Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~коштів.\~Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 29.03.2017\~він надав\~ [PERSON] \~позику у\~вигляді готівкових\~коштів в\~сумі 5000\~дол.\~США для\~використання в\~інвестиційній діяльності\~під 6%\~місячних,\~при частковій\~або повній\~втраті коштів,\~відповідач зобов`язався\~повернути зазначену\~суму в\~процесі роботи\~протягом 6\~місяців.\~Вказує,\~що відповідач\~свої зобов`язання\~не виконав,\~позику у\~строк,\~зазначений у\~розписці,\~не повернув,\~не зважаючи\~на неодноразові\~звернення до\~нього позивача.\~Враховуючи невиконання\~відповідачем свого\~зобов`язання\~повернути позику,\~позивач змушений\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених прав.\~Просить суд\~стягнути з\~відповідача борг\~в сумі\~5000\~дол.\~США,\~6900\~дол.\~США за\~ прострочення\~неповернених відсотківта покласти судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, з заявами до суду не звертався. Відзиву не направляв. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою сторін, фіксування процесу за допомогою звукозаписувальних засобі не проводилося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 29.03.2017 [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в сумі 5000 дол. США. Дані кошти зобов`язувався використовувати в інвестиційній діяльності під 6 % місячних. При частковій чи повній втраті коштів, зобов`язувався повернути дану суму в повному обсязі в процесі роботи протягом 6 місяців, що підтверджується оригіналом розписки про отримання грошових коштів в борг від 29.03.2017 власноруч підписаною відповідачем. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Строк (термін) виконання зобов`язання встановлений ст. 530 ЦК України, а саме, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 192 ЦК України). Такі випадки передбачені ст. 193, ч. 4 ст. 524 ЦК України, Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність", Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що відповідач зобов`язання за договором позики не виконав, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають грошові кошти в сумі 5000 дол. США. Крім того, з розписки вбачається, що [PERSON] зобов`язувався сплачувати 6% від 5000 дол. США, що становить 300 дол. США щомісячно. З моменту отримання відповідачем грошових коштів минуло 23 місяців (жовтень 2017 року серпень 2019 року), що становить 6900 дол. США за прострочення неповернутих відсотків. Також, до стягнення з відповідача на користь позивача в силу вимог ст. 141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2947,64 грн. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне відмовити через недоведеність таких витрат належними та допустимими доказами.

Outcome: partial