Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство" "Еко-Нива", третя особа- державний реєстратор ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою Пушкар О.Ф. в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,2533 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Кордишівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, укладений між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та ТОВ «Виробниче підприємство «Еко-Нива»» з іншої, датований 03 серпня 2017 року та скасувати його державну реєстрацію. Свої вимоги мотивує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Україна» та [PERSON] 15 січня 2008 року укладено договір оренди земельної ділянки , щодо земельної ділянки площею 2,2533 га, кадастровий номер [NUMBER] ,для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кордишівської сільської ради Козятинського району Вінницької області зі строком дії договору п`ятнадцять років. Договір зареєстровано у Козятинському секторі реєстрації Вінницької регіональної філії Центру ДЗК» за № 040883400293 від 08 квітня 2008 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна дізналися про існування договору оренди землі вищезазначеної земельної ділянки укладеного 03 серпня 2017 року між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Виробниче підприємство «Еко-Нива» . Згідно до свідоцтва про право на спадщину вказана земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] перейшла від [PERSON] у власність до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, по1/2 частці. Право оренди ТОВ «Виробниче підприємство «Еко-Нива»» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано державним реєстратором Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний проектний інститут землеустрою» за номером запису про інше речове право 21764360. По зазначеній земельній ділянці у ТОВ «Україна» є діючий договір оренди земеліної ділянки, строк дії якого ще не закінчився. Позивач вважає, що спірний договір орнди земельної ділянки є недійсним, а дії ТОВ «Виробниче підприємство «Еко-Нива» порушують права позивача, враховуючи, що спірний договір оренди землі не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки являється укладеним до закінчення строку договору оренди земельної ділянки, датованого 15 січня 2008 року. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали до суду відзив , в якому вказали , що позовні вимоги визнають та вказали , що працівники ТОВ «ВП «Еко-Нива» ввели їх в оману , вказавши , що попередній договір був нечинним. Відповідач ТОВ «ВП «Еко-Нива» відзив до суду не подав. Третя особа , державний реєстратор ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою Пушкар О.Ф. , пояснення щодо позову не подавала. З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 15 січня 2008 року між позивачем ТОВ " Україна" та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,2533 га, кадастровий номер [NUMBER] , на виконання якого було складено та підписано акт прийому - передачі земельної ділянки. Згідно п.7 Договору - договір укладено на 15 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. Договір оренди землі у встановленому законом порядку було зареєстровано у Козятинському секторі реєстрації Вінницької регіональної філії «Центру ДЗК» про, що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис № 040883400293 від 08.04.2008 , а на самому Договорі здійснено реєстраційний напис . Позивач протягом тривалого часу відкрито, добросовісно та законно користувався земельною ділянкою та сплачував визначену п.9-14 договору оренди земельної ділянки орендну плату, та добросовісно виконував умови договору. Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом земельну ділянку площею 2,2533 га з кадастровим номером [NUMBER] успадкували після [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємці [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, по 1/2 частці кожний . Відповідно до п.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст.ст.6,627 ЦК України). Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно вимогст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК Українипередбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом "Про оренду землі". Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі»оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки- це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 4 статті 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, який укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору оренди землі відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її не сплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. 03 серпня 2017 року між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ "Виробниче підприємство" "Еко-Нива" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,2533 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Кордишівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 7 років , зареєстрований державним реєстратором державним реєстратором Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний проектний інститут землеустрою» за номером запису про інше речове право 21764360. Згідно положень ст. 215 ч.1 ЦК України- підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України, а саме в момент вчинення правочину.Тобто, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст.182 ЦК Українита Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація договору оренди, його зміни та розірвання здійснюється відповідним органом за зверненням осіб з наданням відповідних документів, які є підставою для такої реєстрації (договір, судове рішення). За змістом ст.6 ч.5 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи наведене, суть державної реєстрації полягає в офіційному визнанні і підтвердженні державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок на підставі договору, а підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є сам договір, укладений між власником земельної ділянки і орендарем, які досягли згоди з усіх умов договору, підписання спірного договору за викладеними у ньому умовами здійснювалося за вільним вибором сторін. Частиною 1статті 210 ЦК Українивизначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно вимог ч.3ст.640 ЦК Українидоговір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Припинення договору оренди відповідно дост. 32 Закону України «Про оренду землі»може бути тільки шляхом його розірвання за погодженням сторін. Згідно зіст. 654 ЦК Українизміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що і договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах визначених договором. Із наведеного вбачається, що договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ "Виробниче підприємство" "Еко-Нива" 03.08.2017 під час дії договору оренди від 15.01.2008 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Україна», який не припинив свою дію та без врахування пріоритетного права позивача на його продовження чи укладання, тому не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, суд вважає, що державний реєстратор, як суб`єкт владних повноважень, з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та уникнення подвійної реєстрації повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року . Державна реєстрація припинення іншого речового права позивача на земельну ділянку площею 2,2533 га на підставі договору оренди землі від 15.01.2008 не здійснювалась, укладений позивачем з [PERSON] договір оренди земельної ділянки не визнаний недійсним, а здійснена 08.04.2008 Козятинським сектором реєстрації Вінницької регіональної філії «Центру ДЗК» державна реєстрація не скасована та є чинною. Відповідно до вимогст. 81 ЦК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що докази припинення договору оренди землі від 15.01.2008 відповідно до вимог ст.654 ЦК України (договору), чи рішення суду, як передбачено ст.32 ЗУ "Про оренду землі" відповідачами суду не надано, суд дійшов до висновку, що договір оренди земельної ділянки укладений 03.08.2017 року між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ "Виробниче підприємство" "Еко-Нива"не відповідає вимогамст.203 ЦК України та відповідно до вимогст.215 ЦК України визнає його недійсним. Позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Пушкар О.Ф. індексний номер 21764360 від 04.08.2017, на підставі якого було внесено запис про право оренди на вищевказану земельну ділянку за ТОВ "Виробниче підприємство" "Еко-Нива", є похідною від позовної вимоги про визнання договору оренди землі, оскільки підставою виникнення іншого речового права та винесення вказаного рішення був оспорюваний договір оренди землі. Відповідно до ч.1ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Згідно ч.2 вказаної статті у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктами 2.3 та 2.6 вказаного Порядку передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, що посвідчують його особу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вказана позовна вимога також підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України задовольняючи позов суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір, в рівних частках по 1280,67 грн. з кожного. Також позивач просить стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 5000 гривень. Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України. Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Позивач не надав розрахунок витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн, яка відповідно до квитанції від 02.08.2018 сплачена позивачем адвокату Чоловському О.М., так само як відсутній детальний опис робіт (наданих адвокатом послуг), а тому необхідно відмовити в стягненні 5000 гривень за надання правничої допомоги .

Outcome: partial