Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

У січні 2015р. [PERSON] (Позивач) звернулася до суду з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб між нею та Відповідачем - [PERSON], зареєстрований 09 серпня 2008р. року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції в Полтавській області. Свої вимоги Позивачка обґрунтовує тим, що з 09 серпня 2008 року вона перебуває у шлюбі з Відповідачем. Однак спільне життя не склалося, незважаючи на те, що вони проживають в одній квартирі сімейно-шлюбних відносин не підтримують, майже не спілкуються, мають різні характери та інтереси. Позивачка неодноразово намагалася налогодити стосунки в сім'ї, однак всі спроби були марними. Відповідач фактично не заперечує щодо розірвання шлюбу, проте не бажає з'являтися в органи реєстрації актів цивільного стану і оформити розірвання шлюбу вона не може, у звязку з чим вимушена звернутись до суду. У судове засідання сторони не з'явились. Про час і дату судового розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Однак через канцелярію суду Відповідач подав заяву (а.с.42-43), в якій зазначив, що позовні вимоги він визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Позивачкою через канцелярію суду також подано заяву в якій зазначено, що позовні вимоги вона підтримує та просить слухати справу за її відсутності.( а.с.44). Відтак суд приходить до висновку про можливість слухання справи за відсутності сторін. Судом з'ясовано, що 09.08.2008р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що 09 серпня 2008 року здійснено відповідний актовий запис № 307 та видано Свідоцтво про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - "[PERSON]", дружини "[PERSON]". Реєстрація шлюбу підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 09 серпня 2008 року (а.с. 12). Разом з тим, з наявних у справі документів, в тому числі заяв Позивача та Відповідача вбачається, що сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із заявлених позовних вимог та встановлених у судовому засіданні обставин вбачається, що між сторонами виникли непорозуміння, вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. За ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В заяві поданій до суду Позивачка вказала, що вона після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON]". Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved