Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною заявою і вказав , що він є власником земельної ділянки № 489-490 розміром 8,14 га , яка знаходиться на території Розкішненської сільської Ради Голованівського району Кіровоградської області. Право власності підтверджено Державним актом серії 1-КР № 028881, виданого на підставі рішення Розкішненської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області № 151 від 29.11.2001 року . За усною домовленістю з відповідачем - ТзОВ АПК « Розкішна» він передав в тимчасове користування ТзОВ належну йому на праві приватної власності земельну ділянку , але офіційними договірними зобов»язаннями себе не обтяжував так як бажав бути вільним в її використанні за своїм міркуванням в разі настання потреби. Така потреба в нього настала весною 2013 року , він звернувся до відповідача з пропозицією не займати його земельну ділянку . Відповідач відмовився повернути йому земельну ділянку , послався на наявність письмового договору оренди землі , укладеного між ним та відповідачем 03.01.2007 року і зареєстрованого в Голованівському відділенні Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 30.04.2007 року за № 419. Позивач стверджує , що зазначеного договору з відповідачем він не укладав , договір оренди , додаток № 2 , акт передачі та план-схему земельної ділянки не підписував , доручення на його реєстрацію нікому не давав , волевиявлення на укладення договору оренди не мав. Відповідачі проявили ознаки зловмисної домовленості між собою. Просить визнати недійсними договір оренди землі від 03.01.2007 року , укладений від його імені з ТзОВ АПК «Розкішна» та рішення Голованівського відділення Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» про державну реєстрацію договору оренди землі від 03.01.2007 року , укладеного від його імені з ТзОВ АПК «Розкішна» щодо вчинення в Державному реєстрі земель запису № 418 від 30.04.2007 року та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і суду пояснив , що в процесі паювання земель одержав у власність земельну ділянку , крім того , одну земельну ділянку одержав у спадщину , тому в 2001 році йому видали Державний акт на 2 земельні ділянки № 489-490 загальною площею 8, 14 га . Після цього він уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з АПК «Розкішна» , який діяв до 2007 року .До закінчення терміну дії договору він до АПК з заявою про відмову від укладення нового договору оренди та про повернення йому земельної ділянки не звертався , але запропонований йому в 2007 році проект нового договір не підписав , не бажав обмежувати себе договірними зобов»язаннями . З пропозицією укласти договір оренди до нього зверталась [PERSON], його рідна сестра , яка працювала в АПК і організовувала роботу по укладенню договорів . Він пояснив , що не заперечує , щоб ТзОВ АПК тимчасово використовувало його земельну ділянку , а він в разі потреби зможе її забрати. З керівництвом АПК він з цього приводу розмови не мав. Через деякий час , в цьому ж 2007 році , його дружина принесла додому договори оренди на земельні ділянки всіх членів сім»ї і з 2007 року по 2013 рік вони зберігалися у нього вдома разом з іншими документами , але він їх не читав . Орендну плату їх сім»я щорічно одержувала в ТзОВ АПК «Розкішна» в такому ж розмірі як і всі власники земельних часток , він вважав це винагородою за використання їх земельних ділянок . В серпні 2013 року їх сім»я потребувала коштів на лікування сестри його дружини . Він звернувся до працівників АПК з проханням допомогти йому грішми , а саме , видати орендну плату наперед за декілька років . Через декілька днів [PERSON] йому повідомила , що [PERSON] відмовила в наданні такої допомоги . Він особисто ні в 2007 році , ні в 2013 році з [PERSON] не зустрічався і не розмовляв . Тоді він ознайомився з текстом договору оренди , побачив , що він зареєстрований і вирішив забрати земельні ділянки всіх членів своєї сім»ї і обробляти їх самостійно, але до керівництва з цього приводу АПК особисто не звертався . 11.11.2013 року рекомендованим листом він надіслав ген.директору [PERSON] заяву від імені всіх членів сім»ї про те , щоб АПК не займало в 2013 році їх земельні ділянки так як вони бажають використовувати їх за власним бажанням , але відповіді не отримав , тому звернувся до суду . Підтвердити , що заяву саме такого змісту він надіслав відповідачу , не може . Просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] позов підтримав , вважає, що договір оренди земельної ділянки , укладений від імені [PERSON] з ТзОВ АПК «Розкішна» та рішення про його державну реєстрацію необхідно визнати недійсними, оскільки волевиявлення [PERSON] на укладення такого договору не було , він його не підписував , доручення на його підписання нікому не давав, а реєстрація договору була здійснена за зловмисною домовленістю між ТзОВ АПК «Розкішна» та Голованівським районним відділом Кіровоградської регіональної філії ДП « Центр державного земельного кадастру» . Строк позовної давності [PERSON] не пропустив так як про існування договору дізнався в 2013 році . Відділ Держземагенства в Голованівському районі є належним відповідачем по справі оскільки є правонаступником ДП « Центр державного земельного кадастру». Представник відповідача - ТзОВ АПК «Розкішна» заперечив проти задоволення позовних вимог і суду пояснив , що ТОВ використовує земельну ділянку позивача за його згодою , на підставі підписаного ним договору оренди земельної ділянки , що підтверджується їх примірником договору оренди від 03.01.2007 року , який належним чином оформлений,зареєстрований, містить всі необхідні підписи, в тому числі і підпис позивача та інші реквізити . Відсутність підпису на екземплярі договору позивача могла статися в результаті помилки . Твердження позивача про те , що АПК використовує його земельну ділянку за усною домовленістю не відповідає дійсності , не ґрунтується на доказах та на законі , оскільки чинним законодавством передбачено використання земельної ділянки та виплату орендної плати лише за наявності письмового договору , зареєстрованого належним чином . Свій екземпляр договору позивач одержав після його укладання , в 2007 році і щорічно , з 2007 по 2013 рік , отримував орендну плату згідно умов договору , жодних претензій з цього приводу до ТзОВ АПК «Розкішна» не мав , тобто з 2007 року знав , що його земельна ділянка використовується ТОВ , звернувся до суду з порушенням строку позовної давності . Крім того , безпідставним є твердження позивача про те , що відповідачі при реєстрації договору проявили ознаки зловмисної домовленості так як відділ Держкомзему не є стороною договору і будь-яких рішень не приймав , а сторони - позивач та АПК діяли не через представників , а самостійно. Просить позов залишити без задоволення, застосувати строк позовної давності . Представник відділу Держкомзему в Голованівському районі в судове засідання не з»явився , надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність і в задоволенні позову відмовити . Суд , заслухавши позивача , його представника , представника відповідача - ТзОВ АПК «Розкішна», дослідивши матеріали в їх сукупності справи дійшов до висновку , що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено , що позивач є власником земельної ділянки № 489-490 розміром 8,14 га , яка знаходиться на території Розкішненської сільської Ради Голованівського району Кіровоградської області , що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії 111 -КР № 028881. З матеріалів справи слідує , що 03.01.2007 року між [PERSON] та Тз ОВ АПК «Розкішна» в письмовій формі на строк 10 років було укладено договір оренди земельної ділянки , який , після його державної реєстрації у встановленому законом порядку , набув чинності з 30.04.2007 року . До договору згідно вимог чинного законодавства долучено план-схему земельної ділянки , яка передається в оренду , додаток № 2 до договору , акт про передачу та прийом земельної ділянки ( в натурі) , а/с- 4-8. Примірник договору оренди , який знаходився у позивача з 2007 року та долучений до матеріалів позовної заяви , не містить підписів в графі «Орендодавець». Примірник договору оренди , що знаходився в ТзОВ АПК «Розкішна» і оглянутий в судовому засіданні, містить підписи в графі «Орендодавець» як на самому договорі оренди так і на доданих до нього документах . Позивач стверджує , що підписи йому не належать , але свої твердження в судовому засіданні не спростував , пояснив , що можливо його підписала його рідна сестра [PERSON], яка працювала в АПК і організовувала роботу по укладенню договорів оренди . Примірники зазначених договорів скріплені гербовими оригінальними (мокрими) печатками ТзОВ АПК «Розкішна» , Голованівським районним відділом земельних ресурсів , Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» та підписами відповідачів по справі . Примірник договору оренди в відділі Держземагенства в Голованівському районі не зберігся. Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме: - зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; - особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; - правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. З врахуванням того, що один примірник договору оренди землі від 03.01.2007 року позивачем не підписаний, а другий має підпис в графі "Орендодавець", який позивачем не визнається, як його підпис та ним не виявлено бажання про призначення почеркознавчої експертизи по справі з метою встановлення належності підпису позивачу по справі, третій примірник взагалі втрачено суд вважає, що підпис в договорі оренди землі належить невстановленій особі . В судовому засіданні позивач визнав факт отримання ним орендної плати з 2007 року по 2013 рік включно, в такому ж розмірі , як і всі інші орендодавці села, що підтверджується наданими представником ТзОВ АПК "Розкішна" відомостями про виплату орендної плати у натуральній формі (а.с.- 33-42). Разом з тим , судом встановлено , що правовідносини , що випливали з договорів оренди землі , існували між позивачем та ТзОВ АПК «Розкішна» з 2002 року , оскільки , як пояснили сторони по справі , до 2007 року вказана земельна ділянка [PERSON] перебувала в оренді ТзОВ АПК «Розкішна» і термін дії договору закінчився. Даний факт не підлягає доказуванню як такий , що визнається сторонами . Згідно вимогам ч. 1-3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку , на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Представники відповідача умови зазначеного Закону виконали , надали позивачу навіть не проект додаткової угоди , а проект нового договору оренди землі , який , як стверджує позивач , він не підписав. Частиною 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено , що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах,які були передбачені договором. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив , що як до закінчення терміну дії попереднього договору так і після його закінчення він не звертався до відповідача з заявою про повернення йому земельної ділянки , не звертався до відповідача з заявою про відмову від пролонгації договору і протягом 6 років щорічно одержував орендну плату , чим підтвердив свою згоду на продовження дії договору оренди . Постановою КМУ № 77 від 27.01.2010 р « Про деякі питання застосування принципу мовчазної згоди» установлено , що в разі ненадання у визначений законом строк суб»єкту господарювання документа дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі суб»єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру через 10 робочих днів з дня закінчення строку , встановленого для видачі документа дозвільного характеру або прийняття рішення про відмову в його видачі. Таким чином, незважаючи на те , що позивач як орендодавець не підписував договір оренди, є всі підстави вважати про наявність у нього волевиявлення на укладання цього договору, тобто наявний в справі договір оренди є дійсним . Суд критично відноситься до пояснень позивача та його представника про те , що позивачу стало відомо про існування договору оренди землі в 2013 році , оскільки такі договори не ґрунтуються на наявних у справі доказах , його ж поясненнях та на законі , чинним законодавством передбачено , що виплата орендної плати за користування землею можлива лише за наявності договору укладеного в письмовій формі з обов»язковою подальшою реєстрацією такого правочину . Посилання позивача на те , що він не обтяжував себе офіційними договірними зобов»язаннями і за усною домовленістю з відповідачем - ТзОВ АПК « Розкішна» не заперечував проти тимчасового користування його земельною ділянкою спростовуються його ж поясненнями про те . що з генеральним директором ТзОВ АПК [PERSON] в 2007 -2013 рр не зустрічався , умови оренди землі та повернення земельної ділянки не обговорював , навіть не знав , що з червня 2013 року в ТзОВ АПК «Розкішне» генеральним директором АПК є [PERSON] З ким позивач мав усну домовленість і хто виплачував йому 6 років орендну плату без письмового договору оренди землі [PERSON] не вказав , чому більше шести років не бачив у власному домі 4-х договорів оренди землі і не прочитав їх суду не пояснив . В судовому засіданні встановлено , що безпосереднім мотивом звернення до суду з позовом про визнання договору оренди землі недійсним була образа на відповідача за те , що відповідач не надав йому матеріальної допомоги в рахунок орендної плати на лікування сестри його дружини. Разом з тим, позивач підтвердив, що навіть з цього приводу до [PERSON] він не звертався , мав розмову з [PERSON] , яка пояснила , що [PERSON] йому відмовила , зазначене може не відповідати дійсності , оскільки з пояснень позивача вбачається , що стосунки в нього з [PERSON] не є дружніми. У відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України представник відповідача заявив клопотання про застосування по справі строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). В судовому засіданні позивач визнав факт отримання ним орендної плати в 2002-2006 рр та з 2007 року по 2013 рік включно. Ці обставини підтверджуються наданими представником ТзОВ АПК "Розкішна" відомостями про виплату та отримання позивачем орендної плати у натуральній формі. Доводи позивача про те, що йому стало відомо про існування договору оренди землі в 2013 році, не ґрунтуються на доказах та законі, оскільки чинним законодавством передбачено, що внесення орендної плати за користування землею можливе лише за наявності договору,укладеного у письмовій формі з обов'язковою подальшою реєстрацією такого правочину, а договір оренди , який він надав суду , перебував в його будинку більше 6-ти років і принесла його дружина.. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Наведене свідчить, що позивач знав про існування між ним та відповідачем правовідносин із договору оренди землі починаючи з 2002 року, зберігав спірний договір оренди в своєму будинку з 2007 року , але з позовними вимогами про визнання договору оренди землі недійсним він звернувся до суду лише 09.12.2013 року (а.с. № 2), тобто пропустив строк звернення до суду , тому в задоволенні позову необхідно відмовити за пропуском строку позовної давності . Також в судовому засіданні встановлено, що договір оренди землі від 03.01.2007 року, укладений між позивачем та ТзОВ АПК "Розкішна", зареєстрований у Голованівському районному відділі Кіровоградської філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру". Відділ Держземагентства у Голованівському районі (відділ Держкомзему у Голованівському районі) проводив державну реєстрацію договорів оренди на земельну ділянку лише з 01.01.2011 року по 01.01.2013 року. Із набуттям чинності 01.01.2013 року Закону України "Про Державний земельний кадастр", "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" повноваження територіальних органів Дерземагентства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, права сервітуту, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, права забудови земельної ділянки , та надання відповідної інформації в цій частині припинено. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Окрім того, частиною другою ст. 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб і службових осіб. Враховуючи зазначену норму закону, а також те, що за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами, вимога про визнання недійсними рішення Голованівського відділення Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" не підлягає задоволенню, оскільки рішення не ухвалювалось. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку , що позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права без поважних на те причин, а також з підстав пред'явлення позову до відділу Держземагентства у Голованівському районі, тобто до органу, який не здійснював реєстрацію вище зазначеного договору оренди землі у 2007 році та який на даний час не проводить такої реєстрації, а отже її неможливо скасувати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed