Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] івановича, тертя особа без самостійних вимог: орагн опіки та піклування Рахівської РДА про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вона з 11 серпня 2000 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який між ними на підставі рішення Рахівського районного суду від 6 червня 2012 року розірвано. В період перебування в шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач після фактичного припинення спільного сімейного проживання, вихованням сина не займається, матеріально не забезпечує, не приймає будь-якої участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини. Життям дитини не цікавиться, і взагалі не згадує про існування в нього сина, всі питання щодо виховання вирішує вона самостійно, повністю самостійно опікується над дитиною, виховує та утримує його. Відповідач [PERSON] використовує свої права лише на шкоду синові та його інтересам. Так, наразі син навчається в школі за кордоном в Чеській Республіці. В червні 2014 року вона звернулася до відповідача із проханням про надання дозволу на подальше перебування сина за кордоном з метою продовження ним навчання. Але відповідачем в цьому їй та синові було безпідставно й здісно відмовлено. Така поведінка відповідача не обумовлена піклуванням про інтереси дитини, а виключно власними егоїстичними, матеріальними мотивами. Вона неодноразово намагалася налагодити відносини відповідача до сина, пропонувала побачення із сином, але той категорично не хотів, виражався відносно них всілякими образами. Через таку образу й нехтування батьківськими правами і обов"язками, і сам син [PERSON] втратив почуття любові та поваги до батька, категорично не бажає про нього знати. Загалом відповідач за таких обставин вважається батьком їхнього сина лише фактично на "папері", будучи записаним у свідоцтві про народження як батько. Все це свідчить виключно про одне6 відповідач [PERSON] самоусунувся від виконангня батьківських обов"язків. На підставі наведеного просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітьного сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином, через засоби масової інформації, шляхом оголошення в газеті "Новини Закарпаття" від 27 січня 2015 року №11 про виклик до суду, повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Причина його неявки суду невідома. Представник третьої особи без самостійних вимог- органу опіки та піклування Рахівської РДА Даскало Г.М. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки службою у справах дітей не вдається можливим перевірити достовірністиь факту ухилення або навпаки, відповідача від виконання батьківських обов"язків. Прокурор прокуратури Рахівського району Сич Х.В., діючи в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] на підставі ст. 5 ЗУ "Про прокуратуру", в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, пояснюючи тим, що позивачкою не доведено достеменно дійсність ухилення відповідача від виконання батьківських обов"язків, а позовні вимоги є не що іншими як припущеннями. Вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Заслухавши представника позивача, представника третьої особи, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2000 року. Рішенням рахівського районного суду Закарпатської області від 6 червня 2012 року шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу [PERSON] й [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження. З пояснень представника органу опіки та піклування та акту обстеження умов проживання відповідача, складеного комісією органу опіки та піклування Рахівської РДА від 12 грудня 2014 року вбачається, що [PERSON] часто виїзджає на сезонні роботи, через що орган опіки та піклування не має можливості дослідити всі обставини спору, вважають за доцільне заслухати батька, коли повернеться з сезонних робіт та викликати на комісію з питань захисту прав дитини для з"ясування фактів, які наведені в позові. Відповідно до вимог п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських-прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За змістом п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Матеріали справи, не містять доказів ні на підтвердження такої винної поведінки відповідача [PERSON] чи свідомого нехтування ним своїх обов'язків відносно дитини, ні на підтвердження того, що до вирішення питання про позбавлення батьківських прав до нього застосовувались якісь заходи впливу, як до особи, що не виконує своїх батьківських обов'язків. Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, які свідчать про відсутність доказів на підтвердження винної поведінки відповідача [PERSON] івановича та свідомого нехтування ним своїх обов'язків по вихованню дитини, підстав для позбавлення його батьківських прав у передбаченому п.2 ст. 164 СК України порядку немає. На думку суду, позбавлення батьківських прав неможливе, якщо батько, незважаючи на усі свої старання, не зміг забезпечити дитині належного виховання, а також позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, які до [PERSON] компетентними органами не застосовувались ( накладення адміністративної відповідальності, розгляд його поведінки органом опіки та піклування, виховний вплив з боку дільничного уповноваженого міліції). Крім того, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача не має за мету вплинути на зміну його поведінки до дитини, а тому позов не підлягає до задоволення. Разом з цим суд критично оцінює посилання позивачки на одну з причин позбавлення відповідача батьківських прав, як на відмову останнього надати згоду на перебування неповнолітнього сина за кордоном з метою його навчання, оскільки для врегулювання цього спору існує інший правовий порядок захисту порушеного права, а ніж позбавлення батьківських прав.

Outcome: dismissed