Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Заявник [PERSON] 16.10.2018 р. звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності йому договору купівлі-продажу від 14.04.1992 року житлового будинку з надвірними будівлями у м. Херсоні, сел. Зеленівка, вул. 8 Березня, буд. 29. В обгрунтування заяви зазначив, що 14 квітня 1992 року з радгоспом "Овочевий" уклав договір купівлі-продажу житлового будинку №29, що знаходиться за адресою: м. Херсон, сел. Зеленівка, вул. 8 Березня, однак у зв'язку з невірним перекладом з російської на українську мову його по-батькові, останнє в договорі вказано як "Афанасійович". В зв'язку з зазначеною помилкою, він не має можливості розпорядитись належним йому майном, тому змушений звернутись до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.10.2018 року заяву залишено без руху, з підстав не відповідності останньої вимогам ст. 175 ЦПК України. 25.10.2018 року заявником подано до суду заяву в новій редакції. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.10.2018 р. відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 26.11.2018 р. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. Представник Першої Херсонської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності. Представник Зеленівської селищної ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, враховуючи, що явка обов'язковою не визнавалась, суд вирішив за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Договір купівлі-продажу від 14.04.1992 року житлового будинку з надвірними будівлями №29, що знаходиться за адресою: м. Херсон, сел. Зеленівка, вул. 8 Березня, який укладено між Радгоспом "Овочевий" в особі [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 7-8). Як вбачається з паспорту громадянина України, що виданий 16.04.1996 р. прізвищем, ім'ям та по-батькові заявника є [PERSON], на російській мові - [PERSON] (арк. справи 21-22). З домової книги вбачається, що за адресою: м. Херсон, сел. Зеленівка, вул. 8 Березня, буд. 29 зареєстрований [PERSON]О, [INFO] (арк. справи 9-11). За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу. Факт, належності правовстановлюючого документу встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами належить заявнику [PERSON], зазначене підтверджено відомостями про реєстрацію заявника, а різниця у написанні по-батькові пов'язане з невірним перекладом. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб'єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки в разі встановлення такого факту він зможе розпорядитись на власний розсуд належним йому майном. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. Повний текст рішення складено 29 листопада 2018 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved