Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення 17 100,00 грн страхового відшкодування та витрат сплаченого судового збору в розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що 24 вересня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Audi», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] . Під час цієї пригоди було заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «FORD», державний номерний знак [NUMBER] . На момент настання ДТП діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00049 від 26 квітня 2020 року, який був укладений Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо автомобіля марки «FORD» державний номерний знак [NUMBER] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року у справі № 756/11046/20, яка набрала законної сили, відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). 17 серпня 2020 року, страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00049 від 26 квітня 2020 року звернувся до [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Заяву було розглянуто та на підставі акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 20 серпня 2020 року; акту виконаних робіт 00584040-SO від 18 грудня 2020 року; страхового акту № ДККА-72673 від 18 грудня 2020 року; розрахунку суми страхового відшкодування від 18 грудня 2020 року, Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00049 від 26 квітня 2020 року, здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «FORD», державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 17 100 (сімнадцять тисяч девсто) гривень 00 копійок, що підтверджується копією платіжного доручення № 31826 від 21 грудня 2020 року. На момент настання страхового випадку водій автомобілю марки «Audi», державний номерний знак [NUMBER] не був застрахований відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується витягом полісу по ТЗ [NUMBER] із централізованої бази даних МТСБУ. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся з позовом до суду. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.06.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, через канцелярію Вишгородського районного суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, крім того повідомлявся через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі. 08 жовтня 2021 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 вересня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Audi», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] . Під час цієї пригоди було заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки FORD», державний номерний знак [NUMBER] . На момент настання ДТП діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00049 від 26 квітня 2020 року, який був укладений Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» щодо автомобіля марки «FORD» державний номерний знак [NUMBER] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року у справі № 756/11046/20, яка набрала законної сили, відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 17 серпня 2020 року, страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00049 від 26 квітня 2020 року звернувся до [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На підставі акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 20 серпня 2020 року; акту виконаних робіт 00584040-SO від 18 грудня 2020 року; страхового акту № ДККА-72673 від 18 грудня 2020 року; розрахунку суми страхового відшкодування від 18 грудня 2020 року, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група", відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00049 від 26 квітня 2020 року, здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «FORD», державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 17 100 (сімнадцять тисяч девсто) гривень 00 копійок, що підтверджується копією платіжного доручення № 31826 від 21 грудня 2020 року. На момент настання страхового випадку водій автомобілю марки «Audi», державний номерний знак [NUMBER] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується інформацією з централізованої бази даних МТСБУ. Відповідачем доказів відшкодування позивачу страхового відшкодування у розмірі 17 100,00 грн не надано. 17.08.2020 власник пошкодженого транспортного засобу ТОВ з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна, Лтд» звернувся до Страхової компанія «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На підставі вказаного вище рахунку, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» було складено 20.08.2020 страховий акт № ДККА-72673 та одночасно розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до яких розмір страхового відшкодування складає 17 100 грн.00 коп. ПрАТ «Страхова компанія « Українська страхова група» було виплачено зазначений розмір страхового відшкодування ТОВ з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна, Лтд», що підтверджується платіжним дорученням № 31826 від 21.12.2020 року. Спірні правовідносини є комплексними та регулюються главою 67 «Страхування» та главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування»до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 Цивільного кодексу України). Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом виключно з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленого законодавством. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу 17 100,00 грн страхового відшкодування. Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права та на вибір способу захисту свого порушеного права. З аналізу зазначених вище норм закону та відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постановах № 6-2587цс15 від 23.12.2015 та № 760/25782/14-ц від 21.12.2016 р., страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Будь-яких доказів відшкодування витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, відповідачем суду надано не було. Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 17 100,00 грн страхового відшкодування підтверджується наявними матеріалами справи, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved