Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачі [PERSON],[PERSON],[PERSON] звернулися до суду з позовом до Територіальної громади міста Ніжині в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області, в якому просять визнати за ними право власності на автомобільний гараж мотивуючи тим, що автомобільний гараж №57 в кооперативі "Байкал" був побудований під час перебування в шлюбі [PERSON] з чоловіком [PERSON]. В 1997 році вони шлюб розірвали, але вона, як колишня дружина, не може отримати свідоцтво про право на спадщину у визначеній частині, оскільки право власності на зазначений автомобільний гараж у КП "Ніжинське МБТІ" на ім'я колишнього чоловіка при житті не було зареєстровано. Автомобільний гараж вони будували під час шлюбу, він є їх спільною сумісною власністю і тому вона просить визнати за нею право власності на ? частину автомобільного гаража. [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними по ? частини автомобільного гаража мотивуючи тим, що вони є дітьми померлого [PERSON] Після його смерті вони прийняли спадщину і отримали свідоцтво про право власності за законом в рівних частках, але отримати свідоцтво про право спадщини на автомобільним гараж в кооперативі "Байкал" вони не можуть, так як відсутні правовстановлюючі документи на нього. В судовому засіданні позивачі підтримали позов і просили його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача-Територіальна громада м.Ніжина в особі Ніжинської міської ради , в наданій заяві просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги позивачів визнають і не заперечують проти їх задоволенняі. Представник третьої особи - автогаражний кооператив "Байкал" також в судове засідання не з'явився, але просив справу розглядати без його участі, позов підтримав і просив його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.. За життя [PERSON] набув у власність гараж, який знаходиться за адресою [ADDRESS] що підтверджується випискою із рішення загальних зборів кооперативу "Байкал" від 16 червня 1978 року(а.с.23) і йому була виділена земельна ділянка для будівництва гаража розміром 24 кв.м. Згідно довідки голови правління кооперативу "Байкал" [PERSON] був членом гаражного кооперативу і користувався земельною ділянкою, гараж №57 належить йому, жодних заборгованостей по членським внескам немає(а.с.25). Із свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 травня 1969р. (а.с.11), розірвали шлюб відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 17 квітня 1997 році(а.с.12), а із документів, які знаходяться в справі вбачається, що отримання дозволу на вступ до гаражного кооперативу та будівництво самого гаража розпочалося в 1978 році, тобто тоді, коли [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі. На підставі ст.22 КпШС України в редакції 1969 року, який діяв на час будівництва гаража, майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. В свідоцтві про народження [PERSON] (а.с.9) та свідоцтві про народження [PERSON] (а.с.8) батьком значиться [PERSON] і після його смерті, згідно свідоцтва про смерть (а.с.7) помер [INFO] року, вони отримали свідоцтво про право на спадщину (а.с.17-19), про те, що автомобільний гараж не зареєстрований в МБТІ підтверджується довідкою від 21 жовтня 2013 року (а.с.24) і на цій підставі вони не можуть оформити спадщину на автомобільний гараж. Згідно відмови нотаріуса (а.с.22) вбачається, що видати свідоцтво про право власності на спадщину за законом на майно, на яке відсутні правовстановлюючі документи, не вбачається можливим. Суд вважає, що так як спадкодавец [PERSON]. у встановленому порядку набув право власності на майно, а спадкоємці [PERSON] та [PERSON] мають право на спадкування цього майна за законом, то суд вважає,що є всі підстави для визнання права власності по ? частині кожному на гараж [ADDRESS], оскільки вони є спадкоємцями за законом. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved