Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі Товариство) про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 08.1986р. 04.1990р., 05.2005р. 06.2017р. працював у Товаристві на посаді помічника машиніста екскаватора, машиніст екскаватора. За час роботи отримав професійне захворювання, яке було встановлено рішенням ЛЕК Українського НДІ. Згідно висновку МСЕК від 28.09.2017 р. йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 65% та 3 група інвалідності первинно з 18.09.2017р. з переоглядом у 2018 р. У результаті професійного захворювання змінився спосіб та якість життя, що завдає йому моральних страждань. Вважає, що відповідач не виконав вимоги Закону, щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці, внаслідок чого позивач отримав негативні зміни здоровя, що мають незворотній характер, завдано позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в 148 920 грн, а тому просив стягнути зазначену суму з відповідача на свою користь, без відрахування з цієї суми податку з доходів фізичних осіб. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, з підстав та доводів наведених в позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, у його задоволені просила відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії трудової книжки [PERSON], 24.04.1966р.н., з 26.08.1986р. 17.04.1990р. працював у Товаристві на посаді помічника машиніста екскаватора, а з 16.05.2005р. 09.2017р. працював у Товаристві на посаді помічника машиніста екскаватора та машиністом екскаватора (а.с.26-32). Окрім того, представник відповідача у судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] у вищезазначений період працював на підприємствах, правонаступником яких є ПрАТ ПівнГЗК. У акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18.07.2017р., затвердженого першим заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 18.07.2017р., складеного комісією, зазначено, що у хворого [PERSON], професія (посада) машиніст екскаватора, стаж роботи 33 роки 4 місяця (загальний), 12 років 9 місяців (за цією професією), 15 років 9 місяців (у цеху в умовах шкідливих факторів). Умови праці машиніста екскаватора в карєрі виробничої дільниці №1 з видобутку та навантаження гірничої маси на автомобільний транспорт Першотравневого карєру ПрАТ ПГЗК [PERSON] відносяться: - за рівнем загальної вібрації до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); - за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеню (шкідливі); - за параметрами шуму до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); - за показниками важкості праці - до 3 класу 2 ступеню (шкідливі); - за показниками напруженості праці - до 3 класу 2 ступеню (шкідливі). Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеню (шкідливі). Діагноз: 1. Вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, ускладненим гіпертонічною хворобою ІІ ст., у поєднані з полірадикулонейропатією на шийному (С5, С6, С7) та попереково-крижовому (L5, S1) рівнях з вираженими статико-динамічними порушеннями та стійким больовим синдромом, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), деформуючим остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) та колінних (ПФ другого ступеня) суглобів, трофічними порушеннями на кистях. Т75.2. 2.Хронічний (пиловий) бронхіт, ЛН першого ступеня. J44. Професійне захворювання виникло за таких обставин, працюючи машиністом екскаватора в карєрі виконував роботи з керування екскаватором по навантаженню гірничої маси у автомобільний транспорт. При цьому внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди, мавших місце важких режимів експлуатації екскаваторів, підпадав під вплив підвищених параметрів виробничої загальної вібрації та пилу. Працюючи раніше помічником машиніста екскаватора, з цих же причин також підпадав під вплив підвищених параметрів виробничої загальної вібрації та пилу (а.с.4-7). Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, Серія 12ААА №649624, [PERSON] [INFO], дата огляду 28.09.2017р., встановлено первинно третю групу інвалідності з 18.09.2017р. на строк до 01.10.2018р., причина інвалідності професійне захворювання, рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності Д-невр., сім. лік (а.с.8). Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, Серія 12 ААА №046178, [PERSON] [INFO], під час проведення первинного огляду встановлена ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 65% (55% - вібраційна хвороба, 10% - хронічний бронхіт) з 18.09.2017 р. до 01.10.2018р. Дата переогляду 01.09.2018р. Потреба у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторно-курортне лікування (а.с.9). У медичному висновку ЛЕКСПЛПЗ про наявність професійного характеру захворювання від 20.06.2017р. №753, [PERSON] [INFO], встановлено захворювання професійні з 20.06.2017р. Діагноз: 1. Вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, ускладненим гіпертонічною хворобою ІІ ст., у поєднані з полірадикулонейропатією на шийному (С5, С6, С7) та попереково-крижовому (L5, S1) рівнях з вираженими статико-динамічними порушеннями та стійким больовим синдромом, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), деформуючим остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) та колінних (ПФ другого ступеня) суглобів, трофічними порушеннями на кистях. Хронічний (пиловий) бронхіт. ЛН першого ступеня. Данні профмаршруту: з 08.1986р. по 04.1990р.-ПівнГЗК, Першотравневий карєр, помічник машиніста екскаватора; з 05.2005р. по 03.2006р. ВАТ ПівнГЗК, карєр Першотравневий, помічник машиніста екскаватора; з 03.2006р. по 06.2017р. ПРАТ ПІВНГЗК, карєр Першотравневий, машиніст екскаватора. Всього в шкідливих умовах 15 років 9 місяців (а.с.10-11). У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. З огляду на викладене суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачено обов'язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, а тому наявна вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу беззаперечні. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначені розміру моральної шкоди суд, враховує характер отриманих професійних захворювань [PERSON], багаторічний стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача впродовж 15 років 9 місяців, відсоток втрати ним професійної працездатності у розмірі 65% та третю групу інвалідності, з переоглядом у 01.10.2018р., стан здоров'я, зміною способу життя позивача та його якість, біль в шийному і попереково-крижовому відділах хребта з іррадіацією в кінцівки, що посилюється при рухах та після фізичного навантаження, біль та оніміння в дистальних відділах кінцівок, мерзлякуватість в них, побіління пальців рук на холоді, судоми в литкових мязах та мязах передпліч, частіше в нічний час, біль та обмеження рухів в плечових, ліктьових і колінних суглобах, утруднену ходу, загальну слабкість, задишку при фізичному навантаженні, кашель сухий та з мокротинням, потреби у Д нагляді лікарів поліклініки за місцем проживання, щорічні реабілітації, при загостренні прийом медикаментів групи НПЗП (диклофенак, олфен, диклоберл, моваліс, мелоксикам), міорелаксантів (мідокалм, тізалуд, толперил), анальгетиків (кетолонг, кетанов, дексалгін), вітамінів групи В, фізіотерапія; курсовий прийом хондропротекторів (алфлутоп, мукосат, терафлекс), вазоактивних та метаболічних препаратів (пентоксифілін, енелбін, актовегін, келтикан, ксантинола нікотинат), прийом бронхолітіків та відхаркувальних препаратів; постіний прийом антигіпертензивних препаратів під контролем АТ; уникати переохолодження, оздоровлення в санаторії-профілакторії неврологічного профілю, санаторно-курортне лікування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. Доводи представника відповідача про відсутність обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, суд до уваги не приймає, оскільки обов'язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця ПрАТ «ПівнГЗК», також доводи про те, що позивач свідомо обрав роботу протягом тривалого часу із шкідливими умовами та фактором виробничого процесу, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не виключають законодавчо закріпленого обов'язку роботодавця, забезпечити безпечні умови виробничого середовища. Посилання представника відповідача на несприятливу фінансову ситуацію підприємства відповідача не знімає відповідальності з ПрАТ ПівнГЗК за спричинення позивачу моральної шкоди. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» необхідно стягнути на користь [PERSON] 37 000 грн на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. З огляду на викладене необхідно стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial