Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" про стягненя нарахованих, але не виплачених при звільненні розрахункових сумм та середньої зарабоітної плати за час затримки проведення розрахунку. Свій позов мотивує тим, що з 01.09.2015 року наказом Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" від 31.08.2015 року № 222-04-кф мене звільнено з роботи з посади начальника відділу господарського забезпечення Волинської філії ПАТ УСК "Гарант-Авто" на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України в звязку із скороченням зазначеної посади. Вказує, що після звільнення відповідач не провів з ним остаточного розрахунку по заробітній платі, а саме не було йому виплачено нараховану заробітну плату за серпень 2015 року, 1 робочий день вересня 2015 року з компенсацією за 66 днів невикористаної щорічної відпустки та вихідної допомоги в сумі 12476,32 грн. Зазначає, що у звязку з невиплатою відповідачем належної йому суми при звільненні, відповідач зобовязаний йому відшкодувати середній його заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача в його користь 12476,32 грн. розрахункових сум та середній заробіток за час затримання розрахунку при звільнені в розмірі 7702,38 грн. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" від 31.08.2015 року № 222-04-кф [PERSON] було звільнено з роботи з посади начальника відділу господарського забезпечення Волинської філії ПАТ УСК "Гарант-Авто" на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України в звязку із скороченням зазначеної посади (а.с 3). Відповідно до частини 1 статті 47 Кодексу КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У відповідності до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок виплати заробітної плати і проведення повного розрахунку зі звільненим працівником - виплати всіх сум, що належать йому, а у разі невиконання такого обов'язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. З розрахункового листа Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" за серпень 2015 року вбачається, що борг за підприємством перед [PERSON] становить 12476,32 грн. (а.с. 5). Оскільки судом встановлено невиконання відповідачем, передбаченого статтею 116 КЗпП України обов'язку по виплаті працівнику всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення, то для відповідача наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність, - виплата працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до розяснень, даних у п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових споріввід 6 листопада 1992 року № 9 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи,\~ невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №\~ 100. Згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. З наданої відповідачем довідки про доходи позивача вбачається, що розмір середньоденного заробітку [PERSON] складає 183,39 грн. (а.с. 8). Зважаючи на вищевикладене, середній заробіток за весь час затримки виплати позивачу заробітної плати у відповідності до вищенаведеного та з врахуванням заявлених позивачем позовних вимог за 42 дні ( з 01.09.2015 року по 12.10.2015 року) складає 7702,38 грн. (183,39 грн. середньоденний заробіток х 42 днів) (а.с. 7). Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму в розмірі 12476,32 грн. нарахованих, але не виплачених при звільненні розрахункових сум та 7702,38 грн. середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати при звільненні за період з 01 вересня 2015 року по 12 жовтня 2015 року (в межах заявлених позовних вимог). Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. Відповідно п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання.

Outcome: partial