Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ), 11 липня 2019 року звернувся до суду з позовом до до Подільської міської ради Одеської області (місцезнаходження: пр-т Шевченка, 2, м. Подільськ, Одеська область) про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] у віці 62 роки в м. Котовськ Одеської помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Він є єдиним спадкоємцем за законом. Зазначає, що встановлений законом строк для прийняття спадщини він пропустила оскільки смерть батька стала для нього тяжкою психологічною травмою та в результаті чого у нього погіршилось здоров`я. Від спадкового майна не відмовлявся. За таких обставин, він змушений звернутися до суду з метою захисту своїх прав. Вважає, що наведені вище причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними. Позивач у підготовче засідання не з`явився. Надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність та задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився. Надав заяву в якій просив справу розглянути у відсутність їх представника. Проти заявлених вимог не заперечував. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] у віці 62 роки в м. Котовськ Одеської, помер - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого 26 червня 2019 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 6). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). [PERSON] заповіт не складав, тому успадкування спадщини яка відкрилась після його смерті, має здійснюватися за законом. Термін на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після цього спадкодавця збіг 01 вересня 2016 року. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, оскільки хворів, про, що свідчать довідки надані лікарем КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги Подільської міської ради» Гук І.М. (а.с. 10-13). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщоу спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставинивизнані судом поважними. В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, щовирішуючипитання про визначенняособідодаткового строку необхідновиходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотнимитруднощами для спадкоємця на вчиненняцихдій. Стаття 17 Закону України "Про виконаннярішеннязастосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розглядісправи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільханпроти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вказане, в сукупності з тим, що спадщина до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, відповідач не заперечує проти задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Питання розподілу судових витрат між сторонами у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Outcome: approved