Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, зазначаючи, що з жовтня 2012 року перебуває з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають разом, але тих коштів, що надає відповідач на утримання неповнолітньої доньки, зовсім не вистачає. Інших утриманців він не має. Позивач, на даний час, перебуває на обліку в УСЗН Олександрівської райдержадміністрації та отримує допомогу, як одинока мити. На підставі викладеного, просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 %\~ прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в\~підготовче судове\~засідання не\~зявилась,\~належним чином\~повідомлена про\~день розгляду\~справи.\~Звернулась до\~суду із\~заявою \~про розгляд\~справи без\~її участі,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі. Відповідач, також, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Зазначив, що на теперішній час працює в ПП «Симоненко», та отримує заробітну плату, в середньому, 4500 гривень. Не заперечує, щодо ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ свідоцтва про народження серії I-НО № 525837, \~виданим виконкомом\~Веселогірської сільської\~ради Олександрівського\~району Донецької\~області 2\~липня 2013\~року,\~актовий запис\~№ 03,\~ сторони\~мають неповнолітню\~доньку \~-\~[PERSON],\~[INFO] (а.с. 6) \~Позивач\~ вказала, що вона разом зі своїми дітьми: [PERSON], 23 березня 2003 року наодження, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 1 березня 2015 року, зареєстрована за адресою: [INFO], та надала на доказ довідку Веселогірської сільської ради від 28 листопада 2018 року № 423. ( а.с.9). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 26 листопада 2018 року, складеного комісією у складі: голови Степанівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, секретаря та депутата сільської ради, позивач - [PERSON] разом зі своїми дітьми та співмешканцем [PERSON], проживають без реєстрації по вул.Садовій, буд. 46, с. Степанівка Олександрівського району Донецької області. ( а.с. 11). Позивач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації та отримувала з травня 2018 року по жовтень 2018 року, щомісячно, допомогу при народженні дитини в розмірі 1485,00 грн., допомогу на 2 дітей, як одинока мати, в розмірі 905,08 грн. щомісячно, а також, державну соціальну допомогу, як малозабезпечена сім'я, в розмірі 5922,87 грн., що підтверджується довідкою № 01/05-622. ( а.с. 7). Таким чином, позивач\~ має підстави для отримання\~ матеріальної допомоги\~ на утримання дитини, а відповідач і за станом здоров`я і за матеріальним станом може\~ сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] до її\~ повноліття. За станом здоров`я дитина не потребує додаткових стягнень. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України \~батьки зобов'язані\~\~утримувати дитину\~\~до досягнення нею повноліття.\~Цей обов'язок батьків не залежить від місця проживання дитини. Тому, відповідач\~\~[PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач - [PERSON] визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку у розмірі 1/4 частини\~\~з усіх видів його доходу, але не менше\~\~50% прожиткового мінімуму\~\~для дитини\~\~відповідного віку,\~\~щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З позовною заявою до суду [PERSON] звернулася\~ 4 грудня 2018 року, а тому, саме з цієї дати присуджуються аліменти. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів, суд приймає до уваги, що відповідач\~ погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини,\~ тобто, в тому розмірі, який заявлений позивачем. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, а тому, згідно зі ст.133, 141, 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, який би був сплачений при поданні позову, тобто у розмірі 352 грн. 40 коп., підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved