Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

У березні 2014 року Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Північної групи ПОПС звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення вартості обсягу електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] та користується електроенергією на підставі особистого рахунку № [NUMBER]. 01 грудня 2010 року контролерами рейдової бригади Північної групи ПОПС проведена перевірка дотримання Правил користування електроенергією для населення за адресою: [ADDRESS], де мешкає [PERSON] Перевіркою встановлено: втручання в роботу приладу обліку, порушена цілісність електроприладу. (п. 48 ПКЕЕН) По зазначеному факту порушення Правил користування електроенергією для населення був складений акт № 00114532 від 01.12.2010р. Згідно Правил користування електричною енергією для населення та Методики обчислення обсягу та вартості не облікованої електроенергії, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 04.05.2006р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. за № 782/12656, обчислено кількість неврахованої електричної енергії та виписаний рахунок за актом № 00114532 від 01.12.2010р. на суму 409 грн. 76 коп. (88 днів). На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі ПГ по ОПС вартість необлікованої електроенергії в розмірі 409 гривень 76 копійок, а також судовий збір в розмірі 243,60 грн.. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 травня 2014 року позовна заява Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи ПОПС задоволена. Стягнуто з [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] (ІПН: [NUMBER]) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"в особі ПГ по ОПС ( р/р 26002019544451 у ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" МФО 380719, ОКПО 00130926) судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок. Не погодившись в зазначеним рішенням суду, та у відповідності до ст. 228 ЦПК України, відповідач [PERSON] у травні 2014 року звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 06 травня 2014 року. Ухвалою суду від 19 червня 2014 року заява [PERSON] задоволена, заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 06 травня 2014 року по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи ПОПС до [PERSON] про стягнення вартості обсягу електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН скасоване та справа призначена до розгляду в загальному порядку. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності та на позовних вимогах ВАТ "Запоріжжяобленерго" до [PERSON] наполягає в повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не з"явилася, але звернулася до суду із заявою про застосування строків позовної давності, посилаючись на їх сплив, та просив суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяви представника позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] та користується електроенергією на підставі особистого рахунку № [NUMBER]. (а.с. 10) 01 грудня 2010 року контролерами рейдової бригади Північної групи ПОПС проведена перевірка дотримання Правил користування електроенергією для населення за адресою: [ADDRESS], де мешкає [PERSON] Перевіркою встановлено: втручання в роботу приладу обліку, порушена цілісність електроприладу. (п. 48 ПКЕЕН) По зазначеному факту порушення Правил користування електроенергією для населення був складений акт № 00114532 від 01.12.2010р. Згідно Правил користування електричною енергією для населення та Методики обчислення обсягу та вартості не облікованої електроенергії, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 04.05.2006р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. за № 782/12656, обчислено кількість неврахованої електричної енергії та виписаний рахунок за актом № 00114532 від 01.12.2010р. на суму 409 грн. 76 коп. (88 днів). (а.с. 7) Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі Методика), затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електричну енергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. На підставі п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромережі, споживання електричної енергії без приладів обліку. Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з матеріалів справи, порушення Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 допущено [PERSON] - 01 грудня 2010 року. Як вбачається з вхідного штампу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (вх.. № 7342 від 26.03.2014р.) з позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи ПОПС звернулося 26 березня 2014 року. (а.с. 3) [PERSON], реалізуючи свої права, передбачені ст. 27 ЦПК України, подала заяву про застосування позовної давності. (а.с. 89) Крім того, як вбачається із заяви [PERSON] від 27 травня 2014 року про перегляд заочного рішення від 06 травня 2014 року, остання також посилалася на пропущення позивачем строк позовної давності, як на підставу перегляду заочного рішення суду. (а.с. 57-60) Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору пропущено строк позовної давності. Аналізуючи перелічені норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази вказують на відсутність підстав для задоволення позовних вимог ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Північної групи ПОПС до [PERSON] про стягнення вартості обсягу електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН, яке мало місце 01 грудня 2010 року. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з того, що судом у задоволенні позовних вимог відмолено, то суд приходить до висновку, що у стягненні з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн., також слід відмовити. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналогічним чином питання обов'язків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях.

Outcome: dismissed