Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

18.07.2019 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, визначений рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття з дня набрання рішенням суду законної сили.. В обгрунтування позову зазначила, що на утримання неповнолітньої дочки з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім для її повноцінного утримання та забезпечення її мінімальних потреб. На даний час через значні інфляційні процеси в державі значно підвищилась вартість життя, у зв`язку з цим визначений судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень її матеріального утримання, оскільки він ще менший 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що відповідач може сплачувати аліменти в збільшеному розмірі 2500 грн. щомісячно. Тому змушена звернутися до суду. 24.07.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом ( повідомленням ) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, натомість з`явився її представник, яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, які просила задовольнити. Відповідач повторно не з"явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, про час і місце розгляду справи вважається повідомленим вчасно та належним чином. 09.10.2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Доповівши позовні вимоги, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] /а.с.8 /. Як встановлено з довідки від 18.07.2019 року № 693, виданої ОСББ "Мікрорайон "Зелені" неповнолітня дочка [PERSON] , 2007 р.н., проживає з позивачем, входить до складу її сім`ї /а.с.11/. Згідно довідки до акта огляду МСЕК позивач [PERSON] має другу групу інвалідності з дитинства /а.с.10/. З [PERSON] , відповідача у справі, стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з 31.03.2009 року, що встановлено з рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009 року у справі № 2-893/2009 року. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21.12.2018 року у справі № 285/3115/18 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] /а.с.5-6/. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Виходячи із наведеного, слід зазначити, що положення ст.192 СК України не містять вичерпного переліку обставин та підстав, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, оскільки ч. 1 вказаної норми передбачає можливість наявності інших обставин, що можуть слугувати підставою для звернення до суду із відповідним позовом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, встановлено, та відповідачем не спростовано, що останній є працездатним, інших утриманців немає. Натомість позивач хворіє, має другу групу інвалідності. Присуджені судом аліменти на утримання дочки відповідач не сплачує, дитина перебуває лише на утриманні позивача. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв: з 01.01. 2019 року пo 30.06.2019 року - 2027 грн., з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року - 2118 грн., з 01.12.2019 року - 2218 грн. Таким чином, враховуючи, що змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, разом із тим потреби дитини із віком змінилися та збільшилися в силу її росту та розвитку, а також змінився прожитковий мінімум для дітей. Окрім того, було внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України в частині мінімального розміру аліментів. Зокрема прийняття Закону України «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання. Таким чином, з огляду на надані докази та обставини, суд дійшов висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік". Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу платника аліментів. Крім цього, задовольняючи позов частково, суд керується тим, що позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі 2500 грн. щомісячно. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище позивача та відповідача, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, задовольнивши позов частково та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/, у тому вимога позивача про стягнення аліментів з дня звернення до суду не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial