Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

21.04.2020 року судом зареєстровано позов КП «Вінницяміськтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 11 927, 41 грн. (а.с. 1-6). Позов мотивований тим, що відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», але в зв`язку з тим, що відповідачі вчасно не розраховувались за надані послуги, за період з 01.04.2017 року по 29.02.2020 року виник борг в сумі 10 893, 83 грн. Крім того, за весь час прострочення сплати платежів відповідно до ст. 625 ЦК України нараховані 3% річних - 405, 95 грн. та інфляційні - 627, 63 грн. КП «Вінницяміськтеплоенерго» просило стягнути солідарно з відповідачів суму боргу з урахуванням інфляційних та 3% річних в загальному розмірі 11 927, 41 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача - Мандер М.О. позовні вимоги до [PERSON] , [PERSON] підтримав частково. Суду пояснив, що основна сума боргу - 10 893, 83 грн. була сплачена після пред`явлення позову, до початку розгляду справи по суті. Однак, відповідачі не сплатили інфляційні - 627, 63 грн. та 3% річних - 405, 95 грн., всього 1033,58 грн., тому просив стягнути дану суму з відповідачів солідарно. Крім того, оскільки [PERSON] позов визнала, просив повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви. Відповідач [PERSON] позов визнала. Суду пояснила, що вона є співвласницею квартири [ADDRESS] , проте в квартирі не проживає. Особові рахунки із іншим співвласником поділені. Борг в сумі 10 893,63 грн. вона сплатила 30.05.2020 року. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не з`являлась з невідомих причин, про день та час розгляду справи була повідомлена рекомендованими листами за адресою місця реєстрації проживання. Відзивів на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не подавала. Враховуючи згоду учасників справи, суд вважає можливим розглянути дану справі у відсутності відповідача [PERSON] . Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та норми ЦК України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок відкритий на [PERSON] , є споживачами послуг централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" відповідно до Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року та Закону України "Про житлово-комунальні послуги", предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктами 1, 5 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 9 вищезазначеного закону встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно вимог частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідна правова позиція Верховного Суду України викладена в ухвалі у справі № 6-59цс13 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Споживаючи послуги, надані КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", відповідачі не оплатили отримані послуги у встановленому порядку. За період з 01.04.2017 року по 29.02.2020 року виник борг в сумі 10 893, 83 грн. За весь час прострочення сплати платежів відповідно до ст. 625 ЦК України нараховані 3% річних - 405, 95 грн. та інфляційні - 627, 63 грн. В судовому засіданні було встановлено, що борг в сумі 10 893, 83 грн. був сплачений [PERSON] 30.05.2020 року, після звернення до суду з даним позовом, тому представник позивача позов в цій частині не підтримав. Однак, нараховані за час прострочення виконання грошового зобов`язання 3% річних в сумі 405, 95 грн. та інфляційні в сумі 627, 63 грн. підлягають солідарному стягненню з відповідачів. При подачі позову до суду позивачем були понесені витрати на оплату судового збору - 2 102 грн. (платіжне доручення від 07.04.2020 року на а.с. 13). Частинами 3, 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведені норми, вирішуючи питання про розподіл витрат в зв`язку з визнанням позову, суд вважає необхідним зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області повернути КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (ЄДРПОУ 33126849) 50% судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до платіжного доручення № 12614 від 07.04.2020 року, в сумі 1051 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути решту частину судового збору в рівних частках, по 525,50 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed