Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач - ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ізмаїльське відділення №6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про іпотечний кредит №1607-ДКФ від 13.12.2007року у розмірі 252 485,44грн., яка складається з: поточна заборгованість за кредитом у розмірі 175 000,10грн., прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 20 832,38грн., поточна заборгованість за відсотками у розмірі 2 253,42грн., прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 54 399,54грн., суму державного мита у розмірі 1700, 00грн., суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00грн., а також внести зміни до договору про іпотечний кредит №1607-ДКФ від 13.12.07р.: в п. 1.2. слова та цифри «на 20років» виключити, терміном остаточного погашення кредиту встановити дату ухвалення судом рішення в цій справі»; в п. 1.5. датою здійснення останнього платежу в рахунок погашення кредиту встановити дату ухвалення судом рішення в цій справі. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 13.12.2007року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Ізмаїльське відділення №6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №1607-ДКФ, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 200000,00грн., строком на 20 років під 14 % річних. Кредит був наданий готівкою на придбання будинку за договором купівлі-продажу, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Також між сторонами був укладений іпотечний договір від 13 грудня 2007 року, предметом якого став житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. Невиконання відповідачем зобов'язань по договору про іпотечний кредит №1607-ДКФ від 13.12.2007року зумовило звернення ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ізмаїльське відділення №6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» до суду із відповідним позовом. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010року у справі №2-4499/10 позов ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ізмаїльське відділення №6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту було задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ізмаїльське відділення №6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» суму заборгованості за договором кредиту у розмірі 252 485, 44грн., суму державного мита у розмірі 1700, 00грн., суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00грн., а також внесено зміни до договору про іпотечний кредит №1607-ДКФ від 13.12.07р.: в п. 1.2. слова та цифри «на 20років» виключено, терміном остаточного погашення кредиту встановити дату ухвалення судом рішення в цій справі»; в п. 1.5. датою здійснення останнього платежу в рахунок погашення кредиту встановити дату ухвалення судом рішення в цій справі. 16.12.2013року ухвалою Київського районного суду м. Одеси заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010 року у справі №2-4499/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ізмаїльське відділення №6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту - скасовано і призначено справу до судового розгляду. 21 січня 2014року відповідач по справі - [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу судді Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2010року про відкриття провадження по справі. Ухвалою судді судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 05 травня 2014року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження по апеляційній скарзі [PERSON] на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2010 року про відкриття провадження по справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ізмаїльське відділення №6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. У судове засідання 19.09.2014року представник позивача не з'явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним, однак у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за зазначеною адресою не проживає» та «за закінченням терміну зберігання», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача, за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 13 грудня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ізмаїльське відділення №6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 1607-ДКФ, відповідно до умов якого, банк зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 200 000,00грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 200 000,00грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредит надається на 20 років з терміном остаточного погашення не пізніше 13 грудня 2007року на придбання будинку за договором купівлі-продажу, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позичальник зобов'язався сплачувати за користування кредитом щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 834,00 гривень та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ «Ощадбанк» починаючи з 20 грудня 2007 року. Останній платіж в рахунок погашення кредиту в сумі 674,00 грн. та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 13 грудня 2027 року. При нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом сторони повинні керуватись наступним: проценти нараховуються банком щомісячно на рахунок 2238 в Філія - Ізмаїльське відділення № 6708 ВАТ «Ощадбанк» за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. При нарахуванні процентів за платіжний місяць останній день місяця має включатися в розрахунок, крім випадків коли дата є датою закінчення операції. Відповідно до п. 3.4 кредитного договору від 13.12.2007року за №1607-ДКФ, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому або у визначеній банком частині, сплати процентів за користування ним та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором або невиконання чи неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за іпотечним договором, в тому числі, але не виключно, у випадку одноразового прострочення сплати чергового платежу по кредиту та процентів за користування кредитом понад 2 місяці. Виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту належних до сплати процентів та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Згідно п. 4.2.2 кредитного договору від 13.12.2007року №1607-ДКФ при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж 2 місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором у примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором. П.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.3 вищевказаного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором. Позичальник зобов'язаний повернути кредит в сумі 200000,00 гривень, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадках невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені цим договором. У разі порушення умов цього договору та/або іпотечного договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород, штрафних санкцій та інших належних до сплати платежів відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовились, що розмір збитків визначатиметься банком самостійно, на що позичальник надає свою згоду. Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. кредитного договору від 13.12.2007року за №1607-ДКФ за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність у порядку та на умовах, обумовлених цим договором та чинним законодавством України. За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов'язується спалити на користь банку пеню в розмірі 16,0% річних від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 13.12.2007року за №1607-ДКФ між ВАТ "Державний ощадний банк України " в особі філії - Ізмаїльське відділення №6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого, іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], зазначений на плані під. літ. «А», та належні до нього відповідні надвірні споруди, а саме: літня кухня - під літ. «Б», літня кухня під літ. «В», № 1-3 - надвірні споруди. Площа земельної ділянки становить 0,0843 га. Житловий будинок за всіма невід'ємними його при належностями має загальну площу 47,3 кв.м, а житлову площу 34,4 кв.м та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Договір посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу, за реєстровим № 2358 від 13.12.2007 року. Відповідно до п.п. 1.1, 1.5 іпотечного договору від 13.12.2007року, у відповідності до даного договору іпотекодержатель має право у разі невиконання іпотекодавцем забезпечених іпотекою зобов'язань, одержати задоволення за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами. На строк дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні іпотекодавця. Згідно з п. 3.1.3 зазначеного договору іпотеки, у разі порушення основного зобов'язання іпотекодавця в строк, встановлений кредитним договором, іпотекодержатель має право задовольнити забезпеченні іпотекою вимоги за рахунок предмету іпотеки в межах його вартості переважно перед іншими кредиторами. Суд зазначає, що зобов'язання за кредитним договором з боку ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Ізмаїльське відділення №6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» виконане належним чином, а саме - надано [PERSON] кредит у сумі 200 000,00 грн. готівкою, що підтверджується копією заяви на видачу готівки, яка наявна у матеріалах справи (а.с.18). Невиконання відповідачем своїх зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору, зумовило звернення ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - в особі філії - Ізмаїльське відділення №6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 44), у відповідача наявна заборгованість за договором про надання споживчого кредиту, яка дорівнює 252 485,44 грн., та складається з: поточна заборгованість за кредитом у розмірі 175 000,10грн., прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 20 832,38грн., поточна заборгованість за відсотками у розмірі 2 253,42грн., прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 54 399,54грн. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення поточної заборгованості за кредитом у розмірі 175 000,10грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 20 832,38грн., поточної заборгованості за відсотками у розмірі 2 253,42грн., простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 54 399,54грн., заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про внесення змін до кредитного договору №1607-ДКФ від 13.12.2007року, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як вбачається із матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості за кредитним договором №1607-ДКФ від 13.12.2007року (а.с. 44), та не спростовано відповідачем, [PERSON], останнім, в порушення вищезазначених приписів закону та договору, в обумовлені кредитним договором строки зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів не виконані, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Однак, приймаючи до уваги, що позивач просить в п. 1.2. слова та цифри «на 20років» виключити, терміном остаточного погашення кредиту встановити дату ухвалення судом рішення в цій справі», в п. 1.5. датою здійснення останнього платежу в рахунок погашення кредиту встановити дату ухвалення судом рішення в цій справі, суд зазначає, що ця вимога не є конкретизованою, а є абстрактною. У позовні заяві не зазначено, яка саме дата, хто є позивачем та відповідачем за цією позовною заявою, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної заяви ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ізмаїльське відділення №6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» в частині вимог про внесення змін до кредитного договору №1607-ДКФ від 13.12.2007року слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського облуправління ВАТ " Державний ощадний банк України ".

Outcome: partial