Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

11.05.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який було уточнено 23.02.2017 року. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного договору б/н від 08.05.2013 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надало [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 13000 грн. на картковий рахунок зі сплатою відсотків 27,60 % за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом та інші платежі відповідно до договору. Заборгованість відповідача станом на 19.02.2017 року становить 64169,03 грн. і складається з наступних сум: 12650,63 грн. - заборгованості за кредитом, 47351,11 грн. -заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 635,43 грн. - заборгованості по комісії та пені, та штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов договору : 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3031,86 штраф (процентна складова). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1600 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача зявився, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначає, що між сторону було укладено кредитний договір, з якими було ознайомлено відповідача, та останній отримав кредитні кошти, якими ситематично користувався та частково погашав заборгованість. Відповідач та його представник в судове засідання зявилися, надали суду заперечення в яких з позовними вимога не згодні. Зазначили, що анкета-заява не може бути кредитним договром, так як не містить істотних уомв договору. Відповідач не був ознвйомлений з умовами кредиту, збільшення кредитного ліміту було з власної ініціативи банку. Вказували про пропуск строку позовної давності щодо стягнення основного боргу та неустойки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно до ст.634 ч.1 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1-2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що згідно письмової заяви [PERSON] від 08.05.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, а.с.9, 12-21, згідно якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 13000 грн. на банківський картковий рахунок зі сплатою відсотків 27,60 % за користування кредитом на суму залишку заборгованості з видачею кредитної картки "Голд". Згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, які є додатком до договору та з якими ознайомлено [PERSON], передбачено, що в разі непогашення суми простроченого кредиту та у разі виникнення прострочених зобовязань клєнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно "Тарифів банку" (0,233 %) на час порушення зобовязання . Згідно п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Станом на 19.02.2017 р. відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню отриманих кредитних коштів, сплаті відсотків не виконує, має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» за період 15.03.2014 - 19.02.2017 р.р. по кредитному договору в розмірі 64169,03 грн., що згідно розрахунку складається з : 12650,63 грн. - заборгованості за кредитом, 47351,11 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 635,43 грн. - заборгованості по комісії та пені, та штрафи : 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3031,86 штраф (процентна складова), а.с.78-83, 130-132. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в т.ч. сплата неустойки. Відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 КУ України,. Аналогічні висновки зробила Судова палата у цивільних справах ВСУ у постанові від 21.10.2015 р.у справі № 6-2003 цс15. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором слід задовольнити частково та стягнути 12650,63 грн. - заборгованості за кредитом, 47351,11 грн. -заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 635,43 грн. - заборгованості по комісії та пені, а всього 60637,17 грн., відмовивши позивачу в задоволенні вимог щодо стягнення штрафів. Доводи відповідача про пропуск строку позовної давності суд до уваги не бере, оскільки у 2015 році відповідач вчиняв дії щодо поповнення свого карткового рахунку і погашення боргу за кредитом. Згідно довідки МСЕК від 11.01.2016 р. відповідач є інвалідом ІІ групи, а.с.107. Відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп. Згідно зі\~ст. 88 ч.2 ЦПК України, п.35 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Тому суд вважає за необхідне судові витрати по справі пропорційно до задоволеної частини вимог компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial