Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

23 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ДП "Волиньвугілля" про стягнення розрахункових і середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 листопада 2015 року прийнятий на роботу у ВП "Шахти №9 "НВ" ДП "Волиньвугілля" електрослюсарем підземним 5 розряду. 31 серпня 2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням. При звільненні з роботи 31 серпня 2017 року йому належало до виплати 54414,20 грн. Підприємство на день звільнення не провело з ним розрахунку, пославшись на відсутність коштів. Тому позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача в свою користь 54414,20 грн. розрахункових та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 31 серпня 2017 року по день звернення до суду в сумі 26541,15 грн. та понесені витрати за надання правової допомоги і сплачений судовий збір. 22 грудня та 28 грудня 2017 року позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, просив стягнути 54414,20 грн. розрахункових та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 31 серпня 2017 року по 20 грудня 2017 року включно в сумі 34188,60 грн., всього: 88602,80 грн. та понесені витрати по справі (а.с.29-30, 33-35). 16 січня 2018 року позивач подав до суду заяву про відмову від частини позовних вимог та уточнення розміру позовних вимог, просив стягнути з відповідача в свою користь 35088,30 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період з 31 серпня 2017 року по 26 грудня 2017 року включно та понесені витрати по справі (а.с.37,40). До проведення судового засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] подали до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримують, просять розгляд справи проводити без їхньої участі, не заперечують щодо задоволення заочного рішення. Представник відповідача Державного підприємства "Волиньвугілля" в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд позовної заяви без участі представника ДП "Волиньвугілля". Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення виходячи із наступного. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що він працював у ВП "Шахта №9 "Нововолинська", 31 серпня 2017 року звільнений згідно ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку, згідно ст.44 КЗпП України (а.с.3-8). Із довідки ВП "Шахта №9 "НВ" від 26.10.2017 року №344 вбачається, що станом на 26.10.2017 року перед [PERSON], який працював на ВП «Шахта №9 «Нововолинька» ДП «Волиньвугілля» заборгованості по заробітній платі становить 54414,20 грн. за серпень 2017 року.Остання виплата здійснена 24.10.2017 року (а.с.9). Із довідки ВП "Шахта №9 "НВ" від 26.10.2017 року №343 слідує, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 449,85 грн. (а.с.10). Із довідки про режим робочого часу електрослюсаря підземного ВП "Шахта №9 "НВ" ДП "Волиньвугілля" [PERSON] встановлено, що для підземних робітників, в тому числі електрослюсар підземний при 5-ти денному режимі, робочий тиждень складає 30 годин (а.с.12). Із витягу з табеля обліку робочого часу [PERSON] встновлено, що останній у день звільнення з роботи не працював (а.с.13). Із довідки відділу кадрів ВП "Шахта №9 "НВ" встановлено, що [PERSON] трудову книжку отримав у відділі кадрів в день його звільнення 31.08.2017 року (а.с.14). Із довідки №1872 від 06.11.2017 року Іваничівського районного центру зайнятості встанволено, що [PERSON] станом на 06.11.2017 року на обліку в центрі зайнятості не знаходиться (а.с.15). Із довідки ВП "Шахта №9 "НВ" від 09.01.2018 року №5 вбачається, що станом на 09.01.2018 року перед [PERSON], який працював на ВП «Шахта №9 «Нововолинька» ДП «Волиньвугілля» заборгованості по заробітній платі немає. Остання виплата здійснена 27.12.2017 року (а.с.38). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до розяснень, що містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року Про затвердження Порядку обчислення середньоденної заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Таким чином, через не проведення відповідачем розрахунку із позивачем [PERSON] у день звільнення, йому належить виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 серпня 2017 року по 26 грудня 2017 року включно, а саме виходячи із розрахунку: 449,85 грн. (середньоденна заробітна плата) x 78 (робочих днів затримки розрахунку) = 35088,30 грн. за період з 31.08.2017 року по 26.12.2017 року включно. Враховуючи наведені обставини до стягнення з ДП "Волиньвугілля" в користь [PERSON] підлягає: 35088,30 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.08.2017 року по 26.12.2017 року включно. Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України до стягнення з відповідача ДП "Волиньвугілля" в користь позивача [PERSON] підлягає 2000,00 грн. витрат за надання правової допомоги, що підтверджується документально (а.с.18-21, 41-42). Відповідно до ст.141 ЦПК України до стягнення з ДП "Волиньвугілля" в користь позивача [PERSON] підлягає 640,00 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1). Отже, до стягнення з відповідача ДП "Волиньвугілля" в користь позивача [PERSON] підлягає 2640,00 грн. понесених судових витрат.

Outcome: approved