Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

20 листопада 2018 року представник позивача [PERSON] - адвокат Кузнєцова Л.О. звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просила суд визнати недійсним з моменту укладення договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №014/9255/3/21506 від 14.08.2008р. укладений 31 липня 2018 року між ПАТ «ФІДОБАНК» (ЄДРПОУ 14351016) та ТОВ «Фінансова Компанія «МОРГАН КЕПІТАЛ» (ЄДРПОУ 40008320); Визнати недійсним з моменту укладення договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки в забезпечення кредитного договору №014/9255/3/21506 від 14.08.2008р., предметом якого є земельна ділянка кадастровий номер: 5123782000:02:002:0434, площею (га): 0,06, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: [ADDRESS] та садовий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] площею (кв.м): 169,4, серія та номер: 1895, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. укладений 31 липня 2018 року між ПАТ «ФІДОБАНК» (ЄДРПОУ 14351016) та ТОВ «Фінансова Компанія «МОРГАН КЕПІТАЛ» (ЄДРПОУ 40008320); визнати недійсним з моменту укладення договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №014/9255/3/21506 від 14.08.2008р. укладений 16 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова Компанія «МОРГАН КЕПІТАЛ» (ЄДРПОУ 40008320) та ТОВ «ЗІ-ЗІ» (ЄДРОПУ 42105322); визнати недійсним з моменту укладення договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки в забезпечення кредитного договору №014/9255/3/21506 від 14.08.2008р., предметом якого є земельна ділянка кадастровий номер: 5123782000:02:002:0434, площею (га): 0,06, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: [ADDRESS] та садовий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] загальної площею (кв.м): 169,4, серія та номер: 2077 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. укладений 16 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова Компанія «МОРГАН КЕПІТАЛ» (ЄДРПОУ 40008320) та ТОВ «ЗІ-ЗІ» (ЄДРОПУ 42105322); визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Сосніної Ганни Валеріївни, Комунальне підприємство "Агенція державної реєстрації", Одеська обл. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43905456 від 07.11.2018 на підставі якого відбувся перехід права власності до ТОВ «ЗІ-ЗІ» на земельну ділянку кадастровий номер: 5123782000:02:002:0434, площею (га): 0,06, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: [ADDRESS]; визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Сосніної Ганни Валеріївни, Комунальне підприємство "Агенція державної реєстрації", Одеська обл. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43904442 від 07.11.2018 на підставі якого відбувся перехід права власності до ТОВ «ЗІ-ЗІ» на садовий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] загальної площею (кв.м): 169,4. Позивач зазначав, що договори відступлення права вимоги є змішаними договорами і містять ознаки, притаманні договору факторингу. З урахуванням розміру заборгованості, право вимоги якої відступається згідно договорів відступлення права вимоги та становить 1 107 686,30 грн грн., та ціни договору комісії у розмірі 269415,00, є різниця яка становить 838 271,30 грн., позивач зазначав, що ця різниця є дисконтом, тобто платою (фінансовою вигодою), яку отримує фактор за договором факторингу. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кузнєцова Л.О. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача ТОВ «ФК «Морган Кепітал» та ТОВ «Зі-Зі» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Надав до суду відзив на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову виходячи з того, що позивачем застосований неналежний спосіб захисту свого права, оскаржуваними договорами права позивача не порушені, договори укладені з дотриманням діючого законодавства. Представник відповідача ПУАТ «Фідобанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Надав до суду відзив на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову виходячи з того, що при відступленні права вимоги первісний кредитор передає новому кредитору боргові зобов`язання боржника і більше взаємовідносин не має, а ні з новим кредитором, а ні з боржником, тож по суті відбувається купівлі-продаж права вимоги борговихзобов`язань, отже на думку відповідача договір відступлення права вимоги не є договоромфакторингу. Державний реєстратор КП «Агенція державної реєстрації Сосніна Ганна Валеріївна в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Правом на надання відзиву не скористалась. Дослідивши обставини справи, надані письмові докази, суд вважає позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з ліквідації ПУАТ "Фідобанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган Кепітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Зі-Зі", Державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Сосніної Ганни Валеріївни, про визнання правочинів недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію прав таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2008 року між ВАТ «Ерсет Банк», правонаступником якого є ПУАТ «Фідобанк» та позивачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/9255/3/21506, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 50 тис. доларів США зі сплатою 14,5 % річних на строк до 13 серпня 2018 року. 14 серпня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПУАТ «Фідобанк» та позивачем [PERSON] був укладений договір іпотеки, серія та номер 3103, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., згідно умов якого позивач передав в іпотеку банку садовий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] загальної площею (кв.м): 169,4 та земельну ділянку кадастровий номер: 5123782000:02:002:0434, площею (га): 0,06, цільове призначення: для індивідуального садівництва, адреса: [ADDRESS] 20 січня 2010 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПУАТ «Фідобанк» та позивачем [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 014/9255/3/21506, якою був змінений графік погашення заборгованості. 24 січня 2014 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПУАТ «Фідобанк» та позивачем [PERSON] була укладена додаткова угода № 2 до кредитного договору № 014/9255/3/21506, якою був змінений графік погашення заборгованості. Рішенням Національного банку України від 20 травня 2016 року № 8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20 травня 2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». 12 липня 2018 року між ТОВ «Зі-Зі» (Комітент) та ТОВ ФК «Морган Кепітал» (Комісіонер) укладено договір комісії № 171-К. У відповідності до умов зазначеного договору комісіонер зобов`язувався за дорученням комітента за комісійну винагороду вчинити за рахунок комітента від свого імені правочини щодо набуття прав вимоги за кредитним договором за ціною не більше узгодженої сторонами, що становить 28 000,00 грн. і в строки, визначені сторонами у цьому договорі, а саме до 31 серпня 2018 року включно (п. 1.1 договору). Згідно умов зазначеного договору комісії Комісіонер зобов`язаний укласти від свого імені та за рахунок Комітента будь-які необхідні договори для набуття Комітентом прав вимоги за кредитним договором; передати Комітенту за актом прийому-передачі права вимоги придбані права вимоги за кредитним договором; передати Комітенту, за актом прийому-передачі документації, документи, на яких ґрунтується Права Вимоги. 31 липня 2018 року між ПУАТ «Фідобанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Морган кепітал» був укладений договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №014/9255/3/21506 від 14.08.2008р та договір відступлення прав за договором іпотеки, серія та номер: 1895, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. В подальшому на виконання договору комісії між ТОВ «Зі-ЗІ» та ТОВ ФК «Морган Кепітал» було підписано акт прийому-передачі права вимоги до договору комісії № 171-к від 12 липня 2018 року. Згідно до умов якого комісіонер передав комітенту всі права вимоги, що були ним придбані у ПУАТ «Фідобанк» на підставі договору про відступлення права вимоги від 31 липня 2018 року. 16 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Морган Кепітал» та ТОВ «Зі-Зі» був укладений договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 2077 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. Отже, на виконання договору комісії, фактично відбулося відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами ТОВ «Зі-Зі» на умовах фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останній грошової вимоги до третьої особи (боржника), що є основною ознакою договору факторингу. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги. Порушення вимог до форми, змісту, суб`єктного складу договору факторингу відповідно до статті 203 ЦК України зумовлює його недійсність. Таким чином, за договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт - отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти. З матеріалів справи вбачається, що уклавши 31 липня 2018 року договір відступлення права вимоги за кредитним договором банк отримав фінансування у розмірі 269415,00 грн, а ТОВ «ФК «Морган кепітал» в свою чергу, набув право одержання прибутку у формі різниці між реальною вартістю права вимоги, що відступається, і ціною вимоги, що передбачена договором про відступлення права вимоги. Така різниця виразилася в отриманні ТОВ «ФК «Морган кепітал» від первісного кредитора таких прав щодо боржника: а) права вимоги на повернення суми кредиту; б) права вимоги оплати процентів за користування кредитом; в) оплати суми комісійної винагороди за надання та користування кредитними коштами. Разом з тим, із частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України,частини п`ятої статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вбачається, що суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина друга статті 1079 Цивільного кодексу України), фактора, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина третя статті 1079 Цивільного кодексу України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором. У пункті 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норми якого є спеціальними, вказано, що фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, - інших послуг (операцій), пов`язаних із наданням фінансових послуг. У частинах першій, другій статті 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ. Відповідно до пункту 1.2 Положення про порядок надання небанківським фінансовим установам, національному оператору поштового зв`язку генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 09 серпня 2002 року № 297, небанківська фінансова установа має право здійснювати операції, передбачені статтею 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», якщо вони є валютними операціями, тільки після отримання генеральної ліцензії згідно з пунктом 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Ведення діяльності з надання послуг факторингу, який передбачає проведення валютних операцій (передача права вимоги за кредитами в іноземній валюті), потребує отримання фінансовою установою ліцензії на вчинення операцій з валютними цінностями. Відповідно до матеріалів справи ТОВ «ФК «Морган кепітал» та ТОВ «Зі-Зі» генеральних та індивідуальних ліцензій на здійснення валютних операцій не отримували. Крім того, ТОВ «Зі-Зі» не має права на здійснення фінансових операцій, до яких віднесені й факторингові операції. За таких обставин та з огляду на те, що за змістом частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а оспорювані правочини відступлення права вимоги за кредитними договором суперечать правовому статусу сторони, правочину щодо суб`єктного складу договору факторингу, то вони підлягають визнанню недійсним відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України. До того ж, статтею 24 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця якщо інше не встановлено іпотечним договором і за умови що одночасно здійснюється відступлення прав вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше відступлення прав вимоги за іпотечним договором свідчить про відступлення прав вимоги за основним зобов`язанням. При відступленні прав вимоги зобов`язання не припиняються, не змінюються - залишаються одним і тим самим: відбувається тільки заміна сторони кредитора. Відповідно заміна відбувається і в іпотечному договорі - новий кредитор стає іпотекодержателем. Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. Оскільки ТОВ «Зі-Зі» не є банком або іншою фінансовою установою, отже не може бути іпотекодержателем за договором іпотеки, який забезпечує виконання зобов`язання за кредитним договором. З урахуванням викладеного, суд вважає, що договори відступлення прав вимоги за іпотечним договором, укладені 31 липня 2018 року між ПУАТ «Фідобанк» та ТОВ ФК «Морган Кепітал» та 16 серпня 2018 року між ТОВ ФК «Морган Кепітал`та ТОВ «Зі-Зі», також слід визнати недійсним відповідно до ст. 215 ЦК України, оскільки його зміст суперечить положенням ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Позовні вимоги щодо визнання недійсним з моменту укладення договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 16 серпня 2018 року, укладеним між ТОВ «Зі-Зі» та ТОВ «ФК «Морган кепітал» задоволенню не підлягають, з огляду на те, що ані позивачем, ані відповідачами не надано доказів існування такого договору. Також суд звертає увагу, що підпунктом 1 пункту першого Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII, який набрав чинності 07 червня 2014 року, визначено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України). Відтак установлений Законом № 1304-VII мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Саме такі висновки щодо тлумачення та застосування зазначеного вище Закону викладені у постановах Верховного Суду України у справах № 6-46цс15 від 15 квітня 2015 року, № 6-57цс15 від 27 травня 2015 року, № 6-492цс15 від 16 вересня 2015 року, № 6-969цс16 від 06 липня 2016 року. Садовий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], загальної площею (кв.м): 169,4, використовується позивачем як місце постійного проживання. Іншого житла у позивача та його дружини немає. Доводи представника відповідачів ТОВ «Зі-Зі» та ТОВ «ФК «Морган кепітал» про наявність у позивача іншого житла не підтверджуються належними та допустимими доказами. Отже відчуження садового будинку та земельної ділянки за договором іпотеки підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII, який набрав чинності 07 червня 2014 року. З огляду на вище наведене позовні вимоги в частині скасування рішень державного реєстратора підлягають задоволенню.

Outcome: partial