Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Ірпінського\~міського суду\~звернулася [PERSON]\~з позовом\~до [PERSON]\~міської ради\~Київської області\~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно в\~порядку спадкування\~за заповітом.\~В позовній\~заяві зазначає,\~що 01\~квітня 2015\~року померла\~її мати,\~[PERSON].\~Після смерті\~матері відкрилися\~спадщина на\~14/25\~частин будинку\~№ 6\~«а» по\~вул.\~Максима Ридзанича\~(вул.\~Петровського,)\~в м.\~Буча Київської\~області,\~який належав\~їй \~на праві\~власності на\~підставі рішення\~Ірпінського міськосуду\~Київської області\~від 18\~липня 1988\~року.\~Інша 14/25\~частин цього\~ж будинку\~належить на\~праві власності\~їй на\~підставі договору\~дарування від\~31\~березня 2001\~року.\~До складу\~спадщини,\~окрім 14/25\~частин будинку,\~також належить\~земельна ділянка\~площею 0,0600\~га,\~яка розташована\~на території\~[PERSON] міськради\~(селищної\~ради)\~згідно рішення\~[PERSON] селради\~№ 215\~від 09.09.1997\~року і\~передана спадкодавцеві\~для ведення\~садівництва.\~Державний акт\~ІІ-КВ\~032178\~виданий 27\~лютого 2002\~року \~кадастровий номер\~земельної ділянки\~ 3210800000:01:030:0701\~ в\~садівницькому товаристві\~«Вишневе» по\~вул.\~2\~лінія,\~ділянка №\~23\~в м.\~Буча,\~Київської області.\~Вищевказані обставини\~підтверджуються рішення\~[PERSON] селради,\~Державним актом,\~архівним витягом,\~рішенням суду.\~Вказує,\~що є\~єдиною спадкоємицею\~померлої [PERSON],\~як її\~донька,\~а до\~того ж\~вона згідно\~заповіту від\~10.03.2015\~року розпорядилася\~всім своїм\~майном на\~її користь.\~Заповіт складено\~приватним нотаріусом,\~[PERSON]\~і зареєстровано\~в реєстрі\~за №\~155.\~Інші спадкоємці,\~як за\~законом так\~і за\~заповітом відсутні,\~а з\~чоловіком спадкодавиця\~розірвала шлюб\~07\~лютого 1989\~року і\~з ним\~не проживала.\~В шестимісячний\~строк з\~часу відкриття\~спадщини звернулася\~до приватного\~нотаріуса [PERSON],\~з заявою\~про відкриття\~спадщини,\~що вбачається\~з витягу\~про реєстрацію\~в Спадковому\~реєстрі,\~але отримати\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~вказане в\~позові майно\~не може\~у звязку\~зі слідкуючими\~обставинами.\~Спадкова 14/25\~частина будинку\~№ 6\~«а» по\~вулиці Максима\~Ридзанича (вул.\~Петровського)\~в м.\~Буча,\~Київської області\~не зареєстрована\~по праву\~власності на\~імя спадкодавці\~в органах\~державної реєстрації,\~що не\~відповідає вимогам\~закону.\~Дані обставини\~підтверджуються рішенням\~Ірпінського міського\~суду від\~18.07.1988\~року,\~техпаспортом та\~може буди\~підтверджено даними\~КП КОР\~«Північне БТІ».\~Окрім того,\~спадкодавця при\~своєму житті\~допустила необачність\~при отриманні\~Державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю,\~не звернувши\~увагу на\~ту обставину,\~що на\~ньому відсутня\~гербова печатка.\~До того\~ж,\~державна реєстрація\~права власності\~на земельну\~ділянку в\~садовому товаристві\~«Вишневе» по\~вул.\~2\~лінія,\~ділянка №\~23\~в м.\~Буча,\~Київської області\~здійснена 06.02.2016\~року вже\~після смерті\~спадкодавці,\~тобто після\~припинення її\~прав та\~обовязків,\~які їй\~належали при\~житті.\~Вищевказані обставини\~підтверджуються державним\~актом,\~який виданий\~спадкодавці [PERSON]\~селищною радою\~і копією\~акта,\~що зберігається\~у відділі\~державного кадастру\~у м.\~Буча,\~Київської області\~та витягом\~з Державного\~земельного кадастру\~про земельну\~ділянку.\~Вказує,\~що у\~звязку з\~тим,\~що її\~права і\~інтереси не\~визнаються,\~звертається в\~суд за\~їх захистом.Просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 01 квітня 2015 року [PERSON] на 14/25 частин будинку № 6 «а» по вул. Максима Ридзанича (вул. Петровського) в м. Буча, Київської області та земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер № 3210800000:01:030:0701 по вул. 2 лінія, ділянка № 23 в садовому товаристві «Вишневе» м. Буча, Київської області. \~ \~ \~ \~08.11.2018\~року позивачем\~було подано\~додаткові пояснення\~в яких\~вказує,\~що є рідною дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу, які наявні в матеріалах справи. За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, склавши 10 березня 2015 року на неї, заповіт. 01 квітня 2015 року мати, [PERSON], померла. Через розбіжності у правовстановлюючих документах до майна померлої, оформити свої спадкові права через нотаріальну контору не змогла, а тому звернулась до Ірпінського міського суду Київської області за вирішенням даного питання в судовому порядку. Так, відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 1988 року батьки [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. Даним рішення було також проведено розподіл житлового будинку, належного батькам. Зокрема матері [PERSON] виділено 14/25 частин житлового будинку, батьку - 11/25 частин житлового будинку відповідно. Як стало відомо, в тексті вищевказаного судового рішення було допущено описку в частині місця розташування житлового будинку. Так, судом помилково було вказано місце його розташування не вул. Петровського, а вул. Пролетарська. На підтвердження того, що батькам належав саме житловий будинок № 6-а по вул. Петровського в с. Буча (нині м. Буча, вул. М. Ридзанича) вказує наступне. Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 27 вересня 1968 року за № 665 батьку [PERSON] було надано дозвіл на індивідуальне будівництво в селищі міського типу Буча по вул. Петровського № 6-а. Даним рішенням батьку було виділено земельну ділянку для будівництва будинку розміром 700 м. кв. по вул. Петровського № 6-а в с. Буча. Викладені обставини підтверджуються рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської Ради депутатів трудящих від 27.09.1968 року № 665, витягом із протоколу № 15 від 07.08.1968 року засідання виконкому [PERSON] селищної Ради депутатів трудящих, листом виконкому Чорнобильської районної Ради депутатів трудящих № 43 від 20 травня 1968 року. Після розлучення та поділу житлового будинку, що був побудований на виділеній земельній ділянці по вул. Петровського № 6-А в с. Буча, батько - [PERSON] подарував їй 11/25 частин житлового будинку, що розташований за вищевказаною адресою. На підтвердження даної обставини наявний догово дарування від 31 березня 2001 року. Даним договором підтверджено, що 11/25 частин житлового будинку належать дарителю ([PERSON]О.) на підставі рішення Ірпінського міського суду від 18 липня 1988 року, що зареєстровано за ним Ірпінським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 2108. На сьогоднішній 11/25 частин житлового будинку № 6 а, що розташований по вул. Петровського (нині [PERSON]) належить їй на праві власності, що підтверджується вищевказаним договором дарування та витягом з реєстру прав власності на нерухоме. Як вбачається із листа КП «Цент технічної інвентаризації та державної реєстрації» [PERSON] міської ради Київської області віл 27 жовтня 2017 року за № 27/10/17/3, інвентаризаційна справа за адресою будинку № 6-а по вул. М. Ридзанича (раніше Петровського) в м. Буча Київської області в архіві підприємства відсутня. При цьому комунальне підприємство повідомило, що 11/25 частин будинку за даною адресою належить [PERSON] на підставі договору дарування від 31.03.2001 року за реєстровим номером № 670, на 14/25 частин житлового будинку реєстрація відсутня. Проте їй, як спадкоємцю за заповітом, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відомості про те, що об'єкт нерухомості, який входить до складу спадщини, був зареєстрований у встановленому законом порядку. Як підтверджено матеріалам справи, мати [PERSON] набула право власності на 14/25 частин житлового будинку по вул. Петровського 6 а в с. Буча (нині місто Буча) на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від18 липня 1988 року. Проте, відсутність реєстрації даного права власності не позбавляє її права на спадкування після смерті матері. Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.02.2016 року також підтверджено, що земельна ділянка № м23 по вул. 2 лінія в м. Буча, с/тов. «Вишневе» площею 0, 0600 кадастровий номер 32108700000: 01: 030: 0701, зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі рішення [PERSON] селищної Ради Київської області № 215 від 09.09.1997 року. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав через нотаріальну контору. Оскільки, в позасудовому порядку не має можливості оформити свої спадкові права на частину житлового будинку № 6-А по вул. Петровського ([PERSON]) в м. Буча та земельну ділянку в м. Буча, с/тов. «Вишневе» площею 0, 0600 кадастровий номер 32108700000: 01: 030: 0701, виникла необхідність просити суд вирішити дане питання в судовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON]С не зявився, надав до суду заяву в якій зазначив, що [PERSON] міська рада визнає позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 27 вересня 1968 року за № 665 [PERSON] було надано дозвіл на індивідуальне будівництво в селищі міського типу Буча по вул. Петровського № 6-а. Даним рішенням [PERSON] було виділено земельну ділянку для будівництва будинку розміром 700 м. кв. по вул. Петровського № 6-а в с. Буча, що також підтверджуються рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської Ради депутатів трудящих від 27.09.1968 року № 665, витягом із протоколу № 15 від 07.08.1968 року засідання виконкому [PERSON] селищної Ради депутатів трудящих, листом виконкому Чорнобильської районної Ради депутатів трудящих № 43 від 20 травня 1968 року. Згідно свідоцтва про народження серія І-АВ № 363875 [PERSON] народилася 10 листопада 1970 року, її батьки: [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Ірпінського міського суду у справі № 2-459/88 від 18 липня 1988 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб та виділено [PERSON] 14/25 частин житлового будинку 6-а по вул. Пролетарській в м. Буча, а [PERSON] - 11/25 частин житлового будинку відповідно. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія ІІ-БК № 488130 [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 07 лютого 1989 року, актовий запис 39. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-БК № 278238 [PERSON], [INFO] та [PERSON], 10 листопада 1970 року уклали шлюб 08 жовтня 1994 року, актовий запис 155. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Згідно договору від 31.03.2001 року [PERSON] подарував [PERSON] 11/25 частин житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходиться в селищі Буча Київської області по вулиці Петровського № 6-а (шість «а»). Даним договором підтверджено, що 11/25 частин житлового будинку належать дарителю - [PERSON] на підставі рішення Ірпінського міського суду від 18 липня 1988 року, що зареєстровано за ним Ірпінським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 2108. Згідно заповіту від 20.03.2015 року [PERSON], [INFO] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла доньці [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть серія І-ОК № 339366 [PERSON] померла 01 квітня 2015 року, актовий запис № 119. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41602034 приватним нотаріусом [PERSON] 24.09.2015 року було зареєстровано спадкову справу № 57979440 після смерті [PERSON], [INFO]. Згідно постанови приватного нотаріуса [PERSON] від 03.10.2016 року № 74/02-31 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0600 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташована на території [PERSON] селищної ради, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 14/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, місто (раніше смт) Буча, вулиця Пролетарська, будинок 6-а, у звязку з тим, що [PERSON] не подано належним чином оформлених документів, що підтверджують право власності [PERSON] на вказане майно. Так, як для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0600 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташована на території [PERSON] селищної ради, [PERSON] був поданий Державний акт на право приватної власності Серії ІІ-КВ № 032178, виданий [PERSON] селищною радою на підставі рішення [PERSON] селищної ради № 215 від 09 вересня 1997 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1262 від 27 лютого 2002 року. На цьому Державному акті відсутня печатка органу, що його видав. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 14/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, місто (раніше смт) Буча, вулиця Пролетарська, будинок 6-а, [PERSON] була подана копія рішення Ірпінського міського народного суду Київської області від 18 липня 1988 року, справа № 2-459/88 року, яка викладена на 3 аркушах. Рішення суду не прошито, не скріплено підписом посадової особи та печаткою. А копії рішення відсутня відмітка про те, що рішення набрало законної сили, а також відсутній штамп бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності [PERSON] на вищевказану частину житлового будинку. Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.02.2016 року підтверджено, що земельна ділянка № м23 по вул. 2 лінія в м. Буча, с/тов. «Вишневе» площею 0, 0600 кадастровий номер [NUMBER]: 01: 030: 0701, зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі рішення [PERSON] селищної Ради Київської області № 215 від 09.09.1997 року. Згідно листа КП «Центр технічної інвентаризації та державної реєстрації» [PERSON] міської ради Київської області віл 27 жовтня 2017 року за № 27/10/17/3, інвентаризаційна справа за адресою будинку № 6-а по вул. М. Ридзанича (раніше Петровського) в м. Буча Київської області в архіві підприємства відсутня. При цьому комунальне підприємство повідомило, що 11/25 частин будинку за даною адресою належить [PERSON] на підставі договору дарування від 31.03.2001 року за реєстровим номером № 670, на 14/25 частин житлового будинку реєстрація відсутня. Згідно ст. 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Зазначене викладене у [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року N 24-753/0/4-13. Зазначена вимога передбачена нормами чинного законодавства, а саме ст. 182 ЦК України, п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Мін'юсті 22.02.2012 року за N 282/20595. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України у постанові "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року N 7, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Нормою ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. При цьому положеннями ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону передбачено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за N 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 01 квітня 2015 року [PERSON] на 14/25 частин будинку № 6 «а» по вул. Максима Ридзанича (вул. Петровського) в м. Буча, Київської області та земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер № 3210800000:01:030:0701 по вул. 2 лінія, ділянка № 23 в садовому товаристві «Вишневе» м. Буча, Київської області є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved