Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

13 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 3 серпня 2007 року між Закритим Акціонерним Товариством «Перший Український [PERSON] банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5490120. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] було надано кредит в сумі 28 900,00 доларів США, на строк до 3 серпня 2022 року, зі сплатою 12,9 % річних за користування кредитом. [PERSON] зобовязався повернути кредит та відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором, частинами, щомісячно згідно з графіком, який є невідємною частиною кредитного договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ЗАТ «Перший Український [PERSON] банк» та [PERSON] 3 серпня 2007 року було укладено іпотечний договір № 5502464, згідно з яким в іпотеку було передано квартиру [ADDRESS]. В квітні 2009 року позивачу стало відомо, що позичальник [PERSON] помер 13 березня 2009 року. Спадкоємцями після померлого є неповнолітня відповідачка [PERSON], законним представником якої є [PERSON], яка прийняли спадщину в установлений законом строк. Відповідачі були повідомлені про наявність у померлого заборгованості перед банком. Однак в порушення умов договору відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконували, в наслідок чого станом на 13 лютого 2014 року заборгованість за сумою кредиту складає 25 743,40 доларів США, сума не сплачених відсотків за користування кредитом складає 16 878,71 доларів США, а всього сума заборгованості складає 42 622,11 доларів США. В рахунок погашення зазначеної заборгованості позивач просить суд звернутися стягнення на предмет іпотеки який належить [PERSON] у вигляді квартири [ADDRESS] шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною продажу на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій. Представник позивача ПАТ «ПУМБ» - [PERSON] діючий на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що [PERSON] отримав в ПАТ «ПУМБ» кредит в сумі 28 900,0 доларів США, зі сплатою відсотків в розмірі 12,9 % річних за користування кредитом. Однак 13 березня 2009 року відповідач помер, про що банку стало відомо в квітні 2009 року. До смерті у [PERSON] заборгованості по сплаті кредиту не було, вона почала утворюватися лише після смерті [PERSON] [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою включити зобовязання Позичальника до складу спадщини, а тому відповідачі під час прийняття спадщини були повідомлені про боргові зобовязання [PERSON] Однак починаючи з квітня 2009 року зобовязання за кредитним договором не виконуються, а тому у відповідачів виникла заборгованість перед банком в розмірі 42 622,11 доларів США. Також під час укладання кредитного договору між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки за яким в іпотеку було передано чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Враховуючи вищенаведене, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, та звернутися стягнення на предмет іпотеки який належить [PERSON] у вигляді квартири [ADDRESS] шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною продажу на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій. Також стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідачка [PERSON] та її законний представник [PERSON] в судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, оскільки вважає їх такими що суперечать інтересам дитини, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 3 серпня 2007 року між ЗАТ «Перший Український [PERSON] банк» ( правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український [PERSON] банк» на 432835 від 16 липня 2009 року ) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5490120, відповідно до умов якого [PERSON] надав [PERSON] кредит в сумі 28900,00 доларів США з процентною ставкою 12,9 % річних. Строк погашення кредиту до 3 серпня 2022 року. ( а.с.8-11) Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належними чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення належного виконання кредитного договору № 5490120 від 3 серпня 2007 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки № 5502464 від 3 серпня 2007 року. Предметом іпотеки є чотирьохкімнатна квартира [ADDRESS]. ( а.с.18-21) Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №5490120- від 3 серпня 2007 року в мається заборгованість станом на 13 лютого 2014 року за тілом кредиту в розмірі 25 743,40 доларів США, за процентами в розмірі 16 878,71 доларів США а всього 42 622,11 доларів США. ( а.с.5-7) Згідно копії актового запису про смерть виданої Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер 13 березня 2009 року, про що 18 березня 2009 року було зроблено відповідний актовий запис № 427. ( а.с.29) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємицею майна [PERSON] є його донька [PERSON], [INFO]. Спадкове майно складається з квартири [ADDRESS] ( а.с.31) Також згідно довідки Четвертої Маріупольської нотаріальної контори № 2423 від 30 вересня 2009 року, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину по закону на автобус марки ПАЗ 32054 СПГ, 2005 року випуску та на автобус ПАЗ 32054 СПГ 2006 року випуску після померлого [PERSON]. ( а.с.30) Таким чином єдиною спадкоємицею після померлого [PERSON] є його неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження виданого 27 серпня 1998 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя [PERSON] народилася 12 червня 1998 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 528. Батьками було записано [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.32) Згідно відомостей наданих начальником Орджонікідзевського відділу у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецький області [PERSON], [INFO] змінила 9 лютого 2011 року прізвище на [PERSON]. У звязку з одруженням 6 вересня 2013 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. ( а.с.47) Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимогу кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, не залежно від настання строку вимоги. Як убачається з листа завідуючої Четвертої Маріупольської нотаріальної контори № 784 від 3 квітня 2009 року, претензія [PERSON] за № МРL-09/24 від 27 березня 2009 року до спадкоємців померлого [PERSON] була прийнята до провадження державної нотаріальної контори, на підставі заяви [PERSON] 3 квітня 2009 року була заведена спадкова справа №292 до майна померлого. ( а.с.25) Позивач звернувся до суду із позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки 13 березня 2014 року, а про смерть [PERSON] [PERSON] стало відомо при наймі 27 березня 2009 року таким чином суд вважає, що у позивача сплинув строк звернення до суду. Однак відповідно до вимог ст.. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі зробленою до винесення ним рішення. Відповідачка [PERSON] та її законний представник [PERSON] в судові засідання не зявилися та клопотання про перебіг строку позовної давності не заявили а тому суд не знаходить підстав для застосування строків позовної давності. Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року, Спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязанні з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно розрахунку заборгованості наданого ПАТ «ПУМБ» станом на день смерті [PERSON] а саме на 13 березня 2009 року сума заборгованості за кредитом складає тіло кредиту 25 743,40 доларів США та відсотки за 4 дні користування кредитом ( з 10.03.2009 року до 13.03.2009 року ) складає 36,90 доларів США ( 285,97 : 31х 4) . Як вбачається із п.1 іпотечного договору № 5502464 від 3 серпня 2007 року, цей договір укладено з метою забезпечення належного виконання [PERSON] кредитного договору № 5490120 від 3 серпня 2007 року, за яким іпотекодержатель зобовязався в порядку та на умовах передбачених кредитним договором надати [PERSON] кредит а [PERSON] зобовязався повернути кредит в розмірі 28 900 доларів США а також сплатити на користь Іпотекодержателя проценти за користування кредитом , пені, штрафи та всі інші суми передбачені Кредитним договором. За змістом ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення зобов'язань з боку боржника. Відповідно до положень ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, - навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих же умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Така сама позиція викладена і в п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільній і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня року N 5. Пунктом 1.3 іпотечного договору № 5502464 від 3 серпня 2007 року передбачено, що за домовленістю сторін вартість предмета іпотеки складає 209 038,00 гривень. При цьому сторони згодні з тим, що при зверненні стягнення та реалізації предмету іпотеки Іпотекодерджатель не буде звязаний або будь яким чином обмежений зазначеною оціночною вартістю предмета іпотеки. Як роз'яснено в п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (частина 1 статті 39 Закону України "Про іпотеку"). Згідно з частиною 6 статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою 30 вересня 2009 року на імя [PERSON] оцінка спадкового майна у вигляді чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 65,4 кв.м. складає 14 630 гривень. Суд не приймає зазначену вартість спадкового майна, оскільки на момент розгляду справи ринкова вартість майна є значно вищою. Позивач наполягає на вартості майна визначеною п.1.3 Іпотечного договору, в розмірі 209 038,00 гривень, оскільки вона більше відповідає дійсності. При цьому згідно позовних вимог враховуючи мінливий курс національної валюти у звязку з чим вартість квартир в різні періоди значно коливається, просить суд дозволити визначити початкову ціну на прилюдних торгах на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій. Відповідачі в судове засідання не зявилися та не скористувалися своїм процесуальним правом на заперечення проти позовних вимог, в тому числі щодо оскарження суми вартості іпотечного майна, а тому суд вважає за можливе визначити початкову ціну на прилюдних торгах на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій. Резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини 1 статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Така сама позиція викладена в Рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.09.2014, № 6-22496св14, ( Судові прецеденти) Таким чином позовні вимоги ПАТ «Першій Український [PERSON]» до [PERSON] діючої в інтересах [PERSON] підлягають задоволенню частково, а тому в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 5490120 від 3 серпня 2007 року яка станом на 13 лютого 2014 року складає суму 25 780,30 доларів США (тіло кредиту складає 25743,40 доларів США, відсотки станом на 13 березня 2009 року ( день смерті [PERSON]А.) складають 36,90 доларів США), необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки а саме на чотирьох кімнатну квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності шляхом продажу на прилюдних торгах з початковою ціною продажу на підставі оцінки, проведеною субєктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 16 841,81 доларів США суд відмовляє у задоволенні. Крім того, при зверненні до суду позивачем були сплачені судові витрати: судовий збір у сумі 3654,00 гривни, що підтверджується квитанціями, які на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] як з законного представника неповнолітньої [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного, на підставі ст.ст. 267, 526, 610, 612,629, 1054, 1281, 1282, ЦК України, ст.ст. 23,33,38,39 ЗУ «Про іпотеку»,

Outcome: partial