Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У листопаді 2015р. [PERSON] (Позивач) звернувся до суду з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб між нею та Відповідачем - [PERSON], зареєстрований 12 грудня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис № 1559. Свої вимоги Позивачка обґрунтовує тим, що з 12 грудня 2012 року вона перебуває у шлюбі з Відповідачем. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. Разом з тим, їх сімейне життя з Відповідачем не склалося, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. Позивачка також зазначила, що примирення між ними не можливе. У судове засідання сторони не з'явились. Про час і дату судового розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку (а.с. 17,18). Однак через канцелярію суду Позивачка подала заяву. (а.с.19), в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просила суд розглянути справу за її відсутності та залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач через канцелярію суду також подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності ( а.с.20). Відтак суд приходить до висновку про можливість слухання справи за відсутності сторін. Судом з'ясовано, що 12 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що 12 грудня 2012 року здійснено відповідний актовий запис № 1559 та видано Свідоцтво про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - "[PERSON]", дружини "[PERSON]". Реєстрація шлюбу підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 12 грудня 2012 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження від 25.07.2014р. (а.с.8). Разом з тим, з наявних у справі документів, в тому числі заяв Позивачки та Відповідача вбачається, що сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із заявлених позовних вимог та встановлених у судовому засіданні обставин вбачається, що між сторонами виникли непорозуміння, вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. За ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В заяві поданій до суду Позивачка вказала, що вона після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON]". Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved