Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] - її дочка, а також треті особи [PERSON] , [PERSON] [PERSON] були членами господарства, яке станом на 15 квітня 1991 року тобто на час введення в дію Закону України "Про власність" відносилося до суспільної групи колгоспників. Господарство розташоване по [ADDRESS] . З архівної довідки від 17.04.2019 року виданої архівним сектором Глибоцької районної державної адміністрації за №1/210 вбачається повний склад господарства: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - всього сім осіб. У власності даного колгоспного двору стосовно ст.120 Цивільного кодексу Української PCP знаходився житловий будинок з будівлями та спорудами господарського призначення, продуктивна худоба, птиця, що підтверджується тією ж архівною довідкою. За змістом ст.ст.120-121,123 Цивільного кодексу Української PCP частки членів власності колгоспного двору встановлювалися за принципом рівності. В такій чисельній сім`ї з обмеженими житлово-побутовими умовами об`єктивно назріло питання відходу дітей з батьківського господарства, створення власних сімей. За взаємною узгодженістю житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами повинен перейти у власність найменшій з дітей [PERSON] , а іншим при вибутті, а також для обзаведення власними господарствами в рахунок їхніх часток в майні двору в тому числі в нерухомому майні передавалася продуктивна худоба, птиця, наявність яких в господарстві підтверджується, зокрема, і вищевказаною архівною довідкою, а також надавався будівельний матеріал, грошові кошти та інше. Таким чином, отримуючи належну йому частку будь-яким майном чи грошовими коштами, бувший член господарства переставав бути власником нерухомого майна. Оскільки дані питання вирішувалися за взаємною узгодженістю всіх членів бувшого колгоспного двору, угоди носили усний характер, їх письмова форма жодним нормативним актом не передбачалася. Частки в житловому будинку за відсутності відповідного правовстановлюючого документу ні за ким з них не були визнані, а тому член господарства, отримуючи відповідну компенсацію в рахунок належного йому майна нотаріально угоду не посвідчував і не міг її посвідчити, як і не міг за відсутності спору звертатися в суд з будь-якими позовними вимогами. Правомірність цих угод витікає з положень ст.ст.123-125 Цивільного кодексу Української PCP ч.2 ст.4 Закону України "Про власність" від 07 лютого 1991 року V 697-XII в період дії якого власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать Закону ст.43 Цивільного кодексу Української PCP відповідно якій угоди, які виконуються у момент їх вчинення, можуть здійснюватися усно, якщо інше не передбачено законодавством, аналогічне положення міститься і в ч.1 ст.26 ЦК України. На вказаних умовах [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з господарства вибули. В ньому залишилося четверо: [PERSON] , [PERSON] та позивачі [PERSON] і [PERSON] за рахунок чиєї спільної праці, заробітної плати, пенсійних виплат та іншого були компенсовані вартість часток в майні бувшого колгоспного двору членам які з нього вибули, а кожному з тих, хто в господарстві залишився, стало належати по 1/4 частині нерухомого майна. [INFO] року чоловік позивачки [PERSON] , а позивачки [PERSON] - батько [PERSON] помер. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина за законом яку сторони, як спадкоємці першої черги прийняли стосовно ст.549 Цивільного кодексу Української PCP: на протязі шести місяців з дня її відкриття вступили в фактичне управління та володіння спадковим майном, у їхню власність перейшли належні [PERSON] предмети повсякденного вжитку, худоба, птиця та ін., що, зокрема, підтверджується довідкою виконавчого комітету Багринівської сільської ради № 347 від 20.05.2019 року. На цей час в господарстві ще значився зареєстрованим [PERSON] фактично в ньому не проживав, а з 25 жовтня 2000 по 23 травня 2002 року проходив дійсну строкову військову службу, що підтверджується цією ж довідкою, а отже в фактичне управління та володіння належним батькові спадковим майном стосовно ст.549 Цивільного кодексу Української PCP не вступав, з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертався, хоч такої можливості під час проходження військової служби не був позбавлений, з заявою про продовження строку на прийняття спадщини по закінченню військової служби, в суд не звертався і таким чином не може вважатися таким, що прийняв спадщину. З успадкуванням належної [PERSON] 1/4 частки в майні їхні частки збільшилися до 3/8 кожної. [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , внаслідок чиєї смерті відкрилася спадщина за заповітом, складеним двадцять 06 серпня 2004 року, згідно якого все належне на випадок смерті, майно вона заповіла на користь доньки [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №58 в справах виконавчого комітету Багринівської сільської ради. Позивач прийняла спадщину оскільки на час її відкриття постійно проживала з матір`ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Багринівської сільської ради №379 від 11.06.2019 . З успадкуванням належного матері майна в розмірі 1/4 частки частка позивачки збільшилася до 5/8. За викладених обставин частки позивачів в нерухомому майні за вищевказаною адресою стали становити [PERSON] - 5/8, [PERSON] - 3/8. Предмет їхніх позовних вимог - це зокрема, розташований по [ADDRESS] , літера « А» - житловий будинок загальною площею 74,6 кв.м. в тому числі житловою площею 43,8 кв.м., літера «А1» - прибудова, літера «А2» - прибудова, літера «а» ґанок, літера «а1» ґанок, літера «Б» погріб, літера «ВхПг» вхід до погребу, літера «В» - літня кухня, літера «в» - ґанок, літера «Г» - сарай, літера «Д» -Сарай, літера «Е» - сарай, літера «Є» - сарай, №1 - колодязь, №2 - ворота, №3 - огорожа, №4 - вигрібна яма, встановленою ринковою вартістю 115312,00 грн. Вартість 5/8 цих об`єктів, які належать [PERSON]-72070,00 грн. і вартість 3/8 належних [PERSON] - 43242,00 грн. Глибоцькою державною нотаріальною конторою [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та будівлі і споруди господарського призначення. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесена 06.06.2019 за №199/02-31. З цих же причин не може оформити спадкові права і [PERSON] . Належність позивачам даного нерухомого майна підтверджується самим фактом проживання їхньої сім`ї на протязі більше сорока років в будинку за вказаною адресою та користування будівлями і спорудами господарського призначення, вищезазначеним, архівною довідкою та довідками Багринівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області. Відсутність правовстановлюючих документів на нерухомість обумовлена тою обставиною, що на час забудови не існувало чітких вимог щодо реєстрації будівель. Предметом позовних вимог [PERSON] , крім того є встановлення факту родинних відносин між нею та її матір`ю чиє майно за її заповітом вона успадкувала. В свідоцтві про її смерть дані про особу померлого вказані « [PERSON] » тоді, як в свідоцтві про її народження прізвище, ім`я та по батькові матері « [PERSON] » тобто допущена невідповідність написання в цих документах прізвища « [PERSON] » та по батькові « [PERSON] ». Факт родинних відносин з матір`ю має юридичне значення оскільки позивач успадковує належне їй майно та оскільки згідно ст.174 Податкового Кодексу України від ступеня спорідненості з особою, чиє майно успадковується, залежить оподаткування об`єкту спадщини. Родинні стосунки з матір`ю підтверджуються, зокрема, вищезазначеною архівною довідкою з якої вбачається, що голова їхнього господарства [PERSON] , а [PERSON] тобто позивач - її дочка, а також довідкою Багринівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №378 від 11.06.2019 про те, що [PERSON] і [PERSON] одна й та ж особа і інших осіб з аналогічними паспортними даними на час її смерті [INFO] в с. Багринівка не проживало. Тому просять суд, встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Багринівка Глибоцького району Чернівецької області і її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Багринівка Глибоцького району Чернівецької області. А також просять суд, визнати право власності за [PERSON] на 5/8 частки вартістю 72070 грн., а за [PERSON] на 3/8 частки вартістю 43242 грн., розташованого по [ADDRESS] , загальною вартістю 115312 грн., припинивши право спільної сумісної власності на дане нерухоме майно. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд позов задовольнити, а справу розглянути в її відсутності. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях підтвердила обставини, що викладені в позовній заяві та просила суд позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Багринівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не з`явився, проте сільська рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення учасників процесу та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає за можливим винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивачі по справі, а також треті особи були членами господарства, яке станом на 15 квітня 1991 року тобто на час введення в дію Закону України "Про власність" відносилося до суспільної групи колгоспників. Господарство розташоване по [ADDRESS] . З архівної довідки від 17.04.2019 року виданої архівним сектором Глибоцької районної державної адміністрації за №1/210 вбачається повний склад господарства: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - всього сім осіб. У власності даного колгоспного двору стосовно ст.120 Цивільного кодексу Української PCP знаходився житловий будинок з будівлями та спорудами господарського призначення, продуктивна худоба, птиця, що підтверджується тією ж архівною довідкою. За змістом ст.ст.120-121,123 Цивільного кодексу Української PCP частки членів власності колгоспного двору встановлювалися за принципом рівності. В такій чисельній сім`ї з обмеженими житлово-побутовими умовами об`єктивно назріло питання відхідництва дітей з батьківського господарства, створення власних сімей. Треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з господарства вибули. Отримавши компенсацію вартості своїх часток. В ньому залишилося четверо: [PERSON] , [PERSON] та позивачі [PERSON] і [PERSON] за рахунок чиєї спільної праці, заробітної плати, пенсійних виплат та іншого були компенсовані вартість часток в майні бувшого колгоспного двору членам які з нього вибули, а кожному з тих хто в господарстві залишився стало належати по 1/4 нерухомого майна. [INFO] року чоловік позивача [PERSON] , [PERSON] батько - [PERSON] помер. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина за законом яку сторони, як спадкоємці першої черги прийняли стосовно ст.549 Цивільного кодексу Української PCP: на протязі шести місяців з дня її відкриття вступили в фактичне управління та володіння спадковим майном, у їхню власність перейшли належні [PERSON] предмети повсякденного вжитку, худоба, птиця та ін., що, зокрема, підтверджується довідкою Виконавчого комітету Багринівської сільської ради № 347 від 20.05.2019 року. На цей час в господарстві ще значився зареєстрованим [PERSON] фактично в ньому не проживав, а з 25 жовтня 2000 по 23 травня 2002 року проходив дійсну строкову військову службу, що підтверджується цією ж довідкою, а отже в фактичне управління та володіння належним батькові спадковим майном стосовно ст.549 Цивільного кодексу Української PCP не вступав, з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертався хоч такої можливості під час проходження військової служби не був позбавлений, з заявою про продовження строку на прийняття спадщини по закінченню військової служби, в суд не звертався і таким чином не може вважатися таким, що прийняв спадщину. З успадкуванням належної [PERSON] 1/4 частки в майні їхні частки збільшилися до 3/8 кожної. [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] внаслідок чиєї смерті відкрилася спадщина за заповітом, складеним двадцять шостого серпня 2004 року яким всім належним на випадок смерті, майном вона розпорядилася на користь доньки [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №58 в справах виконавчого комітету Багринівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області. Позивачка прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала з матір`ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Багринівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №379 від 11.06.2019 . З успадкуванням належного матері майна в розмірі 1/4 частки частка позивачки збільшилася до 5/8. За викладених обставин частки позивачів в нерухомому майні за вищевказаною адресою таким чином становлять [PERSON] - 5/8, [PERSON] - 3/8. Предмет їхніх позовних вимог - це зокрема, розташований по [ADDRESS] , літера « А» - житловий будинок загальною площею 74,6 кв.м. в тому числі житловою площею 43,8 кв.м., літера «А1» - прибудова, літера «А2» - прибудова, літера «а» ґанок, літера «а1» ґанок, літера «Б» погріб, літера «ВхПг» вхід до погребу, літера «В» - літня кухня, літера «в» - ґанок, літера «Г» - сарай, літера «Д» -Сарай, літера «Е» - сарай, літера «Є» - сарай, №1 - колодязь, №2 - ворота, №3 - огорожа, №4 - вигрібна яма, встановленою ринковою вартістю 115312,00 грн. Глибоцькою державною нотаріальною конторою [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та будівлі і споруди господарського призначення. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесена 06.06.2019 за №199/02-31. З цих же причин не може оформити спадкові права і [PERSON] . Належність позивачам даного нерухомого майна підтверджується самим фактом про¬живання їхньої сім`ї на протязі більше сорока років в будинку за вказаною адресою та користування будівлями і спорудами господарського призначення, вищезазначеним, архівною довідкою та довідками Багринівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області. Факт родинних відносин з матір`ю має юридичне значення оскільки позивач успадковує належне їй майно та оскільки згідно ст.174 Податкового кодексу України від ступеня спорідненості з особою, чиє майно успадковується, залежить оподаткування об`єкту спадщини. Родинні стосунки з матір`ю підтверджуються, зокрема, вищезазначеною архівною довідкою з якої вбачається, що голова їхнього господарства [PERSON] , а [PERSON] тобто позивач - її дочка, а також довідкою Багринівської сільської ради Глибоцького районгу Чернівецької області №378 від 11.06.2019 про те, що [PERSON] і [PERSON] одна й та ж особа і інших осіб з аналогічними паспортними даними на час її смерті [INFO] в с. Багринівка не проживало. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 вересня 2004 року [PERSON] померла [INFO] в с. Багринівка Глибоцького району Чернівецької області. Як вбачається з довідки виданої відділом РАЦС Глибоцького РУЮ Чернівецької області від 17 серпня 2005 року №612, [PERSON] народилася [INFO] , та її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Багринівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №378 від 11 червня 2019 року [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Інших осіб з аналогічними даними немає. Як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Багринівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №379 від 11 червня 2019 року житловий будинок побудований у 1975 році та розташований за адресою: [ADDRESS] та згідно з погосподарського обліку рахується за [PERSON] - 1921 року народження, та з нею проживали: - [PERSON] , [INFO] , донька померлої; - [PERSON] , [INFO] , онука померлої; - [PERSON] , [INFO] , онук померлої. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили обставини, що викладені в заяві. Факт, про встановлення якого просять позивачі, має для них юридичне значення, оскільки надає можливість належним чином оформити спадкові права. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1233-1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved