Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача ПрАТ "Зернопродукт МХП", за участю третіх осіб відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним з тих підстав, що як стверджує згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 958982 від 07.08.2007 року вона є власником земельної ділянки площею 1,6763 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. У червні 2017 року вона зі своїм представником звернулись до відділу Держгеокадастру у Бершадському районі з метою написання заяви для виділення вищевказаної земельної ділянки в натурі, однак працівники відділу повідомили, що їх заяву вони прийняти не можуть, оскільки між нею та ПрАТ "Зернопродукт МХП" 22.02.2012 року було укладено договір оренди землі № 1503, зареєстрований у відділі Держкомзему у Бершадському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 02.10.2012 року за № 052048044009993. Про факт укладення даного договору оренди землі їй не було відомо. Даний договір оренди землі укладено на 15 років. Договір оренди землі № 1503 від 22.02.2012 року та акт приймання-передачі об`єкта оренди з ПрАТ "Зернопродукт МХП" вона не укладала та не підписувала. Повноваження на підписання від свого імені вищезазначених документів та своєї згоди на укладення договору оренди землі вона нікому не надавала. Підписи в зазначених документах від її імені були підроблені зі сторони відповідальних працівників ПрАТ "Зернопродукт МХП". Після того як їй стало відомо про даний договір оренди землі, вона звернулась з листом до ПрАТ "Зернопродукт МХП" з вимогою розірвати договір оренди землі № 1503 від 22.02.2012 року за взаємною згодою сторін, однак відповідач надав відповідь, в якій відмовився розривати з нею договір оренди землі. У зв`язку з цим вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Вважає, що договір оренди землі № 1503 від 22.02.2012 року підлягає визнанню недійсним у зв`язку з грубим порушенням її прав та не дотриманням вимог ч.3 ст. 203 ЦК України. Просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений між нею та ПрАТ "Зернопродукт МХП" від 22.02.2012 року, зареєстрований у відділенні Держкомзему у Бершадському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.10.2012 року за № 052048044009993; зобов`язати ПрАТ "Зернопродукт МХП" повернути земельну ділянку, загальною площею 1,6763 га, розташовану на території Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, що належить їй на підставі державного акту серії ЯБ № 958982, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 010780400113. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача ПрАТ "Зернопродукт МХП" в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомив. Від представника третьої особи відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надійшла заява про розгляд справи в її відсутність. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що представник відповідача ПрАТ "Зернопродукт МХП" належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подав відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 1,6763 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 958982 від 07.08.2007 року. 22.02.2012 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем ПрАТ "Зернопродукт МХП" укладено договір оренди землі № 1503, зареєстрований у відділенні Держкомзему у Бершадському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.10.2012 року за № 052048044009993. Судом встановлено, що підпис у графі "Реквізити" від імені [PERSON] в договорі оренди землі № 1503, укладеному 22.02.2012 року між [PERSON] та ПрАТ "Зернопродукт МХП" виконаний не самою [PERSON] , а іншою особою. Вищезазначений факт підтверджується висновком судово-технічної та почеркознавчої експертизи № 2476/2477/19-21 від 17.04.2019 року. Згідно зі ст.ст. 4, 10 ч.1 та 203 ч.1 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного Кодексу, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, правочин може бути визнаний судом недійсним. Оскільки в судовому засіданні доведено, що позивачка [PERSON] не підписувала договір оренди земельної ділянки № 1503 від 22.02.2012 року, за таких обставин, суд вважає, що оскаржуваний договір оренди земельної ділянки є недійсним. Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з проведенням експертизи. Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачкою [PERSON] при подачі позову сплачено 1280 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією АТ "УкрСиббанк" № 48 від 18.07.2017 року. Також позивачкою [PERSON] сплачено 3500 грн. за професійну правничу допомогу, що підтверджується квитанціями №№ 16/17, 17/17 від 18.07.2017 року. Крім того, позивачкою [PERSON] сплачено 2860 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, що підтверджується меморіальним ордером № 5002138SB від 10.12.2018 року. Враховуючи вищезазначене, витрати зі сплати судового збору, на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з проведенням експертизи згідно п.1 ч.2 ст. 141, ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 13, ч.4 ст. 124 ЗК України, ст.13, ч.1 ст.30 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 4, 10 ч.1 та 203 ч.1, ч. 3 ст. 215, ч. 1 ст. 626, ч. 2 ст. 792 ЦК України,

Outcome: approved