідній території. Оскільки всі наведені вище рішення органів місцевого самоврядування про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, в т.ч і на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на даний час не скасовані, не визнані незаконними, то вони повинні виконуватися відповідачем, як споживачем цих послуг. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Нормами ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А тому згідно вищенаведених правових норм обов'язком відповідача є своєчасна оплата наданих позивачем житлово-комунальних послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. При вирішенні спору відповідач просив суд застосувати строки позовної давності, на що вказано вище в рішенні. За ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Ст. 267 ч.ч. 3,4 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З матеріалів справи вбачається, що 14.01.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано судовий наказ по справі № 357/17670/15-ц 2-н/357/113/16 про стягнення з [PERSON] боргу за житлово-комунальні послуги на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» в сумі 9938 грн.41 коп., але ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2016 року цей судовий наказ скасовано, що стверджується копією цієї ухвали. В постанові Верховного Суду України по справі № 6-214цс14 від 21.01.2015 року викладено правову позицію стосовно того, що судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Згідно норм ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх судів України. Як вказано вище, судовий наказ за заявою стягувача було видано 14.01.2016 року, стягувач із заявою про видачу судового наказу звернувся 15.12.2015 року, що вбачається з матеріалів оглянутої судом цивільної справи № 357/17670/15-ц 2-н/357/113/16, позивач просить суд стягнути заборгованість за період з квітня 2012 року. В цьому випадку суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги в межах строку позовної давності за період з 01 січня 2013 року. Але з розрахунку заборгованості вбачається, що в січні 2016 року до суми заборгованості було включено заборгованість в розмірі 8387 грн.90 коп. за другим особовим рахунком по квартирі, який було відкрито на ім'я [PERSON], 27.01.2016 року [PERSON] звернувся до КП БМР «Білоцерківтепломережа» із заявою про об'єднання особових рахунків на квартиру [ADDRESS], що стверджується копією цієї заяви. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, по особовому рахунку [PERSON], борг нараховано за період з 01.09.2000 року, сума боргу поза межами строку позовної давності становить на 01.01.2013 року 5180 грн.86 коп., а згідно розрахунку заборгованості по особовому рахунку відповідача, сума боргу поза межами строку позовної давності станом на 01.01.2013 року становить 1105 грн.68 коп. Отже, з відповідача належить стягнути на користь позивача борг за надані послуги за період з 01.01.2013 року в сумі: 16873,12 грн. -загальна сума боргу -5180,86 грн. -1105,68 грн. =10 586 грн.58 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 1378 грн. згідно наданих платіжних доручень. Враховуючи наведене та

Outcome: partial