Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 років, довідок [PERSON] сільської ради, житловий будинок №91 «А» по вулиці 40-річчя Перемоги в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області, 1979 року побудови, відносився до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому проживали та не втратили частку в його майні голова двору [PERSON], його дружина [PERSON] та їх діти [PERSON] (після одруження - Казімка) І. В., [PERSON], [PERSON], які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках. Правовстановлюючий документ на будинок отриманий не був і до 01.01.2013 року право власності в КП КОР «Південне БТІ» на вказаний будинок не було реєстровано. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на нерухоме майно по вулиці 40-річчя Перемоги №91 «А» в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області відсутні. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №91 «А» по вулиці 40-річчя Перемоги в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А-1», загальною площею 88,30 м2, житловою площею 45,60 м2; прибудова літер «а-1»; сарай літер «Б-1», погріб під частиною будівлі літер «б-1», сарай - літня кухня літер «В-1», ворота з огорожею №1, огорожа №2, хвіртка №3, ворота №4, колодязь №5. Земельна ділянка, для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку не приватизована. Ринкова вартість вищевказаного житлового будинку становить 148280 гривень. 04 серпня 2011 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належний йому житловий будинок по вулиці Чапаєва, 84 в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. 09 серпня 2017 року помер [PERSON]. До Ставищенської районної державної нотаріальної контори звернулися спадкоємці померлого із заявами: дочка [PERSON] про відмову від спадкування за заповітом і прийняття спадщини за законом, дочка [PERSON] про відмову від спадкування за заповітом і прийняття спадщини за законом, син [PERSON] про прийняття спадщини, дружина [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину - відсутні. Державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім'я спадкодавця та правовстановлюючого документа. Позивачі просять суд визнати за [PERSON] право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/5 частину житлового будинку №91 «А» по вулиці 40-річчя Перемоги в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області загальною площею 88,30 м2, житловою площею 45,60 м2, вартістю 29656 гривень, за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті 09 серпня 2017 року батька [PERSON] на 1/15 частину даного житлового будинку та право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/5 частину житлового будинку, загальною площею 88,30 м2, житловою площею 45,60 м2, вартістю 39541,33 гривень, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті 09 серпня 2017 року батька [PERSON] на 1/15 частину зазначеного житлового будинку та право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/5 частину житлового будинку, загальною площею 88,30 м2, житловою площею 45,60 м2, вартістю 39541,33 гривень, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті 09 серпня 2017 року батька [PERSON] І. на 1/15 частину вказаного житлового будинку та право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/5 частину даного житлового будинку, загальною площею 88,30 м2, житловою площею 45,60 м2, вартістю 39541,33 гривень. В підготовче судове засідання позивачі не зявилися, до суду подали заяви, в яких позовні вимоги підтримують, справу просять розглядати без їх участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ставищенського району Київської області в підготовче судове засідання не прибув, до суду від сільської ради надійшов лист про визнання позовних вимог та розгляду справи у відсутність представника сільської ради. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву представника відповідача [PERSON] сільської ради про визнання позову та дослідивши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Матеріалами справи встановлено, що як видно із погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки (а.с. 18-21), довідок [PERSON] сільської ради (а.с. 24), житловий будинок №91 «А» по вулиці 40-річчя Перемоги в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області, відносився до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому проживали та не втратили частку в його майні голова двору [PERSON], його дружина [PERSON] та їх діти [PERSON] (після одруження - Казімка) [PERSON], [PERSON], [PERSON], які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках. Правовстановлюючий документ на будинок отриманий не був і до 01.01.2013 року право власності в КП КОР «Південне БТІ» на вказаний будинок не було реєстровано, що підтверджується довідкою КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» №1226 від 07.05.2018 року (а.с. 22). В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на нерухоме майно по вулиці 40-річчя Перемоги №91 «А» в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області відсутні, що підтверджується інформацією з реєстру (а. с. 72). Як вбачається із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №91 «А» по вулиці 40-річчя Перемоги в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області, 1979 року побудови, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А-1», загальною площею 88,30 м2, житловою площею 45,60 м2; прибудова літер «а-1»; сарай літер «Б-1», погріб під частиною будівлі літер «б-1», сарай - літня кухня літер «В-1», огорожа №1, огорожа №2, хвіртка №3, ворота №4, колодязь №5 (а.с. 27-31). Земельна ділянка, для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку не приватизована, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Ставищенського району Київської області №129 від 02.04.2018 року (а.с. 25). Ринкова вартість вищевказаного житлового будинку становить 148280 гривень, що підтверджується висновком про незалежну оцінку майна. 04 серпня 2011 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належний йому житловий будинок по вулиці Чапаєва, 84 в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Заповіт посвідчено [PERSON] сільською радою Ставищенського району Київської області за реєстром №136 (а.с. 37 зв). 09 серпня 2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с. 37). До Ставищенської районної державної нотаріальної контори звернулися спадкоємці померлого із заявами: дочка [PERSON] про відмову від спадкування за заповітом і прийняття спадщини за законом (а.с. 35), дочка [PERSON] про відмову від спадкування за заповітом і прийняття спадщини за законом (а.с. 35 зв.), син [PERSON] про прийняття спадщини (а.с. 36), дружина [PERSON] про відмову від прийняття спадщини (а.с. 36 зв.). Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину - відсутні, що вбачається із спадкової справи щодо майна померлого. [PERSON] сільською радою в листі від 02.04.2018 року за №127 відмовлено [PERSON] у видачі свідорцтва про право власності на спірний житловий будинок, так як первинна видача свідоцтв на померлих не передбачена (а. с. 26). Державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім'я спадкодавця та правовстановлюючого документа (а.с. 23). Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли був відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року №885-ХІІ введений в дію Закон "Про власність". Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно положень статей 1217, 1222 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи, до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ч. 2 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як видно із ч. 1 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. В частині 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року\~№ 1952-IV вказано, що державна реєстрація\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень\~-\~офіційне визнання\~і підтвердження\~державою фактів\~набуття,\~зміни або\~припинення речових\~прав на\~нерухоме майно,\~обтяжень таких\~прав шляхом\~внесення відповідних\~відомостей до\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно.\~В ч.\~1\~ст.\~3\~вказаного Закону\~передбачено обовязковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Частинами 2, 3 ст.\~3 Закону\~України «Про\~державну реєстрацію\~оречових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»\~передбачено,\~що речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що підлягають\~державній реєстрації\~відповідно до\~цього Закону,\~виникають з\~моменту такої\~реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину, слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів обгрунтовані, і оскільки відповідачем позов визнається, то він підлягає задоволенню. Судові витрати по справі позивачі просять покласти на них.

Outcome: approved