Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ „ПриватБанк" про стягнення безпідставно списаних грошових коштів, який в подальшому уточнив та в якому вказав, що він є клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому на його ім,я було оформлено банківській рахунок та отримано платіжну карту для виплат № [NUMBER], на яку йому зараховувалась заробітна плата, однак, з'ясувалось, що банк безпідставно списує грошові кошти з вказаної вище платіжної карти для виплат заробітної плати, які за його розрахунком складають 2496, 27 грн. та які були перераховані банку Головним управлінням статистики у Донецькій області, платіжним дорученням № 167 від 03.03.2015 на суму 2496,27 грн. Підставами для такого списання, є нібито наявність у позивача в умовній «базі даних» простроченої заборгованості за кредитом, яка виникла у 2007 році, що стало відомо позивачу під час відкриття банківського рахунку, між тим, останній не визнає факт існування даної заборгованості, яка зі слів співробітників банку підтверджується аналізом програмних комплексів ПАТ КБ "ПриватБанк», крім того, раніше будь- яких претензій, вимог, позовів, тощо, з боку банка до позивача не надходило, при цьому у банка були дані про місце реєстрації позивача, яке він більш 10 років не змінював, паспортні дані та податковий номер, тощо. Вважає, що за вказаних вище обставин, правові підстави для списання грошових коштів з платіжної картки на заробітну плату відсутні та банком безпідставно отримані вказані грошові кошти, які підлягають поверненню. Правовідносини, що виникли між позивачем та банком раніше, вже були предметом судового розгляду, а саме, рішенням Добропільського міскрайнного суду від 15 жовтня 2015 року встановлено, що договір № SAMDN 12000011933425 на відкриття та обслуговування карти «Метро» від 01 березня 2007 року, є неукладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "ПриватБанк"; визнано незаконними дії Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" відносно списання грошових коштів у розмірі 5217,99 грн. з банківського рахунку/картці [NUMBER], відкритого у ПАТ КБ "ПриватБанк" на ім'я [PERSON]; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" на користь [PERSON] безпідставно списаних грошових коштів з банківського рахунку/картці [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON] у ПАТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 5217 гривень 99 коп. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13 січня 2016 року змінено рішення суду першої інстанції, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання договору неукладеним, відмовлено; визнано незаконними дії Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відносно списання грошових коштів у розмірі 2721,72 грн. з банківського рахунку/картці ,відкритого на [PERSON] у ПАТ КБ "ПриватБанк". Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь [PERSON] безпідставно списані грошові кошти з банківського рахунку/картці, відкритого на позивача у ПАТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 2721,72 грн.. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, касаційна скарга ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо оскарження зазначених рішень була відхилена, рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року у не скасованій та незміненій Апеляційним судом частині, та рішення Апеляційного суду Донецької області від 13 січня 2016 року залишено без змін, тобто, судовими рішеннями було встановлено, що банк упродовж з 2013р. по 2015 р. списував грошові кошти, які обліковувались у [PERSON] на картковому рахунку, незаконно. Позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на його користь безпідставно списані грошові кошти з банківського рахунку, відкритого на ім'я [PERSON] (платіжна карта для виплат № [NUMBER]) у ПАТ КБ Приватбанк , у розмірі 2496, 27 грн. У судове засідання позивач не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просить справу розглянути у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. У судове засідання представник відповідача не з,явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надала суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала та просить розглянути справу у її відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони відповідача. Відповідно до письмового відзиву представника відповідача, остання позовні вимоги не визнала, зазначивши, що із Умов та Правил надання банківських послуг в розділі 1.1.3 Права та обов'язки банку вбачається, що пунктом 1.1.3.1.6. клієнт доручає банку здійснювати списання коштів з рахунків (клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті банку за цим Договором, у разі настання термінів платежів, а також списання коштів з картрахунку у разі настання термінів платежів по інших договорах клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунку. Банк здійснює (списання коштів у грошовій одиниці України/іноземній валюті з будь-якого рахунку клієнта у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості в іноземній валюті/національній валюті України за договором, і покупку/продаж іноземної валюти на Міжбанківському Валютному Ринку України. Пункт 1.1.3.2.12. передбачає також, що банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта (у тому числі який є працівником банку, який заподіяв йому шкоду) через невиконані обов'язання перед банком. Вказані Умови та Правила надання банківських послуг є загальнодоступними, розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ "ПриватБанк" (http://privatbank.ua/ua/terms/), наявні у кожних відділеннях та представництвах банку. Позивач є клієнтом банку та тривалий час, користується послугами банку. Згідно анкети-заяви клієнт приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, погодився з тим, що Умови та Правила надання банківських послуг складають між сторонами договір про надання банківських послуг, що є публічною офертою. При цьому прийняв на себе зобов'язання виконувати ці умови та правила, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами а сайті ПриватБанку (www.privatbank.ua). Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в ньому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Правовідносини у сфері функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, проведення переказу коштів у межах України, відповідальності суб,єктів переказу, а також, загального порядку здійснення нагляду за платіжними системами регулюються ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно з п. 1.38 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», договірне списання - списання банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом. Відповідно до п 26.1 ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та\\або третіх осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1071 Цивільного Кодексу України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. В даному випадку, позивач засвідчив, що він ознайомлений з істотними умовами договорів та погоджується з ними. Умови договорів не суперечать вимогам чинного законодавства, а самі договори або окремі їх положення не визнані у встановленому законом порядку недійсними. Постановою НБУ "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 29.03.2004 року (п.1.4.) передбачено, що списання договірне (далі - договірне списання) - списання банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом. Оскільки, ПАТ КБ «ПриватБанк» мав розпорядження [PERSON] на списання грошових коштів з усіх рахунків клієнта при наявності на них необхідних коштів у межах сум, які підлягають сплаті банку (договірне списання), то дії банку щодо списання коштів з картрахунків є законними. В даному випадку, позивач засвідчив, що він ознайомлений з істотними умовами договорів та погоджується з ними. Умови договорів не суперечать вимогам чинного законодавства, а самі договори або окремі їх положення не визнані у встановленому законом прядку недійсними. Таким чином, вважає, що наявні всі законні підстави для договірного списання коштів в рахунок погашення заборгованості. Пункти 1.1.3.1.6,1.1.3.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг не суперечать вимогам законодавства. З матеріалів справи не вбачається, а позивачем не доведено незаконні дії ПАТ КБ «ПриватБанк", відсутність правових підстав для виконання договірного списання. Навпроти було встановлено, що за позивачем мається прострочена заборгованість та неналежне виконання умов договору саме за останнім, а тому, вважає, що вимоги позовної заяви повинні бути залишені без задоволення в повному обсязі (а.с.196-198). Суд ,дослідивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із зобов'язального права, у зв,язку з правовідносинами, які сталися між фізичною-особою [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК боржник зобов,язаний виконувати свій обов,язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Частина 1 статті 530 ЦК передбачає якщо у зобов,язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов,язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов,язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов,язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та фізичною особою [PERSON], укладено договір на обслуговування платіжної картки для виплат № [NUMBER], але оригіналів документів чи інших доказів в підтвердження обслуговування як вказаного карткового рахунку, або інших розрахункових рахунків судом не добуто. Також, у відповідь на ухвалу Артемівського міськрайонного суду від 17 січня 2018 року про витребування доказів по справі (оригіналів або належним чином засвідчених копій документів) про заборгованість та належне підтвердження вказаних правових підстав для списання грошових коштів з карткового рахунку [PERSON], надано не було, крім руху по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 18.10.2014р. по 13.02.2015р. (а.с.199), без зазначення причин та відповідних документів, на підставі чого були списані грошові кошти. Також, судом встановлено, що відповідно до банківської виписки з карткового рахунку № [NUMBER] [PERSON] 09.03.2015р. було списано 2496,27 грн. ( а.с.68-69), і що, також, сторонами не оспорюється. Суд критично оцінює відзвив представника відповідача в частині не визнання позовних вимог та прохання відмовити в позовних вимогах [PERSON] в повному обсязі, бо за період надходження цивільної справи до суду і до теперішнього часу, до суду не надано аргументованих заперечень, з додатками, офіційно завіреними, на підставі чого були списані грошові кошти з карткового рахунку № [NUMBER] - [PERSON] 09.03. 2015р. в сумі 2496,27 грн. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов,язання щодо повернення чергової суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Але відповідачем - ПАТ КБ «ПриватБанк» при порушенні сплати заборгованості [PERSON] не було застосовано заходів щодо повернення заборгованості, з вказанням суми самої заборгованості, та належних документів, які підтверджуються борг, відсотків та штрафних санкцій. Списані грошові кошти з рахунку позивача 09.03.2015р. в сумі 2496,27 грн. (а.с.68-69), банк набув без достатньої правової підстави. Надані стороною відповідача ксерокопії анкети- заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та розрахунок заборгованості за договором б/н від 01.03.2007р., укладеного між Приватбанком та [PERSON] ( а.с. 200-205), не є належними та допустимими доказами щодо наявності розпорядження [PERSON] на списання грошових коштів з карткового рахунку [NUMBER]. Відповідно до ст. 1071 ЦК України, ПАТ КБ «ПриватБанк» може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Згідно з п.1.38 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05 квітня 2001 року № 2346-III списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом; п.26.1 ст.26 - платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Таким чином, оскільки судом встановлено, що грошові кошти в сумі 2496,27 грн. були списані 09.03.2015р. з карткового рахунку на ім,я [PERSON] за [NUMBER], без його розпорядження, а іншої належної інформації ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі чого були списані грошові кошти, не надав і також не надав пояснень щодо законності та розрахунку стягнутих грошових коштів, тому суд приходить до висновку, що позивач надав вичерпну інформацію про незаконність списання грошових коштів з карткового рахунку [NUMBER] на ім.,я [PERSON] в сумі 2496,27 грн., тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові відповідно до ст..141 ЦПК України.

Outcome: approved