Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Богодухівської сільської\~ ради про визнання за ним права в порядку спадкування на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,45 га в с. Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області по вул. Лесі Українки, 58 в порядку спадкування. Мотивує позов тим, що дана земельна ділянка належала його прабабі [PERSON], яка померла 13.07.2001 року. Все своє майно прабаба заповідала синові [PERSON]І, дідові позивача. Проте він хоч спадщину і прийняв, але не здійснив закінчення приватизації земельної ділянки, і 05.04.2010 року помер. Позивач\~є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняв спадщину, оскільки проживав постійно з дідом на час відкриття спадщини. Не може оформити свої спадкові права і змушений звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій просив\~ розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав.\~ Представник Богодухівської сільської ради\~ в судове засідання не зявився. в поданій до суду заяві просили розглядати справу без участі представника сільської ради. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Виходячи з приписів ст.128, ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 13 липня 2001 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-СР № 166542 (а.с. 6). Згідно рішення Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 29.09.1997 року № 9 [PERSON] було передано у приватну власність для особистого підсобного господарства земельну ділянку, площею 0,45 га (а.с. 8). Тобто за життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, але правовстановлюючий документ не отримувала (довідка Богодухівської сільської ради № 2119 від 08.12.2017 року а.с. 10). 25 квітня 1997 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Богодухівської сільської ради [PERSON], зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за № 31, яким заповіла [PERSON] все своє майно ( а.с. 43). Згідно довідки Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 08.12.2017 року № 2118, [PERSON] була зареєстрована в [INFO] та постійно проживала з сином [PERSON] , невісткою [PERSON] та онуком [PERSON] (а.с. 16). З наданих Черкаським обласним державним нотаріальним архівом документів спадкової справи вбачається, що спадщину померлої [PERSON] прийняв син [PERSON]І шляхом подачі до Чорнобаївської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. На ім"я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай, земельну частку (пай) розміром 3.16 в умовах кадастрових гектарах, що знаходиться КСП агрофірма "Богодухівська" с. Богодухівка Чорнобаївського району (а.с. 40-42). У відповідності до п. 1,2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК , якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної\~ дати\~ застосовується\~ чинне\~ на\~ той\~ час\~ законодавство,\~ зокрема,\~ відповідні\~ правила Цивільного кодексу Української РСР . Оскільки [PERSON] померла 13.07.2001 року, відповідно при вирішенні даної справи необхідно застосовувати положення чинного на той час ЦК Української РСР. Згідно положень ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається\~ прийняття\~ спадщини\~ під\~ умовою або\~ з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з\~ моменту відкриття спадщини. Як зазначено вище, син спадкодавця [PERSON] спадщину прийняв, відповідно весь об"єм спадкового майна, належні спадкодацеві права та обов"язки належали йому з моменту відкриття спадщини, в тому числі й право на завершення процедури приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. 05 квітня 2010 року дід позивача [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 138953, а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входило успадковане від матері право на завершення процедури приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,45 га. 24 червня 2008 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Богодухівської сільської ради [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 552, яким заповів все своє майно [PERSON] ( а.с. 12). З довідки Богодухівської сільської ради № 2146 від 14.12.2017 року встановлено, що спадщину [PERSON] прийняв його внук [PERSON] (а.с. 9). З листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 93/01-16 від 06 лютого 2018 року вбачається, що заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не поступали. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунками 1, 3 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-92 від 26.12.1996 «Про приватизацію земельних ділянок» (чинним на час прийняття вказаного рішення) було постановлено сільським, селищним, міським радам народних депутатів забезпечити передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Право приватної власності на земельні ділянки посвідчується відповідною [PERSON] народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Відповідно до\~ст. ст. 125, 126 ЗК України\~(в редакції чинній на день смерті спадкодавця) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до роз»яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів\~ є визнання права. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність для задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтованими з огляду на вищенаведені обставини.

Outcome: approved