Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на те, що 11.05.2011 року між ПАТ "Плюс Банк", правонаступником якого являється ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №С16.103.74624, згідно якого відповідач отримала кредит на суму 2270,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних від залишкової суми кредиту. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконала, кредитних коштів не повернула, в результаті чого виникла заборгованість і станом на 08.01.2014 року становить 3702,23 гривень, з яких: прострочений борг - 339,71 грн.; прострочені проценти - 1421,14 грн., строкові проценти - 2,08 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 1939,30 гривень. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки 3702,23 гривень заборгованості по кредитному договору, а також понесені судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення - не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи по останньому відомому місцю проживання, Однак, конверт з судовою повісткою повернувся до суду з відміткою "за закінченням строку зберігання". Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за вказаною стороною в позовній заяві адресою місця проживання. У разі відсутності особи за такою адресою, вважається що судове повідомлення їй вручене належним чином. При таких обставинах суд вважає відповідача належним чином повідомленим про слухання справи, а тому визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Факт укладення 11.05.2011 року між позивачем, який є правонаступником ПАТ "Плюс Банк і відповідачем кредитного договору №С16.103.74624 строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних від залишкової суми кредиту та наявність станом на 08.01.2014 року становить 3702,23 гривень, з яких: прострочений борг - 339,71 грн.; прострочені проценти - 1421,14 грн., строкові проценти - 2,08 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 1939,30 гривень, підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією кредитного договору від 11.05.2011 року, розрахунком заборгованості, складеним позивачем. Заборгованість нарахована з урахуванням положень ст. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З врахуванням наведеного та враховуючи, що відповідачем порушувались умови кредитного договору, а тому позов підлягає до задоволення у пред'явленому обсязі. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved