Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

В лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] (яка змінила своє прізвище на [PERSON]) про стягнення заборгованості за кредитним договором бн від 17.01.2006 року в сумі 20 914 грн. 71 коп. та судових витрат. Свої вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" мотивувало тим, що відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 30.09.2013 року має заборгованість в сумі 20 914 грн. 71 коп., яка складається з заборгованостей: 6468 грн. 93 коп. - за кредитом, 12 973 грн. 65 коп. - по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 972 грн. 13 коп. - штрафу (процентна складова). Оскаржуваним рішенням Бахмацького районного суду від 19 червня 2014 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк" просить оскаржуване рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт посилається на те, що суд прийшов до помилкового висновку про сплив строку позовної давності. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду. перевіривши та дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Згідно ч. 3 цієї ж статті апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а відповідачем подано заяву про застосування позовної давності. Проте з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитися не може з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2006 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10-18.) ПАТ КБ „ПриватБанк" зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. Пунктом 6.6 вищевказаних Умов передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороду Банку. Згідно пункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Однак, [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання та згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н станом на 30.09.2013 року має заборгованість перед банком у сумі 20 914 грн. 71 коп., з яких: заборгованість за кредитом -6468 грн. 93 коп., заборгованість за процентами - 12973 грн. 65 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 972 грн. 13 коп. Згідно правовою позицією, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-104ц11, і яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, за договором, що визначає щомісячні платежі на погашення кредиту перебіг строку позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Також відповідно до п. 5.4 розділу 5 „Порядок нарахування та оплати процентів. Порядок погашення боргових зобов'язань" Умов та правил надання банківських послуг, строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками без встановленого мінімального обов'язкового платежу, відбувається в слідую чому порядку: - строк погашення процентів по Кредиту - щомісячно за попередній місяць; - строк погашення Кредиту - в повному об'ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Враховуючи вказане, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про наявність правових підстав для застосування до вказаних кредитних правовідносин наслідків спливу позовної давності згідно ст. 257 ЦК України, вважаючи, що позивач довідався про порушення виконання умов договору в червні 2010 року, оскільки строк погашення кредиту в повному обсязі Умовами договору визначено останнім днем місяця вказаного на платіжній картці, а згідно даних ПАТ КБ „ПриватБанк", наданих апеляційному суду, строк дії картки №4149605323870816, виданої відповідачу був встановлений до січня 2013 року. З позовом до суду позивач звернувся у лютому 2014 року, тобто в межах строку позовної давності. Відповідачем дана інформація не спростована. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених за договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень статей 1050, 625, 549-552 ЦК України, у випадку несвоєчасного повернення кредитних коштів передбачено можливість стягнення суми боргу, процентів, неустойки, розмір яких встановлюється актом цивільного законодавства або договором. Відповідно до розрахунку заборгованість [PERSON] становить 20 914 грн. 71 коп., з яких: заборгованість за кредитом -6468 грн. 93 коп., заборгованість за процентами - 12973 грн. 65 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 972 грн. 13 коп. Зазначений розрахунок відповідачем не спростований. Відповідачем [PERSON] в суді першої інстанції була подана заява про застосування строків позовної давності (а.с.58). У зв'язку з наведеним вище, позов про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково, а саме борг по тілу кредиту підлягає стягненню в повному обсязі в сумі 64 68 грн. 93 коп. Також в повному обсязі підлягають стягненню штрафні санкції, які нараховують за одноразове порушення умов договору, а саме 500 грн. - штрафу (фіксована частина) та 813 грн. 33 коп. - штрафу (процентна складова). В межах трирічного строку позовної давності за період з 01 квітня 2011 року по 24 лютого 2014 року ( день подання позову до суду) підлягають стягненню заборгованість по відсотках в сумі 9797 грн. 61 коп. Всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 17 579 грн. 87 коп. Оскільки апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції і задовольняє позов частково, відповідно до правил п.5 ст.88 ЦПК України належить провести розподіл судових витрат, понесених позивачем, пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" 297 грн. 59 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Outcome: partial