Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вона із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження яких батьком записано відповідача. Діти проживають разом з матір`ю, та знаходяться на її утриманні. На даний час сімейні стосунки з відповідачем припинені. Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги, що ставить її у важке матеріальне становище, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 серпня 2016 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку, але не менш ніш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. 20 червня 2019 року, ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя , заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 серпня 2016 року було скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 24 жовтня 2019 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про призначення генетичної експертизи у зв`язку з виниклими сумнівами щодо батьківства відносно неповнолітньої [PERSON] - було відмовлено. 24 жовтня 2019 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя , ухвалою суду за клопотанням представника позивача, з Мангушського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецький області та з Мангушського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецький області, було витребувано інформацію про розмір пенсії відповідача та суми заборгованості по аліментам відповідно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В подальшому 4 листопада 2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від [PERSON] , в яких вона підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Представник позивача - адвокат Бірюкова І.А. в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги [PERSON] та пояснила, що відповідач навмисно ухиляється від обов`язку утримання неповнолітніх дітей. Його мати отримує пенсію за віком як на не підконтрольній території так і в Україні, але чомусь звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів з відповідача. Сам відповідач отримує пенсію як на непідконтрольній території так і в Україні, але теж ухиляється від сплати аліментів, і тим самим ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Не визнання батьківства відносно молодшої доньки [PERSON] , вона розцінює як намагання затягнути розгляд справи. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. В обґрунтування своїх заперечень пояснив, що він є інвалідом 2 групи, та пенсія по інвалідності є єдиним його доходом. Також його мати має похилий вік, та поганий стан здоров`я, а тому потребує сторонньої допомоги як фізичної так і матеріальної, у зв`язку з чим він доглядає за нею та не може працевлаштуватися. За рішенням суду сплачує їй аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Також у нього виникають сумніви щодо батьківства відносно доньки [PERSON] . Вирішення питання щодо розміру аліментів він покладає на розсуд суду, але просить суд врахувати, що він вважає аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку не помірними для його доходу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого 6 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис № 185, [PERSON] народився [INFO] , в графі "батьки" зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 10 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис № 1074, [PERSON] народилася [INFO] , в графі "батьки" зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № 1413010580 від 30 січня 2015 року, разом з [PERSON] , з тимчасово окупованої території прибули неповнолітні [PERSON] , та [PERSON] . Місце проживання [ADDRESS] . ( а.с.6) Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3- 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3- 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, які суд стягує на дітей, суд виходить з наступного. Згідно довідки до акту огляду Медико-соціальною експертною комісією № 300383 від 18 вересня 2018 року, [PERSON] з 14 вересня 2018 року, встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням. Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 14 серпня 2019 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання його матері [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Згідно довідки Мангушського об`єднаного управління пенсійного фонду України № 4285/04 від 17 грудня 2019 року, місячний розмір пенсії [PERSON] станом на грудень 2019 року становить 3333,96 гривень. ( а.с.95-96) Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини ,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В своїх письмових поясненнях позивачка [PERSON] посилається на заможність відповідача [PERSON] , наявність в нього двох квартир, дачі, автомобіля, але жодного доказу на підтвердження матеріального стану відповідача та доведення його платоспроможності суду надано не було. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.182 СК України, а також ті обставини що неповнолітні діти проживають разом з позивачем, перебувають на його утриманні, враховуючи матеріальне становище відповідача, а саме що відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи, має на утриманні матір похилого віку, на яку сплачує аліменти, інших доходів окрім пенсії по інвалідності не має, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки [PERSON] частково, та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1/8 частки зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожного. Статтею 191 ч.1 СК України визначено час, з якого присуджуються аліменти на дитину. За змістом цієї статті аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивачка [PERSON] 1 червня 2016 року звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів з [PERSON] , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти саме з цього часу. Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 серпня 2016 року з [PERSON] було стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень. Рішення суду в цій частині було виконано. Враховуючи вищенаведене суд вважає не допустимим стягнення з відповідача повторно судового збору. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 СК України,

Outcome: partial