Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON], з урахуванням уточненої заяви, просить встановити факти: щовона за національністю єврейка; бабуся [PERSON], [INFO] та мати [PERSON], також належать до єврейської національності. Встановити неправильність запису у книзі реєстрації актів громадянського стану про народження [PERSON], яка народилася в м. Славута Хмельницької області, у графі національність матері [PERSON], та в актовому записі про смерть [PERSON] «українка» замість «єврейка». Внести зміни та доповнення в актові записи: про народження [PERSON], № 17 від 18 січня 1941 року, складений Славутським відділом реєстрації актів громадянського стану (РАГС) Хмельницької області, де зазначити в графі "Мати"- [PERSON], національність- єврейка, та в актовий запис про смерть [PERSON], № 128 від 26 листопада 1965 року, складений Славутським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області в графі національність, вказавши: [PERSON] "єврейка" замість виправленого "українка". В обгрунтування заяви покликається на те, що вона народилася [INFO] року в м Житомир. ЇЇ батьками були: [PERSON] та [PERSON]. Своє дівоче прізвище "[PERSON]"змінила на "[PERSON]" на підставі свідоцтва про шлюб від 07.02.1981 року. Вдруге вийшовши заміж в 1998 році, вона змінила прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]". Її мати [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) була за національністю єврейка, що підтверджується долученими до заяви документами. Однак, в свідоцтві про народження [PERSON] зазначено в графі мати- [PERSON] національність "україника" замість "єврейка". Батьки її матері також за національністю були євреями. В актовому записі про народження [PERSON] в графі про національність її матері [PERSON] записано "єврейка" та виправлено на "українка". У зв"язку з тим, що євреї зазнавали утиску, гоніння та переслідувань, змушені були змінювати національність. У 2016 році важко захворіла її дочка, погодились лікувати в клініці Ізраїля. Встановлення факту приналежності до єврейської національності її бабусі [PERSON] та мами [PERSON] необхідно не тільки для етнічного походження її роду, але й з метою лікування дитини. Звернувшись з заявою до Долинського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Івано-Франківської області про внесення змін до актового запису про народження її матері [PERSON] та актового запису про смерть баби [PERSON], отримала відмову, в якій зазначено, що внести зміни в актові записи зможуть тільки за наявності рішення суду. Наведене слугувало причиною звернення до суду з даною заявою. Представник заявниці в судовому засіданні підтримала уточнені вимоги заяви, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Долинського ДРВ ДРАЦС в судове засідання не з"явився, однак подала заяву, в якій розгляд справи просить проводити у їхній відсутності, вирішення даної справи покладають на розсуд суду. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України "Про національні меншини в України". У відповідності до ст. 3 вказаного Закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно зі ст. 11 цього Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Статтею 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невідємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Стаття 3 Конвенції визначає, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв"язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. З матеріалів справи, зокрема з копії запису акта про народження №1249 від 10.08.1961 року вбачається, що [INFO] року в м. Житомирі народилась [PERSON] (згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.03.1998 року- "[PERSON]"). ЇЇ матір"ю є [PERSON], яка за національністю - єврейка (а.с. 11, 37). Про те, що [PERSON] (дівоче прізвище "[PERSON]") за національністю єврейка свідчить також копія Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначеням відомостей про другого з подружжя (а.с.13, 14). Суд встановив, що матір"ю [PERSON] згідно копії запису акта про її народження №17 від 18.01.1941 року, є [PERSON], баба заявниці, де її національність вказана-"українка"(а.с. 46). Про те, що вона належить до української національності зазначено і в записі акта про смерть №128 від 26.11.1965 року (а.с. 45). Саме дані записи про національність [PERSON] вважає помилковими та просить внести у них зміни. Відповідно до п.1 постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення та встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до абзацу 2 п.3 постанови Пленуму ВСУ від 07.07.1995 року №12 " Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності в актах громадянського стану", суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках допущення органами реєстрації актів громадянського стану помилок при складанні актового запису (прізвища, імені, по батькові, національності і громадянства батьків тощо). Звернувшись з відповідною заявою щодо внесення зазначених вище змін до Долинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Івано-Франківської області, заявниця 07.07.2017 року отримала висновок, згідно якого неможливо виправити в актовому записі про народження національності матері [PERSON] №17 від 18.01.1941 року з українки на єврейку та національність [PERSON] з українки на єврейку в актовому записі про смерть №128 від 26.11.1965 року (а.с. 8). Однак, з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєсрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, в актовому записі про шлюб №161 від 01.09.1960 року, суд встановив, що національність [PERSON] вказана "єврейка" (а.с. 14). Про те, що баба заявниці, належить до єврейської національності свідчить також копія повідомлення з Центру розшуку та інформації Російського Червоного хреста за №Ц.Р.9098/31 від 01.06.2017 року, відповідно до якого [PERSON], [INFO], 02.07.1941 року була евакуйована в Чкаловську область (а.с 16). Матеріали справи містять дані про те, що [PERSON] відповідно до актового запису про шлюб №48 від 10.03.1950 року повторно вийшла заміж за [PERSON] (а.с. 15), від шлюбу з яким народився син [PERSON]. З даних копії свідоцтва про народження останнього вбачається, що його батьки за національністю були євреями (а.с. 48). Аналізуючи викладене, оскільки встановлення фактів приналежності до єврейської національності [PERSON], її матері [PERSON] та баби [PERSON] породжують для заявниці юридичні наслідки, зокрема: можливість впорядкувати документи, отримати певні соціальні пільги та реалізації інших особистих прав, а обставини, на які покликається заявниця, знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, заявлені вимоги щодо встановлення фактів підлягають задоволенню. Окрім наведеного, зі змісту пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема: рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У відповідності до п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. При цьому, згідно ч.2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в державних органах реєстрації актів громадянського стану або оформленню в нотаріальних органах, не замінює документів, що видаються цими органами, а є лише підставою для їх одержання. Згіднозі ст.300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що оскільки заявниця по лінії матері, її мати та баба належать до єврейської національності, вимоги щодо встановлення неправильності запису у книзі реєстрації актів громадянського стану про народження [PERSON] у графі національності матері [PERSON] та в актовому записі про смерть [PERSON] "українка" замість "єврейка" та внесення змін у вказані записи, також підлягають до задоволення. На підставі викладеного та ст.ст. 3,11 Конституції України, Закону України «Про національні меншини в Україні», ст. 300 Цивільного кодексу України, ст.ст. 212-215, 218, 256, 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved