Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору №21.10.2016-000000193 від 21.10.2016 року, укладеного між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON], перше 27.12.2016 року надало останній транш в сумі 5000 гривень 00 копійок на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення до 10.01.2017 року та платою за користування траншем у розмірі 1400 гривень. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та плати за користування ним і станом на 21.08.2017 року має заборгованість перед позивачем в сумі 19181 гривня 44 копійки, яку в добровільному порядку сплатити відмовляється, що спонукало ТОВ "Споживчий центр" звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в порядку, визначеному ч.3 ст. 76 ЦПК України , в судове засідання не з'явилася, доказів про наявність поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала . За таких обставини суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наданих позивачем доказів . Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 21.10.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" в особі [PERSON] (кредитор) та [PERSON] (позичальник), укладено кредитний договір № 21.10.2016-000000193. Відповідно до п. 1.4. договору протягом 3 робочіх днів з дати підписання цього договору кредитор надає позичальнику перший транш на наступний умовах : сума траншу становить 1500 гривень; строк користування траншем 14 календарних днів з дати надання траншу; плата за користування 420 гривень, що становить сукупну вартість кредиту в грошовому виразі та 28 % в процентному значенні. Згідно п. 2.9 договору у разі невиконання та/або неповного виконання позичальником зобов`язань щодо повернення відповідного траншу у встановлений строк та/або дострокового часткового повернення траншу, такий транш (його неповернута частина) вважається автоматично пролонгованим на строк, що дорівнює строку, на який надавався транш відповідно до Заявки у випадку сплати позичальником плати за користування щодо такого траншу та пені, якщо така була нарахована. При цьому позичальник не звільняється від зобов`язання додатково оплатити плату за користування щодо пролонгованого траншу, яка буде нарахована з наступного дня від дати пролонгації траншу у розмірі визначеній формулою. Згідно п. 5.4 договору у випадку невиконання / неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань за договорм , кредитор залишає за собою право нарахування пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання , а саме: - за прострочення повернення кредиту- пеню з розрахунку 2% за кожний день прострочення платежу; - за прострочення повернення плати за користуваня кредитом- пеню з розрахунку 2% за кожний день прострочення платежу. Відповідно до п. 7.1 договору в разі несплати кредиту та/або плати за користування у строки, встановленні договором, сума зобов'язань по погашенню кредиту та/або плати за користування з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування до позичальника може бути застосована пеня згідно п.5.4 кредитного договору. Згідно п. 7.2 договору кошти для погашення заборгованості в першу чергу направляти на погашення пені, потім простроченої плати за користування, потім плати за користування, потім кредиту, а сума, що залишилась після цього, направляється на компенсацію завданої шкоди, якщо така була завдана (п.7.2). Відповідно до п 8.1 договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2020 року, але у будь- якому разі до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань ( а.с. 6-7). Згідно підтвердження заявки до кредитного договору № 21.10.2016-000000193 від 27.12.2016 року : сума траншу становить 5000 гривень; строк користування траншем 14 календарних днів з дати надання траншу; сплата за користування 1400 гривень, що становить сукупну вартість кредиту в грошовому виразі, та 28% в процентному значенні (п.1.3) (а.с.8-9). З видаткового касового ордеру від 27.12.2016 року встановлено, що вказаного дня [PERSON] на підставі договору № 21.10.2016-000000193 від 21.10.2016 року було видано 5000 гривень (а.с. 10). З розрахунку суми заборгованості по кредитному договору встановлено, що заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 21.08.2017 року становить 19181 гривня 44 копійки та складається із : розміру заборгованості відповідача (транш+ плата за користування траншем - грошова сума, сплачена відповідачем, зарахована в рахунок траншу та/або плати за користування траншем) в сумі 6381 гривень 44 копійки; розміру пені, про стягнення якої заявляються позовні вимоги в сумі 12800 гривень (а.с. 11). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом . Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу . Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача, ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитного договору укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" та [PERSON], оскільки остання не виконала взяті на себе зобов'язання згідно з умовами договору, щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту на загальну суму 19 181 гривня 44 копійки . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1600 гривень 00 копійок . На підставі викладеного, ст.ст. 509,610,611,526,1054 ЦК України,

Outcome: approved