Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 25374 грн. 01 коп. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 грудня 2017 року о 12 годині 30 хвилин за участю відповідача [PERSON] в м. Кривому Розі по вул. Миколаївське шосе керуючи транспортним засобом №Камаз" державний номерний знак [NUMBER] здійснив стоянку автомобіля біля правого узбіччя та залишив транспортний засіб, не був уважним, не вжив всіх заходів щоб не допустити самовільного руху авто, внаслідок чого допустив наїзд на автомобіль «Toyota Prius» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого належний Департаменту патрульної поліції автомобіль «Toyota Prius» державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2018 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , [INFO] за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно висновку експертного дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , склала 25347,01 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 25347,01 грн. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві. Не заперечував щодо розгляду справи в порядку заочного провадження у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у спосіб передбачений нормами ЦПК України, зокрема шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду разом з позовною заявою та додатками до неї, в подальшому шляхом направлення судової повістки про виклик сторони у судове засідання за останньою відомою адресою реєстрації проживання відповідача. У відповідності до вимог ст. 278 ЦПК України відповідачу були направлені всі матеріали позову з відповідними додатками до нього та запропоновано надати суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ували суду про відкриття провадження у справі відзив, чого зроблено ним так і не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, зважаючи на належне повідомлення відповідача у справі про розгляд такої, згідно вимог ст. 128, 131 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що автомобіль Toyota Prius д.н.з. [NUMBER] є власністю Департаменту патрульної поліції на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 42). Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2018 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , [INFO] за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 17). Даною постановою встановлено, що 21.12.2017 р. о 12-30 год. у м. Кривому Розі в Центрально - Міському районі по вулиці Миколаївське шосе (траса Н11), водій [PERSON] , керуючи автомобілем КАМАЗ 5511, д/н [NUMBER] , здійснив стоянку автомобіля біля правого узбіччя траси Н11 та залишив транспортний засіб, не був уважним, не вжив всіх заходів щоб не допустити самовільного руху авто, внаслідок чого транспортний засіб під час самовільного руху допустив наїзд на автомобіль Toyota Prius, д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок автомобіль Toyota Prius та потерпілі Департамент патрульної поліції отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Встановлено вказаною постановою і те, що [PERSON] порушив п. 2.3 "б", 15.12 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Згідно висновку експертного дослідження № 15/12.2/60 від 06.04.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Toyota Prius д.н.з. [NUMBER] , який належить Департаменту патрульної поліції, у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.12.2017 року, станом на момент проведення експертного дослідження складає 25 374 грн. 01 коп. (а.с. 18-67). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, хоч [PERSON] постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2018 року не визнано винним в зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Проте, встановлено факт спричинення ДТП [PERSON] . Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У постанові від 07.02.2018р. по справі №910/18319/16 Верховного суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказав, що з правового аналізу норми п.7 ст. 247 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; У відповідності до статті 1187 ЦКУ, відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; У відповідності до статті 1188 ЦКУ, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно письмових пояснень [PERSON] , наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2017 року, останній пояснив: "... винуватцем ДТП вважає себе, оскільки причиною ДТП є поганий ручник на автомобілі "КАМАЗ". Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими у відповідній частині та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню Інших доказів, які спростовували би доводи позивача, відповідачем суду надано не було. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 1 762 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved