Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ ПРИВАТБАНК " подало до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить стягнути з відповідачки - [PERSON] на користь ПАТ КБ „Приват Банк" заборгованість у розмірі 18227 гривень 77 копійок за кредитним договором №CV03R703591377 від 28.08.2013 року, яка складається з наступного: 12558 гривень 54 копійки - заборгованість за кредитом, 9 гривень 82 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4315 гривень 23 копійки - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань зо договором, штрафи: 500 гривень - фіксована частина та 844 гривні 18 копійок - процентна складова. Стягнути судові витрати у розмірі 243 гривні 60 копійок. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача Яремчук А.О. в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Судом досліджені наступні докази: заява [PERSON] від 23.07.2013 року №CV03R703591377, Умови і правила надання банківських послуг ПАТ КБ „ПриватБанк", копія товарного чеку №1206890 від 23 липня 2013 року, копія довідки про умови кредитування ПриватБанку та сукупну вартість споживчого кредиту. Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПриватБанк", та відповідачкою [PERSON] 23 липня 2013 року був укладений кредитний договір. Згідно даного договору відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 12558 гривень 54 копійки зі сплатою відсотків у розмірі 0,12% річних, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 257 гривень 17 копійок, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1014 гривень 25 копійок з кінцевим терміном повернення 22.07.2015 року. Отже, між позивачем та відповідачкою відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідачка зобов'язалася щомісячно сплачувати відповідні платежі за цим договором. Сторонами було визначено щомісячний платіж за договором в сумі 523 гривні 94 копійки, а з 26 травня 2014 року у сумі 775 гривень 11 копійок, період сплати з 21 по 25 число кожного місяця. Згідно пункту 2.4.5.1 Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ „ПриватБанк", у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. Проте, станом на 29.10.2014 року відповідачка [PERSON] не виконала свої зобов'язання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернула позивачу основний борг в сумі 12558 гривень 54 копійки, а також прострочила заборгованість по відсотках в сумі 9 гривень 82 копійки. Відповідно до умов договору, а саме п. 2.4.5.5 Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ „ПриватБанк" відповідачці нараховані штрафи: 500 гривень штрафу (фіксована частина), 844 гривні 18 копійок штраф (процентна складова) та пеня за несвоєчасність виконанням зобов'язань за договором в сумі 4315 гривень 23 копійки. Загальна сума нарахованої заборгованості складає 18227 гривень 77 копійок. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідачка в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від своїх зобов'язань за цим договором, порушила свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Разом з тим, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Відповідачка не просила суд зменшити розмір неустойки. Таким чином, суд не вважає за можливе зменшити розмір неустойки, нарахованої позивачем. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. У заяві позивальника за підписом відповідачки [PERSON] від 23.07.2013 року зазначено що остання ознайомилася і згідна з мовами кредитування. Відповідачка надала свою згоду на те, що ця заява, разом із запропонованими банком умовами і правилами, Тарифами, складає між нею та банком кредитно - заставний договір. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю і з відповідачки слід стягнути на користь позивача борг в сумі 18227 гривень 77 копійок, в тому числі: 12558 гривень 54 копійки основного боргу, заборгованість по процентах в сумі 9 гривень 82 копійки, пеню за несвоєчасність виконанням зобов'язань за договором в сумі 4315 гривень 23 копійки, штраф у фіксованій частині 500 гривень та як відсоток від суми заборгованості в сумі 844 гривні 18 копійок. Суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 263 гривні 72 копійки в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору. Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст. 509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved