Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з 15 травня 2013 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді комірника згідно до трудового контракту. 04.11.2013 року роботодавець в особі генерального директора Яркіної Тамари Миколаївни без попередження в двотижневий термін згідно з контрактом повідомила його про одноосібне розірвання трудового контракту. На день його звільнення сума боргу ТОВ "Меркс Тім" (відповідача) перед ним склала 6 600 грн. Роботодавець відмовила йому в день звільнення видати копію наказу про звільнення, а також належним чином оформлену трудову книжку. Також він дізнався, що взагалі досі не оформлений на роботу належним чином і не проводилися відрахування роботодавцем відповідно до вимог чинного законодавства у фонд соціального захисту та безробіттю, пенсійного соціального страхування. Йому було отримати трудову книжку без запису про його трудові відносини з ТОВ "Меркс Тім" в період з 15 травня 2013 року по 04.11.2013 року. У зв'язку з цим він звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач підтримав обгрунтування позову, просив задовольнити його позовні вимоги та стягнути з відповідача на його користь заборгованість по його заробітній платі в розмірі 6 600 грн., зобов'язати відповідача провести відрахування згідно з чинним законодавством у фонди соціального захисту по безробіттю, пенсійний та соціального страхування. Просив зобов'язати відповідача зробити відповідний запис до трудової книжки про трудові відносини у період з 15.05.2013 року по 04.11.2013 року. Додатково пояснив, що весь вказаний період він виконував роботу у відповідача, мав доручення відповідача на отримання пошти, мав перепустку до відповідача, отримував від відповідача завдання по електронній пошті, були постійні, іноді на день по кілька разів, розмови по телефону з відповідачем. Все це підтверджено наданими ним доказами. Стосовно наказу відповідача про його звільнення з 16.05.2013 року зазначив, що при подачі позову до суду йому не було відомо про такий наказ. Вважає, що цей наказ був оформлений вже під час розгляду справи в суді, наказ він не отримував, і цей наказ не має значення, оскільки він (позивач) до листопада 2013 року працював у відповідача. Стосовно питання суду з приводу наявного у справі наказу про його звільнення, пояснив, що він вважає правильним вирішити питання про стягнення заробітної плати, після чого він буде звертатися до суду з позовом про визнання наказу про його звільнення від 16.05.2013 року незаконним, про його скасування. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та просив врахувати їх письмові заперечення, письмові пояснення директора Яркіної Т.М., долічені до справи. Пояснив, що з позивачем дійсно був укладений контракт 15.05.2013 року, згідно якого позивача відповідач бере на роботу на посаду комірника з окладом 1 200 грн. в місяць. Враховуючи те, що позивач не вийшов на роботу, його було звільнено з 16.05.2013 року згідно наказу №11-К. Просив врахувати, що у них були перевірки і порушень, пов'язаних з роботою позивача, не було виявлено. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, покази свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню. В суді встановлено, що 15травня 2013 року між відповідачем - ТОВ "Меркс Тім", в особі генерального директора Яркіної Т.М., та позивачем [PERSON] був укладений контракт, згідно якого позивач приймається на роботу до відповідача на посаду комірника, з випробувальним строком три місяці, з неповним робочим днем, з посадовим окладом 1 200 грн. на місяць. Термін дії контракту визначений з 15.05.2013 року до 15.05.2014 року. В даному контракті прізвище позивача зазначено невірно, однак сторони підтвердили в суді, що цей контракт стосується саме позивача. До справи надано наказ №10-к від 25.04.2013 року про призначення позивача на посаду комірника з 15.05.2013 року на неповний робочий день, з 9.00 до 13.00, понеділок-п'ятниця, з окладом відповідно до штатного розпису. Згідно наказу відповідача №11-к від 16.05.2013 року "Про звільнення з посади комірника" на підставі Акта про відсутність на роботі 15.05.2013 року, Акта про відмову надати письмові пояснення з приводу відсутності на роботі 15.05.2013 року, Акта з приводу запізнення на роботу 16.05.2013 року, Акта про відмову дати письмові пояснення з приводу запізнення на роботу 16.05.2013 року, акта про відмову підписати наказ про призначення на посаду від 16.05.2013 року - [PERSON] звільнено з посади комірника з 16.05.2013 року. Таким чином, з наданих відповідачем до справи вищезазначених документів, в суді встановлено, що позивач працював у відповідача період - 15.05.2013 року - 16.05.2013 року. Позовними вимогами є стягнення заробітної плати за період з 15.05.2013 року по 04.11.2013 року, який є періодом, за виключенням двох днів, що існував після звільнення позивача (питання про стягнення з відповідача заробітну плату за два дні позивач не ставить). При цьому, позивач не звертався до суду з вимогою про визнання наказу про його звільнення незаконним, як по даній справі, так і в окремому провадженні, не дивлячись на те, що про даний наказ про звільнення йому стало відомо в судовому засіданні ще 13.12.2013 року, не дивлячись на те, що суд надавав позивачу час (навіть в процесі розгляду справи по суті) для вирішення питання чи є відповідними його позовні вимоги, для можливості проконсультуватися з юристами. Однак, позивач вважає, що має бути вирішена справа про стягнення на його користь заборгованості по заробітній платі по листопад 2013 року, а після цього він може буде подавати позов про визнання наказу про його звільнення незаконним. Дана позиція є неправильною, невідповідною вимогам трудового законодавства. Так, відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Визначенням періоду роботи працівника є оформлені у відповідності з трудовим законодавством відносини між працівником і роботодавцем - трудовий договір, контракт. Наказ про звільнення працівника є підставою для припинення нарахування заробітної плати і дата звільнення (згідно наказу) є останнім робочим днем працівника. При наявності наказу про звільнення, стягувати заробітну плату за період, що був після звільнення, можливо лише у разі наявності судового рішення або одночасного розгляду спору про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення працівника на роботі чи про зміну дати звільнення (або за ініціативою роботодавця - без судового рішення). Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed