Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Семенівського районного суду Полтавської області із заявою у якій, з метою усунення перешкод в оформленні спадкових прав на земельну частку (пай) на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області після смерті [PERSON], який був рідним дядьком її покійного чоловіка [PERSON], просила встановити факт спільного проживання померлого 02.04.2006 [PERSON] із заявником [PERSON]. У заяві вказано, що заявник є спадкоємцем за законом четвертої черги [PERSON] як особа, яка проживала разом із ним однією сім'єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Заявник заяву підтримала повністю, вказала, що [PERSON] був зареєстрований у [INFO], проте більш як 7 років до своєї смерті проживав із заявником. Заявник довідалася, що [PERSON] мав земельну ділянку, яку заявник бажає оформити як спадщину. Представник заявника заяву підтримала повністю, наголосила, що заявник більш як за 7 років до смерті [PERSON] забрала його проживати у свій будинок, де він і жив до дня смерті. Заявник також отримала він нього оригінал державного акта про право власності [PERSON] на земельну ділянку. Заінтересована особа представника у судове засідання не направила, листом від 26.06.2018 № 02-27/183 просила розглянути справу за відсутності свого представника. Позиції щодо заяви не повідомила. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України ухвалив вирішувати справу за відсутності представника заінтересованої особи. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Суд встановив, що 02.04.2006 помер [PERSON], який проживав [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Заявник просить встановити юридичний факт, оскільки вважає себе спадкоємцем четвертої черги [PERSON] відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем\~відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 ЦК). Отже часом відкриття спадщини [PERSON] є дата його смерті 02.04.2006. Відповідно до ст. 1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (ч. 1 ст. 58 Конституції України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набув чинності 01.01.2014, передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. При визначенні правового статусу осіб-спадкоємців четвертої та п'ятої черг спадкоємців за законом (статті 1264 - 1265\~ЦК) судам потрібно враховувати, що коло спадкоємців за законом визначається за нормами ЦК, який діяв на час відкриття спадщини, відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі\~ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п'ятої черг ("нових черг") відповідно до статей 1263 - 1265\~ЦК (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Відтак на час смерті [PERSON] (02.04.2006) ще не настав пятирічний строк, на який вказує ст. 1264 ЦК, як на підставу виникнення у його можливих спадкоємців права на спадкування у четверту чергу спадкоємців за законом, а, відтак, факт, про встановлення якого вказує заявник, не є таким, що обумовлює виникнення прав, інтересів, обов'язків тощо заявника [PERSON] щодо померлого 02.04.2006 [PERSON], тобто юридичним фактом щодо заявника. Ураховуючи зазначені положення законодавства суд відповідно до ст. 80 ЦПК України 11.07.2018 не допитував свідків. Державний нотаріус Семенівської державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON] постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2018 відмовила заявникові у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа про фактичне проживання із [PERSON] протягом 5 років однією сім'єю. Заїчинська сільська рада довідкою від 07.02.2017 № 02-25/58 ствердила, що [PERSON] проживав і був зареєстрований до дня смерті у с. Середине Семенівського району Полтаської області по вул. Гагаріна, 18, на день смерті проживав одиноко (а.с. 5). За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок, що вимоги заяви не підлягають задоволенню, оскільки юридичний факт, на встановлення якого вказує заявник, не обумовлює виникнення у заявника права на спадкування у четверту чергу спадкування за законом; спільне проживання, з-поміж іншого, спростовано довідкою заінтересованої особи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed