Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до відповідачів про тлумачення заповіту, в якому зазначив, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 6,4912 га , кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Юр'ївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. За життя, остання склала заповіт від 10.01.2006 року, який посвідчено секретарем Юр'ївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, згідно якого, заповіла зазначену вище земельну ділянку своїм онукам, а саме : [PERSON] площею 3 гектара; [PERSON] площею 1, 75 гектара; [PERSON] площею 1,74 гектара. Однак, коли [PERSON], звернувся до нотаріальної контори по питанню отримання свідоцтва про право на спадщину то отримав відмову з тих підстав, що вказаний вище заповіт не відповідає формі посвідчення заповітів, так як у ньому замість "часток" вказано "гектари". [PERSON] не має можливості реалізувати свої права на спадщину в позасудовому порядку, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом . Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення підготовчого судового засідання, в судове засідання не з'явився. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні в зв'язку з визнанням позову відповідачами. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення підготовчого судового засідання, в судове засідання не з'явилися. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечували проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні . Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 129148872 від 27.06.2018 року, встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], площею 6,4912 га, що розташована на території Юр'ївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с.10 ). Із заповіту від 10.01.2006 року, посвідченого секретарем Юр'ївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за № 02, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй, на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] виданого Юрівською сільською радою 09.02.1999 року, земельну ділянку, заповіла своїм онукам : [PERSON], [INFO] в розмірі 3, 00 га; [PERSON] , [INFO] в розмірі 1,75 га; [PERSON], [INFO] в розмірі 1,74 га (а.с. 8) Із свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05.12.2014 року, виданого відділом реєстрації смерті у Києві, встановлено, що [PERSON], померла [INFO] у місті Київ (а.с. 9). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.08.2018 року завідувача Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області в.о. нотаріуса Добровеличківської державної нотаріальної контори Кіровоградської області встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], оскільки заповіт складений останньою та посвідчений Юр'ївською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 10.01.2006 року за № 2 не відповідає формі посвідчення заповітів, так, як в ньому замість "часток" вказано "гектари" (а.с. 11). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Відповідно до статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Виходячи з аналізу положень норм ст. 213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч.2 ст.213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті ( ст. 1233 ЦК України). Як встановлено судом, загальний розмір земельної ділянки, що ввійшла до складу спадщини за заповітом, становить 6,4912 га. Як вбачається із змісту заповіту, [PERSON] мала волевиявлення розподілити земельну ділянку між онуками таким чином : [PERSON] - 3, 00 га; [PERSON] - 1,75 га; [PERSON] - 1,74 га . Аналіз зібраних по справі доказів та належна їх оцінка, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з метою реалізації позивачем його законного спадкового права. На підставі викладеного

Outcome: approved