Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. 27 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив виключити з актового запису № 20 від 16 серпня 2017 року, зареєстрованого Ріпкинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про народження [PERSON], [INFO], запис про батька [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення суду 22 червня 2017 року. 10 серпня 2017 року відповідач народила дитину. У звязку з тим, що дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, в свідоцтві про народження дитини його зазначили батьком. Вважає, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки фактично шлюбні відносини припиненні з [PERSON] два роки тому, вона проживає з іншим чоловіком та не бажає писати заяву про визнання батьком дитини біологічного батька. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не зявилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та визнала ту обставину, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], [INFO] та був записаний батьком в свідоцтві про народження, оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 17.06.2011 р. Відділом ДРАЦС Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області зареєстрований шлюб між [PERSON] та КУЛИК (дошлюбне прізвище Лузан) [PERSON] (актовий запис № 21), який розірваний рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2017 року, яке набрало чинності 10.07.2017 року. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] (Серія 1-ЕЛ № 201186), виданому 16 серпня 2017 р. Ріпкинським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Чернігівській області, в графі "Батько" батьком зазначений [PERSON]. Мотивована оцінка аргументів сторін, встановлення порушень прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, норми права, які застосовує (не застосовує) суд, та мотиви їх застосування (не застосування). Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документів закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. В ч. 2 ст. 122 СК України закріплена презумція, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Частина 3 ст. 122 СК України передбачає, що подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. За змістом ст. 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кроон проти Нідерландів" вказано, що в статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття «сімейне життя» означає не лише відносини, засновані завдяки шлюбу, а й може означати інші «сімейні зв'язки», які існують де-факто і характеризуються достатньою сталістю. Принцип «поваги сімейного життя» вимагає переваги біологічної та суспільної дійсності над встановленою законом презумпцією, яка існує попри як установленим фактам, так і волі зацікавлених осіб, нікому при цьому не приносячи реальної користі. В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 7 лютого 2002 року у справі "Мікулич проти Хорватії" вказано, що поняття «приватне життя» передбачає фізичну та психологічну цілісність людини, а іноді може означати деякі аспекти її фізичного та соціального «я». Повага до «приватного життя» повинна певною мірою також містити в собі право встановлювати стосунки з іншими людьми Крім того, в п. 109 рішення Європейського суд з прав людини від 17 липня 2007 р. у справі "Євмерович проти Сербії" вказано, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, при вирішенні питання про оспорення батьківства суди, зобов'язані приділяти особливу увагу якнайкращим інтересам дитини. В даному випадку відповідач [PERSON] визнала ту обставину, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], [INFO] і в суду не має обгрунтованого сумніву щодо добровільності їх визнання, тому дана обставина, в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Враховуючи те, що дитина [PERSON], [INFO] народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], те, що батьком дитини в актовому записі вказано [PERSON], на підставі ч. 2 статті 122 СК України, а відповідач [PERSON] визнала ту обставину, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], [INFO], беручи до уваги неможливість позасудового вирішення спору в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 122 СК України, оскільки дійсний біологічний батько дитини не подавав в органи ДРАЦС спільно з [PERSON] заяви про визнання його батьком дитини, що є обов'язковим для задоволення органами ДРАЦС, в разі подання, спільної заяви [PERSON] та [PERSON] про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини, виходячи з того, що практика ЄСПЛ надає перевагу біологічної дійсності, а саме тому, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], [INFO], над встановленою законом презумпцією, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя, суд знаходить, що позов [PERSON] слід задовольнити та виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO] відомості про батька [PERSON], що відповідає якнайкращим інтересам дитини. Розподіл судових витрат, допущення рішення до негайного виконання. Згідно ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду, в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved