Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач КП «Комунальник» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 9985,99 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач проживає в [INFO], тривалий час користується наданими позивачем послугами, а тому зобов'язаний щомісячно вносити за них плату; однак в порушення норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вчасно за надані послуги не розраховувався, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість в сумі позову, яку позивач просить з нього стягнути; відсутність між сторонами укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надав клопотання про розгляд справи без участі його представника, при цьому позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач, будучи належно повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, письмово про причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, за наявності письмової згоди позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно з ст.ст.224-226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог ст.ст.158, 169 ЦПК України. Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з довідки КП «Комунальник» Овруцької міської ради Житомирської області № 6539 від 02.11.2015 року, за адресою: [ADDRESS], проживають [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]; [PERSON] є власником [ADDRESS], у якій постійно проживає з 11.04.2006 року, на неї відкрито особовий рахунок по сплаті комунальних платежів. Із розрахунку заборгованості за комунальні послуги станом на 01.10.2015 року за [PERSON] за період з вересня 2012 року по вересень 2015 року рахується заборгованість в розмірі 9985,99 грн., яка складається із вартості: квартплати 2450,05 грн., водопостачання 4589,97 грн., водовідведення (стоки) 2945,97 грн. Між відповідачем та позивачем існують фактичні договірні зобов'язання, за якими останній надавав відповідачу житлово-комунальні послуги, а він, в свою чергу, повинен був сплачувати їх вартість за встановленими тарифами, розмір яких встановлювався рішенням виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області. Відповідач користується комунальними послугами, однак їх вартість не сплачує, внаслідок чого за період з 01.09.2012 року по 30.09.2015 року виникла заборгованість в сумі 9985,99 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за комунальні послуги станом на 01.10.2015 року. Правовідносини сторін по наданню житлово-комунальних послуг, в тому числі: права і обов'язки, порядок розрахунків, підстави і розмір відповідальності, регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Цивільним кодексом України. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Згідно з ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, передбачено, що плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно зі ст.32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно до положень ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері жилого-комунальних послуг є власник споживач, виконавець та виробник. Відсутність укладеного між сторонами договору не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін, крім того такий обов'язок покладено на споживача. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за фактично надані послуги у вигляді постачання холодної води і водовідведення та вивезення побутових відходів. Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд України у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13. Заборгованість відповідача по оплаті житлово-комунальних послуг у визначеному позивачем розмірі встановлена судом та підтверджується наявними в справі доказами. Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлялось. Згідно з ч.2 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. У відповідності до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Відтак, відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в сумі 1218 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином,

Outcome: approved