Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить зобов'язати відповідачів усунути за свої кошти течію між перекриттями першого і другого поверху, шляхом демонтажу сантехнічного обладнання в квартирі [ADDRESS] в місячний термін, а також стягнути солідарно з відповідачів завдану матеріальну шкоду в розмірі 2635,00 грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., витрати понесені за проведення судової будівельно- технічної експертизи в сумі 2206 грн. 80 коп., 22 грн. 07 коп. комісійного збору банку, 450,00 грн. за надання юридичної допомоги та судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. В судовому засіданні Позивач підтримала свої позовні вимоги з урахуванням уточнень та пояснила, що вона є власницею квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування, який було укладено між нею та її матір"ю [PERSON] та свідоцтва про право власності. Протягом декількох років, періодично відповідачі по справі, як власники квартири [ADDRESS], що знаходиться над її квартирою, заливали її квартиру водою. Так, у ніч з 26 на 27 травня 2012 року, в черговий раз в її квартирі зі стелі потекла вода, при цьому залив їй туалетну та ванну кімнати та коридор. Від затоки постраждала електропроводка. Двері в ванній і туалетній кімнатах намокли та не закриваються , в коридорі піднялась підлога, обсипалася шпаклівка, шпалери та стіни почорніли. Оскільки відповідачі відмовилися в добровільному порядку врегулювати спір, позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. Зараз квартира продана іншим власникам, та залиття припинилося. Крім цього, позивач зазначила, що їй також була спричинена моральна шкода, яку вона оцінює 5000, 00 гривень, мотивуючи її спричиненими їй стражданнями, оскільки її квартира тривалий час залишалась вологою , а її хворій матері, яка проживає з нею, важко було дихати. Також тривалий час вона не могла користуватися електроприладами через намокання проводки, що порушувало її звичайний спосіб життя. Позивач протягом п'яти місяців змушена була звертатися по різним інстанціям і домагатися справедливості, в приниженнях та образах з боку відповідачів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, та пояснив , що залиття квартири позивачки сталось не з його вини, оскільки приблизно в 2009 році всі квартири з п'ятого по перший поверх були залиті під час сильної зливи через забиту домову лівньовку. Крім цього, у 2010 році квартири з четвертого по перший поверхи були залиті мешканцем квартири [ADDRESS] , під час проведення ним ремонтних робіт. З цих причин у 2011 році він змушений був робити у своїй квартирі ремонт. Він запропонував позивачці замінити в її квартирі водопровідні труби на пластикові, але остання категорично відмовилася. За весь період з моменту затоплень, позивачка в своїй квартирі ремонт не робила. Також [PERSON] зазначив, що позовна заява позивачки не обґрунтована та обставини, які в ній викладені не відповідають дійсності . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти позову заперечувала. Заслухавши пояснення Позивача, Відповідача [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. ст. 59, 60 цього ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.1.ст. 22 ЦК України особа , якій завдано збитків у результаті порушення ії цивільного права ,має право на їх відшкодування . Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України , майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. В судовому засіданні встановлено, що позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.01 1998 року , реєстраційний № 3-98-108452 та договору дарування від 03.08.2005 року , реєстр. № 5-1566. ( а.с. 13,14, 85) Згідно довідки КП " Харківське міське бюро технічної інвентаризації" вих.. № 130/3 від 14.01.2013 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , квартира [ADDRESS] на праву власності в цілому зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу. (а.с. 44, 142-144, 151 - 154) . Позивачем заявлена позовна вимога щодо відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок залиття її квартири відповідачами по справи в ніч з 26 на 27 травня 2012 року. У судовому засіданні позивач зазначала, що відповідачі неодноразово заливали її квартиру, але предметом її позову є відшкодування шкоди в наслідок залиття саме в ніч з 26 на 27 травня 2012 року, про що ї відображено в позові. В якості доказів факту залиття її квартири саме в цей період Позивач надала наступні докази: Лист Адміністрації Комінтернівського району ХМР від 30.07.2012 року ( а.с. 15) в якому зазначено, що Комісією КП «Жилкомсервіс» 27.07.2012 року біло проведено обстеження за фактом залиття квартири Позивача . В туалетній кімнаті квартири № 155 ( Відповідача) була знайдена течія в перекритті між 1 та 2 поверхами. Листи такого ж змісту міститься на а.с. 16, 17. З акту комісії дільниці № 24 КП " Жилкомсервіс" від 29.11.2012 року вбачається, що в результаті обстеження квартири [ADDRESS], в туалетній кімнаті виявлені вологі сліди залиття безпосередньо на стояку , на стелі і стіні загальною площею 2 кв.м., відшарування побелки та штукатурного шару практично по всій стелі туалетної кімнати. Вологі сліди залиття є в коморі, над дверима в туалетній кімнаті і на стіні, суміжній з ванною кімнатою. Двері в туалетній кімнаті розбухли і до кінця не закриваються. При обстеженні квартири [ADDRESS], мокрих слідів ні на стелі ні на підлозі не виявлено. Обстежити стояки холодного і гарячого водопостачання, каналізації, а також внутрішньоквартирне розведення у зазначеної квартири не представилося можливим із-за відсутності доступу до мереж. Крім цього, в акті зазначено , що зі слів мешканців квартири [ADDRESS] теча в квартирі з'являється під час перебування вдома мешканців квартири [ADDRESS], які з'являються там періодично. Мешканці квартири [ADDRESS] повинні були усунути течію власними силами в термін до 10.07.2012 року. Однак, в зазначений термін тічь не була усунена, і у зв'язку з цим 25.09.2012 року працівниками дільниці №24 було вручено припис № 198 від 23.07.12 року та № 414 від 25.09.2012 року мешканцям квартири [ADDRESS] про усунення течі внутрішньоквартирної мережі. На момент обстеження 29.11.2012 року течія в квартирі [ADDRESS] не усунута, доступ в квартиру не надано. ( а.с.29) Відповідачем у судовому засіданні наданий акт КП «Харківводоканал» від 28 травня 2012 року за змістом якого при обстеженні системи водопостачання та водовідведення квартири [ADDRESS] їх стан визнаний задовільним та течі не встановлено, опорно-запорна апаратура не підтікає. У судовому засіданні Позивачу були роз*яснені вимоги ст. 32 ЦПК України та запропоновано залучити у якості співвідповідача по справі КП «Жилкомсервіс», але Позивач під звукозапис не дала своєї згоди на це, та пояснили, що вимог до КП» Жилкомсервіс» вона не має. Таким чином, відповідно до наданих суду доказів, з урахуванням предмету та меж пред*явленого позову, суд вважає, що Позивачем не надано доказів - акту та інших доказів, щодо факту залиття її квартири в ніч з 26 на 27 травня 2012 року , так як надані Позивачем докази стосуються періоду липня 2012 року. Факт залиття квартири Позивача з вини Відповідачів в ніч з 26 на 27 травня 2012 року спростовується актом КП «Харківводоканал» від 28 травня 2012 року, відповідно до якого течі в квартирі Відповідачів не виявлено. Позивач не скористалася своїм правом, встановленим ст. 32 ЦПК України, пред*явивши позов до особи, яка не може відповідати за спричинення їй шкоди. У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення ії прав. У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фiзичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, вiдшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову задоволення позову в повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed