Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі Товариство) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок виконання трудових обовязків. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що працюючи протягом тривалого часу у відповідача в шкідливих умовах праці, отримав професійне захворювання, у зв'язку із чим, згідно довідки МСЕК від 18 травня 2017 року йому первинно з 10 травня 2017 року встановлена 3 група інвалідності та 65 % втрати професійної працездатності. Вважає, що відповідач не виконав вимоги Закону, щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці, внаслідок чого позивач отримав негативні зміни здоровя, що мають незворотній характер та завдало позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в 921 600 грн., а тому просив стягнути зазначену суму з відповідача на свою користь без утримання податку з доходів фізичних осіб. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, з підстав та доводів наведених в ній. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважав позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вислухавши доводи представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно трудової книжки, [PERSON] з 16.09.2004 року працював у Товаристві на різних посадах, а 09.06.2015 був звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України (а.с.28-32). Представник відповідача не заперечував, що [PERSON] з 16.09.2004 року по 09.06.2015 року працював на підприємствах, правонаступником яких є ПрАТ ЦГЗК. Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 09.02.2017р., протокол № 179, Український НДІ промислової медицини, [PERSON], [INFO], останнє місце роботи ПАТ ЦГЗК, ш. ім. Орджонікідзе, підз. прохідник, встановлено захворювання професійне 09.02.2017р., а саме: Радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта на фоні антеспондилолістезу L4, зі стійким больовим і мязово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів ( ПФ другого ст.). Вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ першого-другого ст.), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ст.), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), група А. ЛН першого ст. У санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці від 21.08.2015, міститься висновок, що умови праці [PERSON] за період роботи з 22.09.1986 по 04.05.1998, з 11.05.1998 по 05.11.2002, з 11.11.2002 по 10.09.2004, з 16.09.2004 по даний час прохідником з повним робочим днем в підземних умовах на шахті імені Орджонікідзе ПАТ (ВАТ) ЦГЗК за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеня шкідливості, за рівнем локальної вібрації до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за важкістю праці до 3 класу 1 ступеня шкідливості, раніше працював підземним прохідником на шахті Ювілейна ВАТ Суха Балка за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості, за рівнем локальної вібрації - до 3 класу 2 ступеня шкідливості, за важкістю праці до 3 класу 2 ступеня шкідливості, підземним прохідником на шахті імені Леніна, на проходці шахти імені Леніна ВАТ «Кривбасзалізрудком», треста «Кривбасшахтобуд» за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості , за рівнем локальної вібрації до 3 класу 2 ступеня шкідливості за важкістю праці до 3 класу 2 ступеня шкідливості , підземним кріпильником на шахтах імені Леніна та «Першотравнева» ВО «Кривбасруда» за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 3 ступеня шкідливості, за важкістю праці до 3 класу 2 ступеня шкідливості, підземним машиністом породонавантажувальної машини, підземним гірником на шахті «Першотравнева» ВО «Кривбасруда» за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 1-2 ступеня шкідливості, за важкістю праці до 3 класу 1 ступеня шкідливості. Згідно акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23 березня 2017 року (далі Акта), складеного комісією та затвердженого начальником головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, у хворого [PERSON], стаж роботи: загальний стаж роботи 34 роки 7 місяців, за професією 19 років 11 місяців, у цеху в умовах впливу шкідливих факторів 10 років 8 місяців. Вказано, що висновок про наявність шкідливих умов праці: на підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 21.08.2015 р. № 2/2-11/3/3643 [PERSON], та згідно з Державними санітарними нормами та правилами Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затвердженими Наказом міністерства охорони здоровя України від 08.04.2014 № 248 умови праці прохідника нарізної дільниці № 5 шахти ім. Орджонікідзе ПРАТ ЦГЗК [PERSON] відносяться: - за важкістю праці до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); за рівнем вібрації до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); за концетрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); за рівнем шуму до 3 класу 3 ступеня (шкідливі); по мікроклімату до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); загальна оцінка до 3 класу 3 ступеня (шкідливі). Діагноз: 1. Радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта на фоні антеспондилолістезу L4, зі стійким больовим і мязово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ст.) М 54.1. 2. Вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ст.), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ст.), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях, Т 75.2. 2. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.), група А. ЛН першого ст. J44. У п. 16 Акта зазначено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи в підземних умовах шахти імені Орджонікідзе прохідником, виконував весь комплекс гірничих робіт з проходження гірничих виробок, кріплення та очисного виймання корисних копалин. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення бурового інструменту, внаслідок обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, через що виконувані роботи характеризувалися фізичним перевантаженням. Крім цього через недосконалість технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони та виробничої локальної вібрації. Також згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 09.02.2017 № 179 підставою для встановлення професійного характеру захворювань послужив профмаршрут: 22.09.1986 - 15.06.1987 рр. ВО Кривбасруда, ш. Першотравнева-1 підз. гірничий робітник; 15.06.1987-01.11.1987 рр. ВО Кривбасруда, ш. Першотравнева-1 підз. кріпильник; 01.11.1987-02.01.1989 рр. ВО Кривбасруда, ш. Першотравнева-1 підз. гірничий робітник; 02.01.1989-12.01.1995 рр. ВО Кривбасруда, ш. Першотравнева-1 підз. кріпильник з правом керування навантажувальної машини; 16.01.1995-09.06.1995 рр. ВО Кривбасруда, ш. ім. Леніна, підз. кріпильник; 14.06.1995-04.05.1998 рр. трест Кривбасшахтобуд, підз. прохідник; 11.05.1998-05.11.2002 рр. АТ Суха балка, ш. Ювілейна підз. прохідник; 11.11.2002-10.09.2004 рр. ВАТ КЗРК, ш. ім. Леніна, підз. прохідник. Причини виникнення професійного захворювання у п. 17 Акта зазначено: важкість праці: маса вантажу, що постійно піднімається та переміщується вручну, кг: 40 при гранично допустимій до 30. Робоча поза: незручна, вимушена, стояча, % зміни: 52,8/25,7/-при гранично допустимій 25/-/-. Вібрація: Вібрація локальна, рівень в дБ: 79 при гранично допустимій 76. Пил переважно фіброгенної дії: Вміст пилу з вмістом кристалічного кремнію діоксиду ( Si02) у пилу від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 3 рази перевищує ГДК (6,45 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3) згідно ГОСТ 12.1.005-88 Общие санитарно-гигиенические требования к воздуху рабочей зоны. Згідно п.19 Акта особи, які порушили законодавство про охорну праці, гігієнічні регламенти нормативи ( із зазначенням статей, пунктів законів та інших нормативно-правових актів, вимоги яких порушені: враховуючи роботу [PERSON] впродовж 28 років 8 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань, встановити неможливо (а.с. 19-23). Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частинами 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, обласної МСЕК № 6, [PERSON] 12 ААА № 044873, [PERSON] під час первинного огляду 18.05.2017, визначена третя група інвалідності, встановлено 65% втрати професійної працездатності, з яких: 40% - вібр. хв.; 15% - рад.; 10% - ХОЗЛ, з 10 травня 2017 року до 1 червня 2018 року. Вказано потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікувальними засобами, ВМП, санітарно-курортне лікування (а.с.24). У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. З огляду на викладене суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачено обов'язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, а тому наявна вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу беззаперечні. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначені розміру моральної шкоди суд, враховує характер отриманих професійних захворювань [PERSON], стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача впродовж 10 років 8 місяців, третя група інвалідності, відсоток втрати ним професійної працездатності у розмірі 65%, з переоглядом 01.05.2018 р., стан здоров'я, зміною способу життя позивача та його якість, біль у шийному і п/крижовому відділах хребта, що іррадіює в плечовий пояс та праву нижню кінцівку, та посилюється при рухах і після фізичних навантажень, біль та оніміння в кистях, судоми в литкових мязах та мязах передпліч, побіління пальців рук на холоді, біль при рухах у плечових, ліктьових та колінних суглобах, утруднену ходу, загальну слабкість, задишку при фізичному навантажені, кашель з харкотинням, головний біль, підвищення АТ, необхідністю забезпечення лікувальними засобами, ВМП, санітарно-курортне лікуваннята ін. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. Також судом враховується, що [PERSON] окрім підприємства відповідача, також працював 22.09.1986-15.06.1987 рр. ВО Кривбасруда, ш. Першотравнева-1 підз. гірничий робітник; 15.06.1987-01.11.1987 рр. ВО Кривбасруда, ш. Першотравнева-1 підз. кріпильник; 01.11.1987-02.01.1989 рр. ВО Кривбасруда, ш. Першотравнева-1 підз. гірничий робітник; 02.01.1989-12.01.1995 рр. ВО Кривбасруда, під час чого виконував роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. Доводи відповідача про те, що позивач свідомо обрав таку роботу, він був проінформований відповідачем про умови праці, наявність на робочому місці небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоровя, їх права на пільги і компенсації, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не виключають законодавчо закріпленого обов'язку роботодавця, забезпечити безпечні умови виробничого середовища. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПрАТ Центральний гірничо-збагачувальний комбінат необхідно стягнути на користь [PERSON] 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. З огляду на викладене необхідно стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial