overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

28.05.2015 року Петропавлівським районний судом було ухвалено заочне рішення по справі за позовом ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 007-03521-090910 . Позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" задоволено . При підготовці матеріалів справи до здачі в архів було виявлено , що судом не було вирішено питання про стягнення судового збору. Позивач при зверненні до суду не сплатив судовий збір та у позовній заяві просить стягнути судові витрати з відповідача у зв'язку з тим , що відповідно до п.22 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються : уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах , пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Сторони в судове засідання не викликалися . Суд ухвалив слухати справу у відсутність сторін. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд , що ухвалив рішення . може за заявою осіб, які беруть участь у справі , чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частина 3 ст. 220 ЦПК України передбачає , що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

31.05.2016 року позивач [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] ,[INFO] у твердій грошовій сумі 700 гривень щомісячно , мотивуючи позов тим, що шлюб з відповідачем розірвано, син навчається в Гайворонському політехнічному коледжі та знаходиться на її утриманні, а відповідач належної матеріальної допомоги сину не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю, та пояснила суду,що відповідач являється батьком її сина [PERSON]. Син повнолітній, але продовжує навчання в Гайворонському політехнічному коледжі.Відповідач має другу сім"ю, має автомобіль, забезпечує дітей другої дружини, а тому має можливість платити аліменти на сина на період навчання.Вона у червні місяці перенесла важку операцію, на яку витратила значні кошти, а тому її одній важко забезпечити сина [PERSON] на період навчання в коледжі.Просить задоволити позов. Належно повідомлений відповідач у судове засідання не з"явився, не направив до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши позивачку, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю по слідуючим підставам. З відповідача в користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період навчання в Гайворонському політехнічному коледжі в розмірі 700 гривень щомісячно по слідуючим підставам. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а.с.4) відповідач являється батьком повнолітнього [PERSON],[INFO]. Як вбачається з довідки Гайворонського політехнічного коледжу (а.с.5) [PERSON] на даний час продовжує навчання у цьому навчальному закладі.Строк навчання до 30.06.2017 року. Відповідно до вимог ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З пояснення позивачки у суді вбачається, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу синові-студенту ( відповідач має автомобіль, їздить відпочивати на море). Визначаючи розмір аліментів у 700 гривень щомісячно, суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивачки , а також те, що відповідач, зі слів позивачки,працездатний. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про аліменти, а тому судовий збір відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

17.02.2016 року позивач [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON],[INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно , але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, мотивуючи позов тим,що відповідачем подано до суду заяву про розірвання шлюбу, син проживає з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно аліменти не сплачує. Належно повідомлена позивачка у судове засідання не з"явилася.Направила через канцелярію суду письмову заяву, в якій зазначила, що повністю підтримує позов, просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судовому засіданні визнав позов повністю.Пояснив, що він працездатний, працює в Чечельницькій філії ТОВ"Молоко Терафуд", середній заробіток становить 4000 гривень, нікому аліменти не сплачує. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає до задоволення повністю .З відповідача в користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, по слідуючим підставам. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а.с.4) відповідач являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З пояснення відповідача у суді вбачається, що син [PERSON] проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. З пояснення відповідача у суді вбачається, що відповідач має постійну роботу та заробіток, працездатний, нікому не платить аліменти. Визначаючи 1/4 частку заробітку(доходу) відповідача , яка буде стягуватись як аліменти на сина [PERSON] щомісячно, суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивачки , а також те, що відповідач, крім сина [PERSON], на даний час не має інших дітей, не платить нікому аліменти,працездатний. Суд також враховує, що відповідач визнав позов, що відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України є підставою для його задоволення. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивчі у справах про аліменти, а тому судовий збір відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог позивач посилається на наступне. 04.10.2011 року між ПАТ „Платинум Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір № 112/4274 ВСL. Відповідно до вищевказаного договору відповідачу було надано кредит в сумі 4 273 грн. 60 коп. строком до 06.06.2012 року. Між ПАТ „Платинум Банк" та ТОВ „ФК „Бізнесфінанс" було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищевказаному кредитному договору було відступлено на користь ТОВ „ФК „Бізнесфінанс". 15.10.2012 року між ТОВ „ФК „Бізнесфінанс" та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності з яким ТОВ „ФК „Бізнесфінанс" відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 15.10.2912 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 3 607 грн. 12 коп., з яких: - 2 604 грн. 62 коп. - заборгованість по тілу кредиту; - 434 грн. 26 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 568 грн. 24 коп. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. До теперішнього часу заборгованість не погашена. В зв"язку з чим вимушені звернутись до суду. В судове засідання представник позивача не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав і просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув. Про день та час був повідомлений належним чином судовою повісткою з поштовим повідомленням, які отримав особисто. Заперечень на позов суду не надав. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Справа слухалась у відсутність відповідача, відповідно до ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 04.10.2011 року між ПАТ „Платинум Банк" та відповідачем був укладений кредитний договір № 112/4274 ВСL (а.с.6-7). Відповідно до вищевказаного договору відповідачу було надано кредит в сумі 4 273 грн. 60 коп. строком до 06.06.2012 року. Між ПАТ „Платинум Банк" та ТОВ „ФК „Бізнесфінанс" було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищевказаному кредитному договору було відступлено на користь ТОВ „ФК „Бізнесфінанс" (а.с.16). 15.10.2012 року між ТОВ „ФК „Бізнесфінанс" та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності з яким ТОВ „ФК „Бізнесфінанс" відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (а.с.17-22). Відповідно до виписки з реєстру боржників від 15.10.2912 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 3 607 грн. 12 коп., з яких: - 2 604 грн. 62 коп. - заборгованість по тілу кредиту; - 434 грн. 26 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 568 грн. 24 коп. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості (а.с.5). До теперішнього часу заборгованість не погашена. За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» (далі ТОВ «Кредит Колекшн Груп») звернулось з позовом до [PERSON], вказавши, що 11.05.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі ЗАТ «Альфа-Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500009694, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 3000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, інших платежів. 29.12.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи») укладено договір про відступлення права вимоги за укладеними кредитними договорами. 14.07.2010 року між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ТОВ "Кредит Колекшн Груп" був укладений договір факторингу, відповідно до якого ТОВ "Кредитні ініціативи" відступило ТОВ "Кредит Колекшн Груп" своє право вимоги до боржників за кредитними договорами. Посилаючись, що [PERSON] належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, просять стягнути з відповідача заборгованість в сумі 48863 гривні та судові витрати. Представник позивача в судове засіданні не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наданих доказів. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся в установленому порядку судовою повісткою за зареєстрованим місцем проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № PLL-400/001/2010 від 09.03.2010 року в розмірі 2183,88 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження, вимоги позову підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 09.03.2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № PLL-400/001/2010, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15424,10 грн. на строк до 15.03.2015 року зі сплатою за користування кредитом плаваючої процентної ставки, розмір якої становить 16%. Кредитні кошти в розмірі 15424,10 грн. були направлені на поточний рахунок відповідача №26206901527392. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 23.09.2011 року та договору відступлення прав вимоги №б/н від 23.09.2011 року ПАТ "ОТП Банк" відступило ТОВ "ОТП Факторинг Україна" право вимоги за вищевказаним кредитним договором. У зв'язку з невиконанням позичальником взятих на себе кредитних зобов'язань за кредитним договором щодо несвоєчасної сплати належних платежів належної позивачем відповідачу було направлено досудову вимогу №200054789 від 01.11.2013 року про погашення заборгованості за кредитним договором. При цьому відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 26.06.2014 р. становить 2183,88 грн., з якої: 153,58 грн. - заборгованість по кредиту та 2030, 30 грн. -пеня. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На час розгляду справи заборгованість в розмірі 2183,88 грн. відповідачем по кредиту не погашена. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 553, 554, 611, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що [PERSON] як боржник, несе відповідальність за порушення зобов'язань за договором № PLL-400/001/2010 від 09.03.2010 року, тому з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за вищевказаним договором в розмірі 2138,88 грн. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з вищеназваною заявою, в якій просив суд встановити факт смерті батька. В обґрунтування вимог, заявник [PERSON] в заяві вказав, що 23 жовтня 2015 року, помер його батько [PERSON]. Місце смерті - місто Луганськ. Заявник звернувся до ВДРАЦС Лисичанського МУЮ, з проханням видати свідоцтво про смерть батька, але йьому було надано відмову від 17.11.2015 року яка мотивована тим що в Єдиному державному реєстрі підприємств, організацій установ відомості про "Государственное учереждение Луганское республиканское бюро судебно-медецинской експертизы" Луганско народной республики отдел судебно-медецинской экспертизы трупов" відсутні. Встановлення факту смерті необхідно йому для оформлення спадщини. Заявник в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, доводи викладені в заяві підтримав. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення вимог заявника. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є батьком заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). 23 жовтня 2015 року помер [PERSON] похованням якого займався заявникНескрьоба О.В. (.с. 5-6) З приводу смерті заявнику, на тимчасово непідконтрольній території України, було видано лікарське свідоцтво про смерть (а.с. 7) Заявник звернувся до ВДРАЦС Лисичанського МУЮ, з проханням видати свідоцтво про смерть батька, але йому було надано відмову від 17.11.2015 року яка мотивована тим що в Єдиному державному реєстрі підприємств, організацій установ відомості про "Государственное учереждение Луганское республиканское бюро судебно-медецинской експертизы" Луганско народной республики отдел судебно-медецинской экспертизы трупов" відсутні (а.с. 10). Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з ПАТ "Проторус" 705 грн. в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі за вересень 2014 року та 142 грн. 98 коп. за листопад 2014 року, а також стягнути з відповідача 1239 грн. 16 коп. в рахунок компенсації за невикористану щорічну відпустку. Позивач в судовому засідання підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Зміст зазначеної статті було позивачеві роз'яснено судом, але жодних доказів на підтвердження своїх вимог він не надав. Факт перебування позивача у трудових стосунках з відповідачем з 02.07.2003 року по 03.11.2014 року сторонами не оспорюється та підтверджується відповідним записом у трудовій книжці [PERSON] Як вбачається з наданої суду довідки Вих. № 2 від 21.01.2015 року, [PERSON] за вересень 2014 року була нарахована заробітна плата у розмірі 1 635,20 грн., з якої утримано 930,50 грн., з них - податки та збори - 228,50 грн., відрахування згідно наказу №16-О - 702,00 грн., виплачено 704, 06 грн. Також, у довідці вказано, що за листопад 2014 року заробітна плата не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки в листопаді 2014 року у [PERSON] не було робочих змін. При цьому, суд не може визнати переконливими посилання позивача на те, що йому було невідомо про відрахування з його заробітної плати у вересні 2014 року, оскільки сам [PERSON] не заперечував того, що такі ж відрахування провадилися і у жовтні 2014 року, не заперечував також, що був обізнаний про існування наказу №16-О від 01.10.2014 року, відповідно до якого з його заробітної плати та заробітної плати інших охоронників, починаючи з вересня 2014 року провадилися відрахування в рахунок відшкодування частини шкоди, встановленої актом інвентаризації від 01.10.2014 року, завданої товариству внаслідок неналежного виконання обов'язків в розмірі 50 % заробітної плати. Зазначений наказ позивачем не оспорювався, про що він також підтвердив в судовому засіданні. Крім цього, позивач не зміг підтвердити свої позовні вимоги щодо стягнення з ПАТ "Проторус" 142 грн. 98 коп. заробітної плати за листопад 2014 року та 1239 грн. 16 коп. компенсації за невикористану щорічну відпустку, не спростував ствердження представника відповідача про те, що відпустку за 2013 року [PERSON] було використано в повному обсязі - 26 календарних днів (03.05.2013 року по 18.05.2013 року та з 28.08.2013 року по 05.09.2013 року), а також, що за невикористану відпустку за 2014 рік за період з 01.01.2014 року по 31.10.2014 року йому було нараховано компенсацію 1 038, 45 грн. Таким чином, підстави для задоволення позову [PERSON] до ПАТ "Проторус" відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

ПАТ «Закарпаттяобленерго» в особі Виноградівського РЕМ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 420,78 грн. у відшкодування завданої шкоди. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в ході проведення перевірки додержання Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 та ст. 26 ЗУ "Про електроенергетику", ЗУ "Про енергозбереження" встановлено, що відповідачем допущено грубі порушення Правил, а саме: неспівпадіння номера лічильника електроенергії з базою даних ПАТ "Закарпаттобленерго", відсутність пломб енергозбуту, спожита таким чином електроенергія могла повністю не враховуватись і не сплачуватись, про що складено акт № 105927 від 28.10.2013 року. Представник позивача Шмулига В.В. в судове засіданні не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, де вказує, що обставини та вимоги позову підтримає повністю та просив такі задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, заяв не надійшло. Справа розглянута в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача згідно поданої заяви не заперечує щодо такого вирішення справи. Обстеживши матеріали справи, суд приходить до наступного. Дані правовідносини врегульовані нормами ЦК України, а саме ст.1166, відповідно до положень якої майнова шкода, завдана неправомірними ... діями ... майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.; а також Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357. В судовому засіданні встановлено, що відповідач допустив грубі порушення «Правил користування електричною енергією», про що свідчить акт акт № 105927 від 28.10.2013 року, який був розглянути на засіданні комісії з розгляду актів ПКЕЕН Виноградівського РЕМ згідно протоколу від 22.11.2013 року. Внаслідок недооблікованої електричної енергії позивачу було заподіяно збитки на суму 420,78 грн. (а.с.5-8). Таким чином, за встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved