Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

У червні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що відповідно до кредитного договору договором №11122232000 від 26 лютого 2007 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» надав [PERSON] на особисті потреби кредит в сумі 183000 доларів США. Відповідач зобов'язався повернути кредит до 26.02.2022 р. щомісячними платежами відповідно до графіка та сплачувати 12,5% річних за користування грошовими коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26.02.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до якого відповідач передав банку в іпотеку, належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,1250 га, кадастровий номер 5123755800:01:003:1044, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст. 514 ЦК України та договору купівлі-продажу 08.12.2011 р. правонаступник АКІБ «УкрСиббанк» - ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права за кредитним договором до [PERSON] ПАТ «Дельта Банк». Своїх зобов'язань за кредитним договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 04.06.2014 р. має заборгованість за кредитним договором у розмірі 300035,76 доларів США, що згідно курсу НБУ (100 доларів США - 1183,3307 грн.) складає 3 550 415 грн. 26 коп., з яких тіло кредиту - 162 658,48 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 924 787,73 грн., відсотки 137377,28 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 625 627,52 грн. З наведених підстав позивач просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором у розмірі 300035,76 доларів США, що згідно курсу НБУ (100 доларів США - 1183,3307 грн.) складає 3 550 415 грн. 26 коп., звернути стягнення на належний відповідачу предмет іпотеки - земельну ділянку, шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на це майно, зобов'язати відповідача передати банку правовстановлюючі документи на предмет іпотеки - земельну ділянку (свідоцтво про право власності, державний акт), ключі від вхідних дверей, документи, що характеризуються об'єкт нерухомості (технічний паспорт), та інші документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», а також стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання на з'явився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення суду, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. (а.с. 66,70) Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Укладення між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] кредитного договору, отримання останнім грошових коштів від банку у розмірі 183000 доларів США підтверджується кредитним договором. (а.с. 6-14) Згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами правонаступник АКІБ «УкрСиббанк» - ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за кредитним договором до [PERSON] позивачу. (а.с. 43-60) Своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує і станом на 04.06.2014 р. має заборгованість за кредитним договором у розмірі 300035,76 доларів США, що згідно курсу НБУ (100 доларів США - 1183,3307 грн.) складає 3 550 415 грн. 26 коп., з яких тіло кредиту - 162 658,48 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 924 787,73 грн., відсотки 137377,28 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 625 627,52 грн., що підтверджено довідкою позивача. (а.с. 20) В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] за нотаріально посвідченим договором іпотеки передав банку в іпотеку належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,1250 га, кадастровий номер 5123755800:01:003:1044, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 21-28) Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 39 постанови від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Пунктом 5.3.3. договору іпотеки від 26 лютого 2007 року визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із перерахованих у цьому пункті способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань. (а. с. 24) Банк у відповідності до положень ст. 35 Закону України «Про іпотеку» повідомив відповідача про порушенням ним зобов'язання за кредитним договором та попередив про звернення стягнення на предмет іпотеки. (а.с. 34-35) На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню. У зв'язку із визнанням за банком права власності на предмет іпотеки, підлягає скасуванню обтяження у вигляді заборони відчуження об'єкта нерухомого майна у виді земельної ділянки площею 0,1250 га, кадастровий номер 5123755800:01:003:1044, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS], накладене 26 лютого 2007 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу [PERSON] у зв'язку з посвідченням договору іпотеки. (а.с. 26) Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати у виді сплати судового збору 3654 грн. Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача передати банку правовстановлюючі документи на предмет іпотеки - земельну ділянку, ключі від вхідних дверей, документи, що характеризують об'єкт нерухомості (технічний паспорт) та інші документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» суд вважає безпідставними та необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, про визнання права власності на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації цього права власності за банком і будь-які інші документи для цього не потрібні. Крім того, у позивача наявні копії документів, що підтверджують право власності відповідача на предмет іпотеки - земельну ділянку. Будь-яких доказів того, що на земельній ділянці побудований об'єкт нерухомості позивач суду не надав.

Outcome: partial