Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

02 серпня 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що її батькові [PERSON], на підставі сертифікату серії [NUMBER] від 25 січня 2001 року, виданого Новомосковської районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, належала земельна частка (пай), яка розташована на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. [INFO] року її батько [PERSON] помер, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на земельну частку (пай), розташовану на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Після смерті батька спадкоємцями за законом були вона, усиновлений померлим [PERSON] та його дружина [PERSON], які у встановлений законом термін звернулись до державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетрвоської області із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На теперішній час [PERSON] та [PERSON] оформили свої спадкові права, отримавши у спадок по 1/3 частині кожний спадкової земельної частки, а вона у квітні 2017 року звернулась до нотаріуса із заявою про видачу спадщини, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею до нотаріальної контори не представлено документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку або земельну частку (пай). У зв'язку з чим, з метою захисту своїх спадкових прав, вона вимушена звернутись до суду із цим позовом та просить визнати за нею, право на 1/3 частину земельної частки (паю), що знаходиться на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавали. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 23). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 34). Ухвалами Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року задоволено окремі клопотання позивача про витребування доказів та про розгляд первісного позову (а.с. 65-66, 73). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 91). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно Розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 9 від 17 січня 2001 року "Про виготовлення та видачу сертифікатів на право на земельний пай членам колективного сільськогосподарського підприємства "Вільне" затверджено розмір земельного паю, затверджено вартість земельного паю та надано дозвіл на виготовлення сертифікатів на право на земельний пай 443 членам колективного сільськогосподарського підприємства "Вільне" (а.с. 85, 86,87, 93, 94, 95). Відповідно до копії сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 25 січня 2001 року, виданого на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 9 від 17 січня 2001 року, [PERSON], який проживає в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області, належить право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП "Вільне" у розмірі 6,22 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить 55 699,00 грн. (а.с. 12, 47). [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 6, 45), який є чоловіком [PERSON], та батьком [PERSON] і [PERSON], що підтверджується наданими матеріалами. За життя [PERSON] заповіт не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 597/2002, відкритої після його смерті (а.с. 43-51). Судом установлено, що позивач та відповідачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], звернувшись до Новомосковської нотаріальної контори Дніпропетровської області із відповідними заявами (а.с. 43, 44). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 вересня 2002 року, виданим виконуючим обов'язків нотаріуса Новомосковської районної нотаріальної контори Дніпропетровської області Яковлевою І. М., після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, видано спадщину на імена дружини померлого - [PERSON] та сина померлого - [PERSON], яка складається з 2/3 частин грошових внесків з відповідною часткою нарахованих відсотків, компенсації та індексації, що знаходиться в ощадному банку № 2991/06 с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області, на рахунках [NUMBER] та на 2/3 частин земельної частки (паю), посвідченого сертифікатом у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Вільне", що належало померлому на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого 25 січня 2001 року Новомосковською районною державною адміністрацією на підставі рішення № 9 від 17 січня 2001 року, та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER]. Спадщина на іншу 1/3 частину спадкового майна ще не видано (а.с. 48). Позивач [PERSON] у квітні 2017 року звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька - [PERSON]. а саме на земельну частку (пай), але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не представлено документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку або земельну частку (пай) (а.с.10, 51 зворот). Відповідно до роз'яснень п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦКУ. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Пунктом 2 вищезазначеного Указу встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Аналіз вищезазначених норм законодавства свідчить про те, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту видачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. У зв'язку зі смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності, або на його частку в спільному майні. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджений факт належності [PERSON] права на земельну частку (пай) площею 6,22 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території КСП "Вільне" Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що посвідчено сертифікатом серії [NUMBER], позивач є спадкоємцям за законом, яка прийняла спадщину, інші спадкоємці за законом першої черги - [PERSON] і [PERSON] оформили свої спадкові права на спірне спадкове майно, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права на спадкове майно після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, і за позивачем належить визнати право на 1/3 частину земельної частки (паю), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved