Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованності за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.12.2009 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 386, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 200000 грн. зі сплатою 26% річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 29.11.2011р. на споживчі цілі. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного звітного місяця, починаючи з 2012 року шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Остаточний термін повернення кредиту 29.12.2019 року. Відповідно до п.п. 1.5.1.1-1.5.1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язався щомісяця, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця сплачувати нараховані банком проценти на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. Згідно п.п. 3.3.1 кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] , 29.12.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №1. За вказаним договором поруки поручитель зобов`язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу). Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 23.03.2018 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 447319,01 грн., яка складається з: 143159,94 грн. - борг за кредитом; 169096,32 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 02.07.2014р. по 22.03.2017р.; 41310,43 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати кредиту з лютого 2012 р. по лютий 2018 р.; 59610,40 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з листопада 2011 р. по лютий 2018 р.; 6795,18 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 01.02.2012 р. по 22.03.2018р.; 10109,03 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.11.2010 р. по 22.03.2018р.; 10480,86 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту з 02.07.2012 року по 13.04.2014 року; 6756,85 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період 07.07.2012 по 13.04.2014 року. Вказану заборгованість було стягнуто рішенням Білокуракинського районного суду 05.11.2018 року, однак, відповідачі судове рішення на даний час не виконали, позивач просить стягнути заборгованність, яка станом на 08.04.2021 рік складає 121589,51 грн. та складається з: 31369,68 грн.- прострочені проценти за користування кредитом за період з 03.04.2018р. по 03.01.2019р.; 24125 грн. - інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом з квітня 2018 р. по березень 2021 р.; 35895,98 грн. - інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з квітня 2018р. по березень 2021р., в тому числі інфляційні втрати в сумі 30922,43 грн. які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Білокуракинського районного суду ; 12244,49 грн. - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 23.03.2018р. по 07.04.2021р.; 17953,51 грн. - три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 23.03.2018р. по 07.04.2021р., в тому числі три проценти річних в сумі 15246,52 грн. які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Білокуракинського районного суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без їхньої участі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися. Про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. 25.11.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 29.12.2009 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 386, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 200000 грн. зі сплатою 26% річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 29.11.2011р. на споживчі цілі. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного звітного місяця, починаючи з 2012 року шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Остаточний термін повернення кредиту 29.12.2019 року. Відповідно до п.п. 1.5.1.1-1.5.1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язався щомісяця, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця сплачувати нараховані банком проценти на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. Згідно п.п. 3.3.1 кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] , 29.12.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №1. За вказаним договором поруки поручитель зобов`язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу). Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 23.03.2018 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 447319,01 грн., яка складається з: 143159,94 грн. - борг за кредитом; 169096,32 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 02.07.2014р. по 22.03.2017р.; 41310,43 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати кредиту з лютого 2012 р. по лютий 2018 р.; 59610,40 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з листопада 2011 р. по лютий 2018 р.; 6795,18 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 01.02.2012 р. по 22.03.2018р.; 10109,03 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.11.2010 р. по 22.03.2018р.; 10480,86 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту з 02.07.2012 року по 13.04.2014 року; 6756,85 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період 07.07.2012 по 13.04.2014 року. Вказану заборгованість було стягнуто рішенням Білокуракинського районного суду 05.11.2018 року, однак, відповідачі судове рішення на даний час не виконали, позивач просить стягнути заборгованність, яка станом на 08.04.2021 рік складає 121589,51 грн. та складається з: 31369,68 грн.- прострочені проценти за користування кредитом за період з 03.04.2018р. по 03.01.2019р.; 24125 грн. - інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом з квітня 2018 р. по березень 2021 р.; 35895,98 грн. - інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з квітня 2018р. по березень 2021р., в тому числі інфляційні втрати в сумі 30922,43 грн. які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Білокуракинського районного суду ; 12244,49 грн. - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 23.03.2018р. по 07.04.2021р.; 17953,51 грн. - три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 23.03.2018р. по 07.04.2021р., в тому числі три проценти річних в сумі 15246,52 грн. які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Білокуракинського районного суду. (а.с.5-38) У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності зі ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.13 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до пункту 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором. Також вимога про стягнення інфляційних витрат за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 30922,43 грн. та три проценти річних в сумі 15246,52 грн. не підлягають задоволенню так як вони були стягнуті рішенням Білокуракинського районного суду 05.11.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial