Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

27 березня 2017 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт [PERSON]до національності "полька". Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявник народилася [INFO] в с. Лінина Мала, Старосамбірського району, Львівської області (стара назва, яка діяла на той час - гмін Лаврув, Турківского повіту, Львівського воєводства Речі Посполитої Польщі), який до вересня 1939 року належав території Польщі. У військові роки , дядько заявниці воював у складі ОУН-УПА та після закінчення Великої Вітчизняної Війни був вбитий регулярними частинами радянської армії, як польсько-український націоналіст. Після чого сімя заявниці частково була депортована до Челябінської області, а сама [PERSON], без будь-яких документів, які б підтверджували її особу та національність (у військові роки всі документи сімейного архіву були втрачені) депортована у с. Іванівка (колишня назва - с. Щасливка) Доманівського району, Миколаївської області, де у 60-ті роки останній відновили втрачене свідоцтво про її народження, де в графі "національність батьків" зазначили "українець, українка" відповідно. Окрім того, заявницю депортували у вищезазначений населений пункт і враховуючи її 8-ми річний вік (на час депортації), вона не памятала точну дату свого народження, ПІБ своїх батьків.На даний час, заявник прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду відповідно до положень Закону України «Про національні меншини», а тому вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Представник заявника просив суд розглядати справу у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Зацікавлена особа у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту приналежності до польської національності суд враховує наступне. Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Встановлення факту приналежності до польської національності заявникові необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду. Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне. [INFO] народилася [PERSON] в селі Лінина Мала, Старосамбірського району, Львівської області. Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON], національність її батька у графі вказано «українець», а у графі мати -«українка». 16 листопада 1962 року [PERSON] одружилась з [PERSON], після чого змінила прізвище на «[PERSON]» (актовий запис №21). Відповідно до архівної довідки від 08.06.2016 року, державний архів Львівської області повідомляє, що у друкованих довідниках архіву зазначено, що населений пункт Лінина Мала відносився до гміни Лаврув, Туркського повіту, Львівського воєводства Речі Посполитої Польщі до вересня 1939 року належав до Польщі. З входження у листопаді 1939 року західноукраїнських земель до СРСР зазначений населений пункт ввійшов до складу Української РСР. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області з заявою щодо внесення змін актового запису про народження № 245 від 19.04.1960 року та змін актового запису про реєстрацію шлюбу № 21 від 16.11.1962 року, заявник було відмовлено 07.03.2017 року, у зв'язку з тим, що зміни національності чиннми законодавством не передбачена. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. Правові приписи ст.ст.1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» держава гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичної, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При збереженні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національність, виявлять почуття національного самоусвідомлення та суспільності між собою. Згідно зі ст. 11 вказаного закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно з приписами ст. 300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Пункт 2.13., 2.16.7 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та регулювання» підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Враховуючи те, що заявники бажають встановити свою національну приналежність, а саме: обрати національність їх батька, як поляка, суд приходить до переконання, про наявність підстав для задоволення даної заяви про встановлення факту і внесення змін до актових записів про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved