Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив розірвати договір між ним та відповідачкою ПП "[PERSON]." щодо здійснення гарантійного ремонту мобільного телефону, стягнути з відповідачки Приватного підприємця "[PERSON]." на його користь 5878 грн. (вартість мобільного телефону), неустойку за кожен день затримки усунення недоліків телефону в розмірі 1% від вартості товару в сумі 3480 грн., грошову суму в якості компенсації за спричинену моральну шкоду в розмірі 100% від вартості телефону - 5878 грн., а також, судові витрати покласти на відповідачку Приватного підприємця "[PERSON].". В обґрунтування позову позивач вказав на те, що Сервісний центр "Cellworks" належить відповідачці Приватному підприємцю [PERSON]. 04 березня 2014 року він звернувся до сервісного центру "Cellworks" з проханням здійснити гарантійний ремонт його мобільного телефону "Nokia Lumia 1520", IMEI: [NUMBER], який він купив 20.12.2013 року в Інтернет-магазині "Алло", гарантійний термін якого - 1 рік. Через півтора місяці після покупки телефону в ньому з'явились недоліки: не працювала фронтальна камера (телефон перезавантажувався при її включенні), при підключенні телефону до комп'ютера телефон комп'ютером не розпізнавався, на екрані телефону з'явилися світлі плями (лівий нижній та лівий верхній кути), при підключенні через функцію "блютуз" телефон комп'ютером не розпізнавався. Відповідач сервісний центр "Cellworks" є офіційним дилером компанії "Nokia", про що свідчить вивіска над сервісним центром "Cellworks" і що також підтвердила ця компанія під час листування. Під час передачі телефону працівники відповідача уважно обстежили телефон та задокументували у акті прийому-передачі стан телефону як "сліди експлуатації, подряпини на екрані". Працівники оглянули квитанцію та гарантійний талон телефону і прийняли телефон на гарантійний ремонт. 18 березня 2014 року позивач звернувся до відповідача щодо ремонту телефону, де йому було повідомлено, що телефон не відремонтований. Позивачу був наданий акт від 17.03.2014 року про відмову в обслуговуванні на підставі того, що ним "були порушені умови гарантійних зобов'язань" та "виявлені сліди стороннього втручання в апарат". Проте, позивач вказав, що він не здійснював ніякого втручання в свій мобільний телефон, оскільки він не є фахівцем в питаннях ремонту техніки, крім того, для такого втручання потрібно спеціальне обладнання, без якого неможливо відкрити телефонний апарат. Після огляду свого телефону, позивач побачив сліди стороннього втручання. Корпус телефону був пошкоджений. У зв'язку з цим, він одразу написав відповідачу заяву про те, що, коли він оглянув свій телефон, то виявив сліди пошкоджень від втручання в апарат, які були зроблені працівниками відповідача під час здійснення гарантійного ремонту. Тому, в своїй заяві він просив відшкодувати йому вартість телефону, а також, провести незалежну експертизу для з'ясування причин пошкоджень телефону. Після отримання цієї заяви працівники відповідача повідомили позивачу, що вони телефон відремонтують, приберуть сліди пошкоджень та відновлять повністю його функціональність. На цю пропозицію він погодився і знов залишив телефон у відповідача, проте, позивач знов отримав акт про відмову в гарантійному обслуговуванні, а телефон залишився без ремонту та з слідами втручання. 16 квітня 2014 року позивач отримав від відповідача лист, в якому було зазначено, що його телефон був направлений для ремонту в "сервіс вищої категорії - Крок-ТТЦ, м. Київ", який відмовив в гарантійному обслуговуванні на підставі порушень. Позивачу було запропоновано забрати телефон і оскільки відповідач погрожував йому стягненням плати за зберігання телефону, він вимушений був його забрати. Коли позивач отримав свій телефон, то був шокований - окрім того, що погіршився його зовнішній вигляд (з'явилися сліди втручання в телефон), телефон взагалі перестав працювати: він навіть не вмикався, не заряджався. Після цього, відповідач зазначив, що відмовляє йому в усіх послугах, платних та гарантійних. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та просив відмовити йому в задоволенні в повному обсязі. При цьому, вказав, що позивач, дійсно, звернувся до Сервісного центру "Cellworks" та заявив про несправність мобільного телефону Nokia 1520.1, IMEI: [NUMBER]. Зазначив, що прийом будь-якого обладнання до Сервісного центру, здійснює працівник, що не має відповідної технічної освіти та не володіє спеціальними знаннями для можливості перевірки будь-яких пристроїв на наявність слідів потрапляння вологи або слідів несанкціонованого ремонту. Більш того за технічними правилами будь-який електротехнічний пристрій, згідно вимог Виробників, перевіряється на наявність будь-яких пошкоджень тільки на спеціально обладнаній території Сервісного центру, яка має антистатичне покриття, спеціальне обладнання для розкручування, розбирання пристроїв. Проведення діагностики будь-якого обладнання покладено саме на інженерів СЦ, тобто спеціалістів, що мають відповідну технічну освіту та пройшли спеціальне навчання. Щодо причин відправлення відповідачем товару позивача до СЦ "Крок ТТЦ", замість обслуговування його за місцем звернення позивачем у м. Дніпропетровську, пояснив, що відповідно до умов Агентської Угоди № N/09 про сервісне обслуговування техніки Nokia від 01.02.2009 року укладеного між ТОВ "Крок ТТЦ" та ФОП [PERSON], враховуючи надані ФОП [PERSON] повноважень, остання не мала можливості та технічного оснащення і відповідних запасних частин для проведення гарантійного ремонту потрібного для усунення недоліків товару позивача. Діючи в межах наданих повноважень ФОП [PERSON], прийняла та здійснила відправлення товару позивача для гарантійного ремонту до СЦ вищого рівня авторизації, уповноваженого виробником. СЦ "Крок ТТЦ" має від виробника вищий рівень авторизації, а це в свою чергу свідчить про те, що працівники-інженери, що здійснюють діагностику обладнання мають вищу технічну освіту та пройшли навчання з якісного обслуговування техніки виробника Nokia та допущені до проведення таких робіт. Вислухавши сторони, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. У судовому засіданні було встановлено, що 20 грудня 2013 року позивач придбав мобільний телефон "Nokia Lumia 1520 yellow" за ціною 5819,00 грн., що підтверджується актом № S2 1339743600014 приймання-передачі товарів (послуг), здійснення розрахунків зі споживачем від 20.12.2013 року (а.с.5). У зв'язку з виникненням технічних несправностей в роботі мобільного телефону, позивач 04 березня 2014 року звернувся до сервісного центру "Cellworks", який належить приватному підприємцю [PERSON], з проханням здійснити гарантійний ремонт його мобільного телефону. Сервісним центром "Cellworks" був прийнятий на гарантійне обслуговування мобільний телефон позивача, про що була надана гарантійна квитанція № 001-74239 від 04.03.2014 року (а.с.4). Згідно вказаної квитанції мобільний телефон позивача мав такі несправності: не працювала фронтальна камера - перезавантажувався, телефон не розпізнається при підключенні до комп'ютера, світлі плями на екрані телефону (лівий нижній та лівий верхній кути), телефон не розпізнається при підключенні до комп'ютера через блютуз. А також, зазначено, що телефон має сліди експлуатації, без захисної плівки та має подряпини. Вищевказана гарантійна квитанція № 001-74239 від 04.03.2014 року була визначена сторонами, як договір щодо здійснення гарантійного ремонту мобільного телефону. В свою чергу Сервісний центр "Cellworks" направив вищевказаний мобільний телефон позивача в Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок-ТТЦ" для здійснення діагностики та гарантійного ремонту, оскільки Сервісний центр "Cellworks" немає повноважень на здійснення певного виду робіт, які натомість має Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок-ТТЦ", якому надана авторизація фірмою Nokia через своє представництво в Україні. При цьому, гарантійною квитанцією № 001-74239 від 04.03.2014 року, наданою відповідачем позивачу, не передбачено, що мобільний телефон буде направлений Сервісним центром "Cellworks" на гарантійний ремонт в Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок-ТТЦ". Іншим належним способом відповідач не повідомив позивача про направлення належного йому майна на гарантійний ремонт в Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок-ТТЦ". На підтвердження правомірності дій відповідачки, представником останньої була надана Агентська Угода № N/09 про сервісне обслуговування техніки Nokia від 01.02.2009 року, укладена між ТОВ "Крок ТТЦ" та ФОП [PERSON] Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок-ТТЦ" склало акти № 5PM46P-1 від 17.03.2014 року та № BL7V6AL-1 від 01.04.2014 року про відмову в гарантійному обслуговуванні у зв'язку з тим, що порушено умови гарантійних зобов'язань виробника, а саме виявлено сліди стороннього втручання в апарат (а.с.9-10). Позивач з такими висновками категорично не згоден і вважає, що його телефон був пошкоджений відповідачем. Крім того, зазначив, що на ремонт його телефон приймався саме Сервісним центром "Cellworks". Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, згідно гарантійної квитанції № 001-74239 від 04.03.2014 року, наданої позивачу Сервісним центром "Cellworks", мобільний телефон позивача мав такі несправності: не працювала фронтальна камера - перезавантажувався, телефон не розпізнається при підключенні до комп'ютера, світлі плями на екрані телефону (лівий нижній та лівий верхній кути), телефон не розпізнається при підключенні до комп'ютера через блютуз. Тобто, телефон працював, але мав певні технічні несправності. При цьому, зазначено, що телефон має сліди експлуатації, без захисної плівки та має подряпини. Проте, після повернення телефону позивачу, телефон повністю не працює та має сліди не професіонального розкриття, що підтверджується фотознімками, доданими до матеріалів справи (а.с.52,56). В судовому засіданні була допитана свідок [PERSON], яка є дружиною позивача та яка вказала, що телефон її чоловіка через деякий час після покупки вийшов з ладу, у зв'язку з чим він здав його відповідачу в ремонт. При здаванні телефону в ремонт він був в належному вигляді та мав лише сліди користування ним та не мав пошкоджень. Після повернення телефону, він мав пошкодження та не працював взагалі. З урахуванням вищевказаного, суд прийшов до висновку, що мобільний телефон позивача був пошкоджений відповідачем під час здійснення його діагностики. Тому, суд вважає дії відповідача в цій частині порушенням зобов'язань перед позивачем, оскільки свого дозволу на таке відправлення він не надавав. Відповідно до п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: належну якість продукції та обслуговування; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до абзацу 3 ч. ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів", за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Аналогічні положення містяться в ст. 709 ЦК України. Мобільний телефон позивача знаходився в ремонті з 04 березня 2014 року, тобто, з 18 березня 2014 року позивачу належить до виплати неустойка за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк, яка складає 3491 грн. 40 коп. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Так, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивача та глибину його душевних страждань, в наслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивача в цій частині та стягнути з Приватного підприємця [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 1000 грн. 00 коп. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним розірвати Договір № 001-74239 від 04.03.2014 року, укладений між [PERSON] та Приватним підприємцем [PERSON], щодо здійснення гарантійного ремонту мобільного телефону Nokia 1520.1, IMEI: [NUMBER], стягнути з Приватного підприємця [PERSON] на користь [PERSON] вартість мобільного телефону Nokia 1520 в сумі 5819 грн. 00 коп., неустойку за кожен день затримки усунення недоліків телефону в розмірі 1% від вартості товару в сумі 3491 грн. 40 коп. та компенсацію за спричинену моральну шкоду в сумі 1000 грн. 00 коп., а всього 10310 грн. 40 коп. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 487 грн. 20 коп., з яких судовий збір за позовні вимоги не майнового характеру складає 243 грн. 60 коп. та судовий збір за позовні вимоги майнового характеру складає 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial