Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Орган опіки та піклування Тальнівської райдержадміністрації Черкаської області в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що у службі у справах дітей Тальнівської райдержадміністрації перебувають на обліку діти, які опинилися в складних життєвих обставинах, їхні батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання та утримання дітей, їхнім життям, здоров'ям не цікавляться, матеріально не допомагають. В зв'язку з тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, просить позбавити їх батьківських прав відносно їхніх дітей та стягнути з відповідачів на утримання дітей аліменти в розмірі, встановленому діючим законодавством. В судовому засіданні представник позивача Писар М.Й. позовні вимоги підтримав повністю, просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхніх дітей [PERSON] та [PERSON], та стягнути з них на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів їх доходів щомісячно, починаючи з 16.07.2015 року і до повноліття дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму в місяць на дитину відповідного віку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав та просив позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей та стягнути з відповідачів на утримання дітей аліменти в розмірі, встановленому діючим законодавством. Свідок [PERSON] суду дала показання про те, що вона працює вчителем історії Тальнівської ЗОШ I-II ступенів № 3 та є класним керівником [PERSON] Знає, що дитина росте в неблагополучній сім'ї, в 5 класі [PERSON] відвідувала школу за індивідуальною формою навчання. Оскільки батьки належним чином не здійснювали догляд за дитиною, то вона особисто та інші вчителі постійно приносили їй необхідний одяг, їжу. Мати [PERSON] часто покидала дітей або самих, або на чужих людей, в тому числі на циган. В школу батьки дітей не приходили, не цікавились їх шкільним життям, був зв'язок із матір'ю і лише по телефону. Останній раз, коли мати покинула [PERSON] на циган, а останні вигнали дитину на вулицю, вона розшукала їх батька, але той відмовився забирати їх. Дитина [PERSON] за характером скритна, боязка, але в колективі намагалась приймати участь у всьому. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює з 2010 року соціальним педагогом Тальнівської ЗОШ I-II ступенів № 3 і давно знає сім'ю [PERSON]. Так як дана родина як неблагополучна була закріплена за нею, вона часто сама, а також разом із класним керівником ходила додому [PERSON]. Часто зранку забирала [PERSON] в школу. Діти проживали із матір'ю, батько проживав окремо від них в с. Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Батьки дітей не приходили в школу, не цікавились їх шкільним життям, неналежно виконували свій батьківський обов'язок по їх вихованню. Мати зловживала спиртними напоями, разом із співмешканцями, яких часто змінювала, непристойно вела себе в присутності дітей, не здійснювала належного догляду за дітьми, могла на місяць залишити дітей на чужих людей, в тому числі і на циган, які останнього разу в жовтні 2014 року вигнали [PERSON] на вулицю. Умови проживання дітей були різні. Коли мати не зловживала спиртними напоями, що було дуже рідко, то діти були одягненні, чисті, а коли мати випивала - дітям було погано. Вона особисто купувала [PERSON] їжу. З батьком говорила по телефону, він кожного разу лише обіцяв приїхати і забрати дітей. З матір'ю дітей говорила і особисто, і по телефону, але позитивних результатів це не дало. Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути за відсутності відповідачів за наявними матеріалами справи. Заслухавши представника органу опіки та піклування, свідків, дослідивши матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 5, 9). Шлюб між відповідачами по справі розірваний 21.09.2004 року (а.с. 12). Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за адресою проживання в [ADDRESS], встановлено, що санітарний стан житлового приміщення задовільний, діти із співмешканцем матері не знаходять спільної мови, останній змушує дітей вживати алкогольні напої (а.с. 19). Згідно акту про виявлення дитини, яка залишилася без батьківського піклування від 23.10.2014 року встановлено, що [PERSON] залишилася без батьківського піклування батьків. З моменту залишення дитини батьки не з'явилися і не повідомили про своє місцезнаходження, на дзвінки не відповідають. [PERSON] була направлена тимчасово в КЗ "Обласний міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради" (а.с. 21, 23). Рішенням комісії Тальнівської РДА з питань захисту прав дитини № 3/2 від 31.03.2015 року [PERSON] попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків щодо своїх дітей (а.с. 25, 69). Службою у справах дітей Тальнівської РДА 10.04.2015 року запропоновано Тальнівському центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді взяти сім'ю [PERSON] під соціальний супровід, як таку, що має проблеми соціально-економічного та психолого-педагогічного характеру (а.с. 26), та направлено листа до Тальнівського РВ УМВС України про притягнення матері дітей до відповідальності (а.с. 27). Згідно висновку Тальнівської районної державної адміністрації № 437/01-16 від 26.06.2015 року встановлено невиконання [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов'язків щодо забезпечення необхідних умов проживання та виховання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], тому Тальнівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити їх батьківських прав відносно дітей (а.с. 30-31). Згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 14.07.2011 року відповідач по справі вже був позбавлений батьківських прав відносно його іншої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 47). Як вбачається із заяв неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 28, 29), вони вказали на незадовільні умови проживання разом з матір'ю, а також висловили думку про те, що не заперечують проти позбавлення їх батьків батьківських прав відносно них, оскільки батьки не займаються їх вихованням (а.с. 28, 29, 59, 60). Орган опки та піклування Шендерівської сільської ради повідомив, що [PERSON] не працює і не бажає працевлаштовуватись, і з його слів, він не може матеріально утримувати дітей (а.с. 63). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а згідно ст. 180 вказаного кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом відповідачі по справі участі у вихованні дітей не беруть, морально та матеріально їх не підтримують. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Верховний Суд України у Постанові Пленуму від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказав, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що відповідачі, не належним чином ставляться до виконання своїх батьківських обов'язків, свідомо не зустрічаються з ними, не займаються їх вихованням, не надавали та не надають коштів на їх утримання, не цікавляться їхнім життям, не дбають про їх розвиток, а також не турбуються про їх здоров'я. Мати, з якою проживали діти, покинула в жовтні 2014 року доньку [PERSON] на довгий час на циган, які вигнали дитину на вулицю, при цьому мати усвідомлювала про те, що дитина залишається сама, без засобів до існування та ще й в холодну пору року. Знаючи про те, що молодша донька перебуває у притулку в м. Умань, натомість щоб забрати її, вона в грудні 2014 року відвезла і старшу доньку [PERSON] до цього ж притулку. Майже протягом року мати не виявила бажання та не забрала дітей з притулку. Батько дітей, проживаючи окремо від них, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, та не проявляє інтересу до життя доньок, не турбується про їх долю. Дані обставини встановлені судом, підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, поясненнями сторін та свідків в судовому засіданні. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі належних доказів, які б спростовували доводи позивача у судовому засіданні, суду не надали. За таких обставин, судом під час розгляду справи у суді не встановлено, що відповідачам чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, або що відповідачі не виконують батьківські обов'язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дітей та їх думки, суд вважає, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, і погоджуються із висновками Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Також суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів на утримання дітей аліментів до досягнення останніми повноліття. Разом з тим, суд роз'яснює відповідачам про те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок. Враховуючи наведене,

Outcome: approved