Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Приватне підприємство «Волошкове» (надалі ПП «Волошкове») звернулося до суду з позовними заявами до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками. Посилається на те, що кожен із відповідачів є власником земельної ділянки, розташованої на території Сокирянської міської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Між ПП «Волошкове» та [PERSON] 01.09.2011 року, між ПП «Волошкове» та [PERSON] 20.03.2011 року, між ПП «Волошкове» та [PERSON] 20.03.2011 року були укладені договори оренди земельних ділянок, які пізніше були зареєстровані у відділі Держкомзему у Сокирянському районі Чернівецької області. Термін дії кожного із договорів складає 5 років. На даний час вищевказані договори є дійсними, оскільки не розірвані та не визнані недійсними у встановленому законом порядку. Однак, незважаючи на це, в липні 2016 року кожен із відповідачів не допустив працівників та техніку ПП «Волошкове» на орендовану земельну ділянку та не дозволив проводити на ній сільськогосподарські роботи (оранку та культивацію). Посилаючись на вимоги ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» №161-ХІУ від 06.10.1998 року, з наступними змінами та доповненнями (надалі Закон), ч.2 ст.152 ЗК України, просив суд: ●зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні ПП «Волошкове» орендованою земельною ділянкою, призначеною для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7324010100:04:001:0255, площею 1,5127 га, що розташована на території Сокирянської міської ради Чернівецької області, а саме допустити працівників та техніку ПП «Волошкове» на орендовану земельну ділянку для проведення сільськогосподарських робіт; ●зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні ПП «Волошкове» орендованою земельною ділянкою, призначеною для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7324010100:04:001:0058, площею 2,6958 га, що розташована на території Сокирянської міської ради Чернівецької області, а саме допустити працівників та техніку ПП «Волошкове» на орендовану земельну ділянку для проведення сільськогосподарських робіт; ●зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні ПП «Волошкове» орендованою земельною ділянкою, призначеною для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7324010100:03:001:0757, площею 1,5008 га, що розташована на території Сокирянської міської ради Чернівецької області, а саме допустити працівників та техніку ПП «Волошкове» на орендовану земельну ділянку для проведення сільськогосподарських робіт. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. [PERSON] доповнив, що договори оренди землі з відповідачами укладено попереднім власником ПП «Волошкове» [PERSON], тому обставини укладення даних договорів, передачі земельних ділянок та виплати орендної плати за 2011 рік йому не відомі, оскільки такі дії вчинялися попереднім власником підприємства. Визнав, що позивач до 20.03.2016 року не направляв відповідачам листи в відповідності до п.5 договору оренди. [PERSON] в липні 2016 року двічі чинив перешкоди позивачу в оранці та культивації своєї земельної ділянки. Вважає, що якщо б орендар почав здійснювати оранку земельної ділянки в даний час, то відповідач [PERSON] знову чинив би в цьому перешкоди. ПП «Волошкове» має намір засіяти земельну ділянку даного відповідача та допрацювати на ній сільськогосподарський рік. Акти про вчинення відповідачами позивачу перешкод в користуванні орендованими земельними ділянками склав він в с.Гвіздівці, він же, як свідок, їх підписав. Визнав, що на місці знаходження земельних ділянок відповідачів він був всього один раз, а решту разів не був. На земельній ділянці відповідача [PERSON] 24.07.2016 року, в день складання акту, він не був, а був на ній 27 чи 28 липня цього року один раз. Особисто даного відповідача та обставин чинення ним перешкод ПП «Волошкове» в користуванні земельною ділянкою він не бачив. Акта склав на підставі пояснень зазначених в ньому свідків. 21.07.2016 року він також не був свідком чинення перешкод [PERSON] підприємству в обробітку земельної ділянки. 27.07.2016 року він особисто був присутнім під час чинення перешкод ПП «Волошкове» в оранці земельної ділянки [PERSON] При цьому, самої [PERSON] на земельній ділянці не було, а були її довірені люди, які чинили такі перешкоди: [PERSON] та [PERSON], які діяли без довіреності. [PERSON] доповнив, реєстрація зміни власника ПП «Волошкове» відбулася в 2012 році на підставі договору купівлі-продажу корпоративних прав. Тоді ж проведено державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, укладених з відповідачами попереднім власником, яким ці договори не були зареєстровані. Тільки після реєстрації розпочалася дія договорів оренди. На даний час дійсність договорів оренди відповідачами не оспорено у встановленому законом порядку. Визнав, що від всіх відповідачів ПП отримало листи про відсутність намірів продовжувати дію договорів оренди після закінчення їх строку, однак коли не памятає. Кожен із відповідачів позовні вимоги не визнав, при цьому: Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на своїй земельній ділянці під час її обробітку відповідачем він був всього один раз і не чинив жодних перешкод, хоч і не був згідний, щоб його земельною ділянкою користувався позивач. 24.07.2016 року він приїхав на свою земельну ділянку, на збори власників, коли там вже перебували працівники поліції, а трактор стояв на вуглу поля. Через деякий час йому стало зле і його відвезли додому. Однак визнав, що не бажає продовження договірних відносин із позивачем і буде добиватися повернення йому земельної ділянки всіма законними способами. У червні та вересні 2016 року він подавав позивачу листи про своє небажання продовжувати дію договору оренди. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він бажає забрати у ПП «Волошкове» свою земельну ділянку і обробляти її самостійно. Договір оренди він уклав 20.03.2011 року з попереднім власником ПП «Волошкове» на 5 років і в той же день передав земельну ділянку орендарю. За 2011 рік попередній власник видав йому орендну плату. 21.07.2016 року він дійсно не допустив техніку позивача на свою земельну ділянку, ставши перед тракторами. Представниками підприємства йому пропонувалася інша земельна ділянка, однак він не погодився і не допустив техніку на свою земельну ділянку. Після цього позивач засіяв на даному полі ріпак, однак його земельну ділянку не засівав. Межі його земельної ділянки були позначені межовими знаками, які встановлені землевпорядною організацією після збору позивачем врожаю. Він не бажає продовження договірних відносин з ПП «Волошкове» і буде у законний спосіб добиватися повернення йому земельної ділянки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона бажає обробляти свою земельну ділянку самостійно. Договір оренди земельної ділянки вона уклала 20.03.2011 року з ПП «Волошкове», власником якого був [PERSON] і останній їй видав орендну плату у виді зерна за 2011 рік. Про зміну власника орендаря її ніхто не повідомляв. 27.07.2016 року вона позивачу перешкод в обробітку своєї земельної ділянки не чинила та нікого не уповноважувала їх чинити, де знаходиться її земельна ділянка, вона не знає, оскільки межові знаки не встановлені. Однак, в даний час вона не згідна на користування даною земельною ділянкою позивачем і буде в законний спосіб добиватися повернення їй земельної ділянки. За 2016 рік орендну плату позивач їй не видав. Вона направляла ПП «Волошкове» листа про відсутність намірів продовжувати дію договору оренди. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є власником земельної ділянки, що розташована поряд із ділянкою [PERSON] і також перебуває в оренді ПП «Волошкове». ПП «Веліс» визначило межі земельних ділянок власників, у тому числі його та [PERSON] Приблизно 4 місяці тому до нього зателефонували власники сусідніх земельних ділянок і повідомили, що техніка ПП «Волошкове» намагається виорати їхнє поле, а працівниками позивача знищені межові знаки їхніх земельних ділянок. Вони зупинили трактора і запитали тракториста, хто дозволив йому орати їхнє поле. Той зателефонував і приїхали охоронники, які зателефонували керівництву підприємства, а вони у відділення поліції. Коли приїхали працівники поліції, то техніка позивача виїхала з поля. Не памятає, чи був в той день на полі [PERSON], однак памятає, що був зять останнього, [PERSON]. Всі власники земельних ділянок вирішили сторожувати по черзі, щоб не допустити обробіток землі технікою ПП «Волошкове», у тому числі і зять [PERSON] [PERSON], що захищав інтереси останнього, який за станом здоровя не міг це робити. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є зятем відповідача [PERSON] та 24.07.2016 року перебував на земельній ділянці тестя. Після обіду йому зателефонував [PERSON] повідомив, що бачив як представник ПП «Волошкове» [PERSON] з охоронниками ходили по полю, на якому знаходиться земельна ділянка [PERSON] і знищували межові знаки. Коли він приїхав, то побачив купу коликів, що служили межовими знаками. Він почав спорити з представниками підприємства, які стверджували, що на той момент укладений з [PERSON] договір оренди ще дійсний, тому підстав для встановлення межових знаків не було. При цьому, трактор позивача стояв на даному полі. Після цього він поїхав і привіз [PERSON], коли на полі вже знаходилися працівники поліції. Через невеликий проміжок часу у тестя піднявся тиск і його автомашиною сусід повіз додому. Жодних перешкод техніці чи працівникам позивача в цей день [PERSON] не чинив. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є чоловіком сестри [PERSON] Приблизно в 20-х числах липня 2016 року він працював в своєму саду, що розташований приблизно за 80 метрів від земельної ділянки [PERSON] та її сина [PERSON] Почувши, що на даному полі працює великий трактор, він підїхав туди, зупинив трактор і наказав трактористу виїхати з поля, після чого той виїхав на дорогу і зупинився. Працівники йому відповіли, що підприємство купило право на землю у попереднього власника [PERSON] Тоді він зателефонував [PERSON], а також викликав працівників поліції. Пізніше приїхали працівники поліції та [PERSON], який жодного відношення до ПП «Волошкове» не мав. [PERSON] не уповноважувала його захищати свої права та інтереси і її в той день на полі не було. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 24.07.2016 року, приблизно о 9-10 годині ранку, він перебував на полі в урочищі «Пташник», на якому знаходиться земельна ділянка [PERSON] і побачив, що троє охоронників позивача, в чорному спецодязі, виривають межові знаки людей, які побажали виділити свої земельні ділянки, для особистого обробітку. Тоді він зателефонував цим людям і на його дзвінок приїхали: [PERSON], зять [PERSON] [PERSON] та інші. Сам [PERSON] участі в сварці не приймав, приїхав десь через годину, вже тоді, коли на місці знаходилися працівники поліції. Однак, останній не був згідний із користуванням позивачем його земельною ділянкою. Через деякий час йому стало зле і його повезли додому. В той день жодної техніки ПП «Волошкове» на полі не було, а стояли тільки 2 автомобілі охорони. Сварка в той день була тільки про знищення межових знаків, а про обробіток землі технікою позивача, сварки не було. Жодних актів в той день складено не було. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно державного акту, серія ЧВ №061496, виданого Сокирянською районною державною адміністрацією 15.02.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів №010581800287 [PERSON] належить земельна ділянка, розташована на території Сокирянської міської ради Чернівецької області, кадастровий номер 7324010100:04:001:0255, площею 1,5127 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно державного акту, серія ЧВ №061183, виданого Сокирянською районною державною адміністрацією 11.02.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів №010581800059 [PERSON] належить земельна ділянка, розташована на території Сокирянської міської ради Чернівецької області, кадастровий номер 7324010100:04:001:0058, площею 2,6958 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно державного акту, серія ЯД №120326, виданого Сокирянською районною державною адміністрацією 27.10.2009 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів №010981800257 [PERSON] належить земельна ділянка, розташована на території Сокирянської міської ради Чернівецької області, кадастровий номер 7324010100:03:001:0737, площею 1,5008 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01.09.2011 року між ПП «Волошкове» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років. Даний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Сокирянському районі Чернівецької області 02.04.2012 року за реєстровим №732401014002264. В той же день, 01.09.2011 року сторонами договору підписано акт приймання-передачі земельної ділянки. 20.03.2011 року між ПП «Волошкове» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років. Даний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Сокирянському районі Чернівецької області 01.02.2012 року за реєстровим №732401014001342. В той же день, 20.03.2011 року сторонами договору підписано акт приймання-передачі земельної ділянки. 20.03.2011 року між ПП «Волошкове» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років. Даний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Сокирянському районі Чернівецької області 10.12.2012 року за реєстровим №732401014004414. В той же день, 20.03.2011 року сторонами договору підписано акт приймання-передачі земельної ділянки. Ст.18 Закону України «Про оренду землі», п.43 кожного із договорів оренди передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі". За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до п.8 кожного із договорів, їх укладено на пять років, а згідно п.43 кожного із договорів, вони набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як встановлено судом, [PERSON] і ПП «Волошкове», [PERSON] і ПП «Волошкове», [PERSON] і ПП «Волошкове» дійшли згоди щодо істотних умов договорів оренди земельних ділянок, скріпивши 01.09.2011 року, 20.03.2011 року та 20.03.2011 року договори своїми підписами, що і є моментом укладення кожного із договорів. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації. Тобто, відповідно до положень договорів оренди та Закону України "Про оренду землі" в момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд України у постанові №6-162ц13 від 19.02.2014 року. Згідно ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. За таких обставин, суд вважає, що доводи представників позивача про те, що моментом укладення договорів оренди землі є дата їх державної реєстрації (відповідно 02.04.2012 року, 01.02.2012 року та 10.12.2012 року) є необгрунтованими, оскільки відповідно до зазначених положень договорів оренди та\~Закону України «Про оренду землі»\~в момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. Тобто, з урахуванням вищенаведеної правової позиції Верховного Суду України, яку суд враховує під час вирішення даного спору, договори оренди, укладені позивачем з відповідачами: ●з [PERSON] укладений 01.09.2011 року, зареєстрований у встановленому законом порядку 02.04.2012 року, дійсний до 01.09.2016 року; ●з [PERSON] укладений 20.03.2011 року, зареєстрований 01.02.2012 року, дійсний до 20.03.2016 року; ●з [PERSON] укладений 20.03.2011 року, зареєстрований 10.12.2012 року, дійсний до 20.03.2016 року. Відповідно до п.37 кожного із договорів оренди, дія договору припиняється, зокрема у разі закінчення строку, на який його було укладено. Як встановлено судом, додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди землі або нового договору оренди спірної земельної ділянки сторонами не укладалося. П.8 кожного із договорів оренди передбачено, що договір укладено на 5 років. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовження його дії. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні визнав, що ПП «Волошкове» не направляло кожному із відповідачів листа про свій намір продовжити дію договору оренди на новий строк, як це передбачено п.8 договорів оренди. Також, представники позивача не надали суду докази, які б підтверджували вчинення позивачем передбачених п.8 договорів оренди дій, на підтвердження свого наміру продовжити дію договорів. Натомість, представники позивача висловили в судовому засіданні твердження, що строк дії кожного із договорів оренди закінчується після спливу 5 років з моменту його реєстрації, не приймаючи до уваги дату їх укладення, яке суд вважає помилковим. Враховуючи встановлені вище обставини, умови договору та вимоги закону, суд приходить до висновку про відсутність допущених з боку відповідачів [PERSON] та [PERSON] порушень прав ПП «Волошкове» на користування спірними земельними ділянками, оскільки укладені 20.03.2011 року між сторонами договори оренди землі станом на 24.07.2016 року та 27.07.2016 року вже припинили свою дію. Договір оренди землі від 01.09.2011 року, укладений між [PERSON] і ПП «Волошкове» станом на 21.07.2016 року не припинив свою дію, однак на день ухвалення судом даного рішення строк його дії закінчився, тому у разі задоволення судом позовних вимог, можуть бути порушені законні права відповідача [PERSON], як власника земельної ділянки. Проаналізувавши докази, надані представниками позивача на підтвердження обставин вчинення в липні 2016 року кожним із відповідачів перешкод позивачу у користуванні орендованими, як вважають представники позивача, земельними ділянками, суд встановив наступне: В акті про вчинення перешкод від 24.07.2016 року зазначено, що його складено в смт.Сокиряни, урочище «Пташник». Даний акт складено комісією в складі: голова комісії [PERSON], члени комісії [PERSON] та [PERSON] [PERSON] підтверджує ту обставину, що даного числа орендодавець [PERSON] чинив ПП «Волошкове» перешкоди в користуванні орендованою земельною ділянкою, зокрема не допустив працівників та техніку ПП «Волошкове» на орендовану земельну ділянку та не дозволив проводити на ній сільськогосподарські роботи (оранку та культивацію). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] визнав ту обставину, що даний акт складено в с.Гвіздівці, а не в м.Сокиряни, на місці знаходження земельної ділянки [PERSON], а сам він на місці події не був, свідком обставин, зазначених в акті, який він підписав як голова комісії, не був, особисто [PERSON] не бачив. В акті зазначив, що перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивачу вчиняв [PERSON], оскільки останній є власником даної ділянки. За таких обставин, у відповідності до вимог ст.59 ч.1 ЦПК України, суд вважає вищезазначений акт недопустимим доказом та не приймає його до уваги під час ухвалення даного рішення. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт вчинення ними перешкод ПП «Волошкове» в обробітку своїх земельних ділянок, а також земельної ділянки [PERSON], а останнього, який є особою похилого віку та хворою людиною, привезли на місце знаходження земельної ділянки тоді, коли там вже знаходилися викликані [PERSON] працівники поліції та техніка позивача вже не працювала. Відповідача посадили на стільчик і він сидів біля автомобіля. Через 15-20 хвилин йому стало зле і його відразу ж відвезли додому. Жодних повноважень на захист своїх прав [PERSON] їм не надавав, вони діяли на власний розсуд. Інших доказів на підтвердження позовних вимог представниками позивача суду не надано. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні визнали, що у позивача відсутні докази, які б стверджували, що на день звернення ПП «Волошкове» до суду з даним позовом, відповідач [PERSON] вчиняв позивачу перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Таким чином, наданими представниками позивача доказами факт вчинення відповідачем [PERSON] активних дій по перешкоджанню позивачу ПП «Волошкове» користуватися земельною ділянкою, не доведено, а досліджені в судовому засіданні докази та визнані представником позивача [PERSON] обставини спростовують такий факт. В акті про вчинення перешкод від 21.07.2016 року зазначено, що його складено в смт.Сокиряни, урочище «Хрест». Даний акт складено комісією в складі: голова комісії [PERSON], члени комісії [PERSON] та [PERSON] [PERSON] підтверджує ту обставину, що даного числа орендодавець [PERSON] чинив ПП «Волошкове» перешкоди в користуванні орендованою земельною ділянкою, зокрема не допустив працівників та техніку ПП «Волошкове» на орендовану земельну ділянку та не дозволив проводити на ній сільськогосподарські роботи (оранку та культивацію). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] визнав ту обставину, що даний акт складено в с.Гвіздівці, а не в м.Сокиряни, на місці знаходження земельної ділянки [PERSON], а сам він на місці події не був, свідком обставин, зазначених в акті, який він підписав як голова комісії, не був, в його присутності [PERSON] перешкод в обробітку своєї земельної ділянки не вчиняв, однак це бачили інші члени комісії: [PERSON] та [PERSON] В акті зазначив, що перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивачу вчиняв [PERSON], оскільки останній є власником даної ділянки. За таких обставин, у відповідності до вимог ст.59 ч.1 ЦПК України, суд вважає вищезазначений акт недопустимим доказом та не приймає його до уваги під час ухвалення даного рішення. Інших доказів на підтвердження позовних вимог представниками позивача суду не надано. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні визнали, що у позивача відсутні докази, які б стверджували, що на день звернення ПП «Волошкове» до суду з даним позовом, відповідач [PERSON] вчиняв позивачу перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Таким чином, наданими представниками позивача доказами факт вчинення відповідачем [PERSON] активних дій по перешкоджанню позивачу ПП «Волошкове» користустуватися земельною ділянкою, не доведено, а досліджені в судовому засіданні докази та визнані представником позивача [PERSON] обставини спростовують такий факт. В акті про вчинення перешкод від 27.07.2016 року зазначено, що його складено в смт.Сокиряни, урочище «ЗМС». Даний акт складено комісією в складі: голова комісії [PERSON], члени комісії [PERSON] та [PERSON] [PERSON] підтверджує ту обставину, що даного числа орендодавець [PERSON] чинила ПП «Волошкове» перешкоди в користуванні орендованою земельною ділянкою, зокрема не допустила працівників та техніку ПП «Волошкове» на орендовану земельну ділянку та не дозволила проводити на ній сільськогосподарські роботи (оранку та культивацію). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] визнав ту обставину, що даний акт складено в с.Гвіздівці, а не в м.Сокиряни, на місці знаходження земельної ділянки [PERSON], а сам він на місці події був, свідком обставин, зазначених в акті, який він підписав як голова комісії, був, однак особисто [PERSON] не бачив. Перешкоди в обробітку земельної ділянки [PERSON] чинили інші люди: [PERSON] та [PERSON], які жодних довіреностей на право діяти від імені [PERSON] не надавали. В акті зазначив, що перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивачу вчиняла [PERSON], оскільки остання є власником даної ділянки. За таких обставин, у відповідності до вимог ст.59 ч.1 ЦПК України, суд вважає вищезазначений акт недопустимим доказом та не приймає його до уваги під час ухвалення даного рішення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком сестри [PERSON] і на власний розсуд, без надання йому [PERSON] будь-яких повноважень, перешкоджав працівникам та техніці ПП «Волошкове» обробляти земельну ділянку [PERSON], а остання на своїй земельній ділянці взагалі не була в той день. Інших доказів на підтвердження позовних вимог представниками позивача суду не надано. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні визнали, що у позивача відсутні докази, які б стверджували, що на день звернення ПП «Волошкове» до суду з даним позовом, відповідач [PERSON] вчиняла позивачу перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Таким чином, наданими представниками позивача доказами факт вчинення відповідачем [PERSON] активних дій по перешкоджанню позивачу ПП «Волошкове» користуватися земельною ділянкою, не доведено, а досліджені в судовому засіданні докази та визнані представником позивача [PERSON] обставини спростовують такий факт. З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ПП «Волошкове» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід відмовити, за безпідставністю. Оскільки суд прийшов до висновку про залишення позовів без задоволення, понесені відповідачами та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі по 1000 грн. кожним, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з позивача на їхню користь в повному обсязі. На підставі ст. ст. 11,16,638,792 ЦК України, ст.152 ЗК України, ст..ст.18,20 Закону України «Про оренду землі» та

Outcome: approved