Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 23 лютого 2011 року на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 вересня 2010 року видано виконавчий лист №2-1729/10 про стягнення з боржника [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (далі - ПАТ "Універсал Банк") заборгованості за кредитним договором від 25 грудня 2017 року №012-1914/756-0818 у сумі 3792135,15 грн. Заявник стверджував, що 31 жовтня 2017 року ПАТ "Універсал Банк" відступило товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Груп Фактор" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Груп Фактор") своє право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 25 грудня 2017 року №012-1914/756-0818. 26 квітня 2018 року між ТОВ "Фінансова компанія "Груп Фактор" та [PERSON] укладено угоду про прощення боргу №2/18. Вважаючи, що його зобов'язання щодо повернення заборгованості за кредитним договором від 25 грудня 2017 року №012-1914/756-0818 припинені, заявник просив суд визнати виконавчий лист від 23 лютого 2011 року №2-1729/10, виданий Оболонським районним судом м. Києва, таким, що не підлягає виконанню. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, заяву підтримує. Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Представник ТОВ "Фінансова компанія "Груп Фактор" у судове засідання не з'явився, ТОВ "Фінансова компанія "Груп Фактор" про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, представник ТОВ "Фінансова компанія "Груп Фактор" подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, а заяву [PERSON] - задовольнити. Представник ПАТ "Універсал Банк" у судове засідання не з'явився, ПАТ "Універсал Банк" про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, про причину неявки в судове засідання свого представника суд не повідомило. Зважаючи на те, що згідно з нормою ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд ухвали провести судове засідання за їхньої відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 вересня 2010 року у справі №2-1729/10 позов ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 25 грудня 2017 року №012-1914/756-0818 у сумі 3792135,15 грн (а. с. 23-24). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2010 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 вересня 2010 року у справі №2-1729/10 скасовано в частині стягнення заборгованості з поручителів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у решті рішення суду першої інстанції було залишено без змін (а. с. 25-27). 23 лютого 2011 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-1729/10 про стягнення з боржника [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (далі - ПАТ "Універсал Банк") заборгованості за кредитним договором від 25 грудня 2017 року №012-1914/756-0818 у сумі 3792135,15 грн (а. с. 13-14). На виконання вказаного виконавчого документа державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №28229811. Проте за письмовою заявою стягувача про повернення виконавчого документа відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавць відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махова Д.А. винесла постанову від 29 листопада 2017 року про повернення виконавчого листа стягувачеві (а. с. 15-16). Ч. 1 та ч. 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. За приписами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, законодавець визначає нового кредитора, як правонаступника, на підставі прав та зобов'язань, набутих від первісного кредитора відповідно до здійсненого правочину, відступлених прав. Часткове правонаступництво у зобов'язанні має місце у випадку, коли право (вимога), що належить кредиторові на підставі зобов'язання, передається ним іншій особі за правочином. За умовами укладеного між ПАТ "Універсал Банк" (первісний кредитор) та ТОВ "Фінансова компанія "Груп Фактор" (новий кредитор) договору про відступлення права вимоги від 31 жовтня 2017 року №101/17 ПАТ "Універсал Банк" відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Груп Фактор" право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором від 25 грудня 2017 року №012-1914/756-0818 на суму 3792135,15 грн (а. с. 17-19, 20). Таким чином, у даному випадку має місце часткове (сингулярне) правонаступництво ТОВ "Фінансова компанія "Груп Фактор", оскільки право вимоги до боржника [PERSON], що належало первісному кредитору, було передано [PERSON] за правочином. Ч. 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Підстави для цього зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин. Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц). Ч. 1, ч. 2 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом Зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора (ст. 605 ЦК України). 26 квітня 2018 року між ТОВ "Фінансова компанія "Груп Фактор" та [PERSON] укладеного угоду про прощення боргу №2/18, згідно з сторони якою погодили, що зобов'язання боржника [PERSON] щодо сплати заборгованості за кредитним договором від 25 грудня 2017 року №012-1914/756-0818 у сумі 3792135,15 грн припиняються шляхом прощення боргу. Зважаючи на те, що обов'язок боржника [PERSON] щодо повернення заборгованості за кредитним договором від 25 грудня 2017 року №012-1914/756-0818 у сумі 3792135,15 грн відсутній у зв'язку з його припиненням, виконавчий лист від 23 лютого 2011 року №2-1729/10, виданий Оболонським районним судом м. Києва, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved