Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей зазначаючи, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 07 червня 2003 року, актовий запис № 36, який зареєстрований відділом реєстрації АГС Березнівського районного управління юстиції Рівненської області, свідоцтво серія [NUMBER]. Від спільного подружнього життя у сторін по справі є діти: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач просить суд, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, з дня звернення до суду, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на дочку - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на дитину щомісячно, з дня звернення до суду, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить цілком стягнути з відповідача аліменти на чотирьох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно. Не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки, суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації АГС Березнівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 36 від 07 червня 2003 року, свідоцтво серія [NUMBER]. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільного господарство не ведуть. Різні спроби покращити подружнє життя закінчилися невдало. Крім того, позивач втратив до відповідача почуття любові, довіри та поваги, остаточно прийшов до висновку, що шлюб між сторонами потрібно розірвати, перспектив для збереження сім'ї немає. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Від спільного подружнього життя у сторін по справі є діти: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO].. З оглянутих свідоцтв про народження дітей серія [NUMBER] від 17 жовтня 2003 року, серія [NUMBER] від 05 березня 2005 року, серія [NUMBER] від 23 січня 2009 року, серія [NUMBER] від 25 березня 2013 року , вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітнім, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення; максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати платника аліментів. Відповідно до ст.184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, беручи до уваги, що обов'язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, з метою забезпечення нормального догляду за дітьми, враховуючи, що відповідач працездатний, інших утриманців немає, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, сина - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття починаючи стягнення з 05 березня 2018 року, що буде відповідати інтересам дітей, а також засадам розумності та справедливості. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати пов'язані розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивачка при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved