Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[INFO] помер батько позивача та відповідача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої , серед іншого, увійшла земельна ділянка площею 2,5173 га, що розташована на території Кривоносівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, яка зареєстрована за [PERSON], яка була матір'ю [PERSON] та померла [INFO]. За свого життя [PERSON] не встиг переоформити спадкове майно після смерті своєї матерів, а тому реєстрація права власності на вказану земельну ділянку залишилася за покійною [PERSON] Позивач спадщину після смерті свого батька у встановленому законодавством порядку прийняв, звернувшись до нотаріальної контори, однак належним чином оформити право власності на вказану земельну ділянку не має можливості, оскільки у нього відсутні відповідні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку, оскільки його батько за життя не оформив належним чином право на спадщину, а тому позивач був змушений звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 2,5173 га в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надав суду заяву, згідно з якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями до 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові (серії [NUMBER] від 04.09.2001) судом вбачається, що позивач змінив своє прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". Згідно із свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 04.09.2001) [PERSON] народився [INFO], а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 16.03.1965) [PERSON] народився [INFO], а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про смерть (серії [NUMBER] від 27.01.2000) [PERSON] помер [INFO], про що зроблено запис за №1337. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася в 1999 році, а тому до таких відносин необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Суд бере до уваги, що відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00013888369 від 16.05.2014 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO], а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], [PERSON] на праві приватної власності володіла земельною ділянкою площею 2,5173 га в межах Кривоносівської сільської ради, виданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 23.11.1998) [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців із дня відкриття спадщини вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР фактичне прийняття протягом зазначеного строку частини спадкового майна свідчить про прийняття спадщини в цілому. Так згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Кривоносівської сільської ради Золотоніського району за вих № 101, [PERSON] дійсно вступив в управління спадковим майном після померлої [INFO] [PERSON]. Таким чином судом встановлено що, відразу після смерті [PERSON] [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном, а тому згідно з нормами ЦК УРСР (1963 р.) спадщина, що відкрилась, була прийнята ним одноособово. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Як вбачається із копії спадкової справи № 292 від 29.11.1999 року заведеної після смерті [PERSON] позивач та відповідач по справі прийняли у встановленому законодавством порядку спадщину після смерті свого батька. Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чиному судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач прийняли спадщину після смерті свого батька в тому числі і вказану вище земельну ділянку. Згідно із ст. 562 ЦК УРСР (1963 року) поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. Суд бере до уваги, що відповідач не заперечує проти задоволення вказаних позовних вимог, тобто не заперечує проти визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] вказаної земельної ділянки площею 2.5173 га за [PERSON], що на думку суду не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує прав сторін по справі та третіх осіб. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved