Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Комунальне підприємство "Міськводоканал" свої вимоги мотивує тим, що відповідачі проживаючи в кв. [ADDRESS], своєчасно та в повному обсязі не сплачували послуги по водопостачанню та водовідведенню, в зв'язку з чим за період з 01.07.2005 року по 05.05.2009 року мають заборгованість в сумі 1431,60 грн., яку і просять стягнути з відповідачів. Крім того, просять стягнути з відповідачів понесені у справі судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Представники відповідачів позов заперечили, посилаючись на відсутність будь-якого договору між сторонами. Також зазначили, що відповідачі не мешкали весь зазначений позивачем період у квартирі, але позивача не повідомляли про свою відсутність. В цей період відповідачі винаймали інше житло на території м. Суми. Окрім того, вважають, що відповідальність за сплату комунальних платежів має нести власник квартири. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачі проживаючи разом з неповнолітньою дитиною на території [ADDRESS], систематично та в повному обсязі не сплачували позивачу за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Заборгованість відповідачів по оплаті послуг по водопостачанню та водовідведенню за період з 01.07.2005 року по 05.05.2009 року становить 1431,60 грн., яка сталася в зв'язку з несвоєчасною та неповною оплатою наданих послуг, що підтверджують карткою платника (а.с. 95-97) та довідкою про склад сім'ї (а.с. 4), копіями паспортів відповідачів (а.с. 80-84), копією листа Головного фінансового управління (а.с. 99). Посилання представників відповідачів на проживання відповідачів в іншому житлі та відсутність договору не заслуговує на увагу з наступного. Відсутність укладеного договору між споживачем та надавачем послуг не звільняє споживача від оплати наданих йому фактично послуг. Більш того, Верховним судом України зроблений обов'язковий до застосування правовий висновок від 10.10.2012 року у спорі про зобов'язання споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, який полягає в наступному: Відповідно до змісту статті 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов'язана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якого споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Встановивши, що виконавцем такі послуги надаються, а споживач їх отримує, однак ухиляється від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, суд за позовом виконавця ухвалює рішення про визнання зазначеного договору укладеним. Крім того, судом встановлено, що позивачем фактично надавалися відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачами отримувалися дані послуги та частково проводилася оплати наданих саме позивачем послуг, що підтверджується наданою суду карткою платника. Будь-яких доказів на підтвердження ненадання позивачем відповідачам послуг, відповідачами суду не надано, як не надано ними суду й жодних доказів на підтвердження факту не проживання у квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, п. п. 18,30 "Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.. ", відповідачі, як споживачі послуг, повинні в строк та в повному обсязі сплачувати квартплату та надані комунальні послуги, а тому з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача необхідно стягнути 1431,60 грн. боргу та 30 грн. судових витрат. Крім того, з відповідачів необхідно стягнути на користь держави в солідарному порядку 243,60 грн. судового збору

Outcome: approved