Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

У березні 2014 р. позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вимогами до відповідача [PERSON], третя особа: ГУЮ у м. Києві, про визнання права власності по 1/6 частині квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. У судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, місце судового засідання була належним чином повідомлена, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи ГУЮ у м. Києві у судове засідання не з'явивсь, про час, місце судового засідання були належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. [INFO] в м. Києві помер чоловік позивача [PERSON] та батько позивача [PERSON] - [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей був зроблений актовий запис № 23613, видано свідоцтво про смерть 15.03.2011 (а. с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну позивачам власність, а саме по 1/6 частині квартири [ADDRESS] Позивачі у позові зазначають, що [PERSON] є дружиною, а [PERSON] донькою померлого [PERSON], який помер [INFO] (копія свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON], копія свідоцтва про смерть [PERSON], копія свідоцтва про народження [PERSON] (а. с. 7-9). Квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] та[PERSON] (а. с. 11) За правилом ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги на ? частину квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі звернулися до державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. від 23.11.2011 позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вони не надали правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] Як вбачається з інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна КВ-2013 № 43211 від 13.12.2013 на запит державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф., згідно з даними Бюро, квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого сектором приватизації Московської державної адміністрації 21.10.1993 (а. с. 11). Позивачі зазначають, що відповідач навмисно утримує всі правовстановлюючі документи на квартиру та не надає їх нотаріусу. У пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У ході судового розгляду встановлено, що правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у відповідача, разом з тим, остання з метою перешкоджання позивачам у реалізації їхнього законного права на спадщину утримує такі документи. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по 1/6 частині квартири [ADDRESS], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved