Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач просить постановити рішення про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей із 100 до 1500 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з часу набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що за рішенням суду від 25.01.2017 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі по 100 гривень на кожну дитину. Проте такий розмір аліментів не відповідає законодавчо встановленому мінімуму, а з огляду на інфляційні процеси не спроможний покривати усі витрати на утримання дітей (придбання одягу, взуття, продуктів харчування тощо). Діти підросли і природно потребують більших витрат на своє забезпечення, розвиток, освіту, що як наслідок погіршує її матеріальне становище. Сама ж вона не в змозі матеріально забезпечити дітей на належному рівні. Відповідач хоча і не має постійного місця роботи, однак є здоровою, працездатною особою, інших утриманців не має, тому спроможний виконувати свій батьківський обов`язок на заявленому нею рівні. Провадження в справі відкрито ухвалою від 10.07.2019 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали з примірником матеріалів позову 24.07.2019 року. У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву не подав. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . У період шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями повторно виданих свідоцтв серії [NUMBER] , №185159. Довідкою виконкому Вишнівської сільської ради Любомльського району від 24.05.2019 року стверджено, що сторони та їх діти проживають разом по [ADDRESS] Вишневій [ADDRESS] . На підставі рішення Любомльського районного суд від 25.01.2017 року з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки та сина в розмірі по 100 гривень на кожну дитину. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом цієї норми умовою збільшення або зменшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених з таких підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час дочці сторін [PERSON] 15 років, сину [PERSON] 13 років. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти у меншому розмірі, ніж гарантований чинним законодавством (1059,00 гривень на одну дитину), що призводить до порушення прав дітей на належне матеріальне забезпечення. З моменту присудження аліментів діти сторін підросли і в силу свого віку природно потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища позивача як матері. Визначений судовим рішенням розмір аліментів на даний час є незначний і це є очевидним з огляду на їх купівельну спроможність, що в свою чергу свідчить про погіршення майнового стану позивача, відповідно позбавлення її можливості забезпечити належне утримання дітей. Отже, наведене у своїй сукупності свідчить про наявність підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, а відтак не довів наявності у нього обставин неспроможності сплачувати аліменти на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі. Як батько дітей він в силу вищенаведених законодавчих приписів зобов`язаний їх утримувати до досягнення повноліття на належному рівні. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховуючи фактичні обставини справи, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також із урахуванням рівності батьківського обов`язку утримувати дітей, дійшов висновку про необхідність зміни розміру щомісячного стягнення аліментів на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі - до 1 500 гривень на кожну дитину. Такий розмір є наближеним до мінімального, відповідає потребам дітей згідно їх віку та відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України загальним засадам сімейних відносин справедливості, добросовісності, розумності. Отже, позов підлягає повному задоволенню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved