Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

21.10.2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що позивачі 04 жовтня 2013 року від його імені уклали договір банківського вкладу «Англійській «Постійний» Здорова добавка» № 658998/2013 з Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Краматорського відділення Донбаської філії АТ ПАТ "ВіЕйБі Банк" № 103. Згідно договору банк прийняв від [PERSON] 04 жовтня 2013 року на строковий депозитний рахунок грошову суму в розмірі 300000,00 гривень строком на 6 місяців, та зобов'язався повернути суму вкладу 04 квітня 2014 року і проценти на неї на умовах та в порядку, встановленому договором. За повний строк зберігання суми вкладу Банк повинен був нарахувати та виплатити 22% річних від суми вкладу. Незадовго до закінчення терміну договору вони знайшли квартиру в м. Донецьку, та вирішили купувати її. 13 березня 2014 року він заздалегідь звернувся до банку з вимогою повернути йому вклад та відсотки саме 04 квітня поточного року, але в цьому йому було відмовлено. Більш того, спочатку йому було роз'яснено, що вони можуть отримувати лише 1000 грн. на добу, а потім пояснили, що й це неможливо, та фактично примусили пролонгувати договір ще на певний термін. Декілька днів вони звертались до службових осіб банківської установи, принижувались та благали їх повернути гроші, але все це було марно. Та стресова ситуація в якій вони опинились разом призвела до того, що у дружини - [PERSON], яка на той час була вагітною, виникли передчасні пологи, та вона спочатку потрапила до Перинатального центру м. Макіївка, а потім переведена на лікування до Донецького обласного клінічного територіального медичного об'єднання, куди надійшла в край тяжкому стані. Під час лікування потрібні були кошти для придбання ліків і [PERSON] знову звернувся до відповідача з проханням повернути йому гроші, але знову отримав відмову. Це призвело до того, що доведений до відчаю [PERSON] майже не скоїв самогубство. За час лікування [PERSON] витрачались великі кошти, відповідно наявних квитанцій, в період з 08 квітня по 21 квітня 2014 року на ліки для [PERSON] було витрачено 12115 грн.67 коп. Незаконними діями відповідача позивачі опинились в дуже скрутному становищі, бо інших грошей, ніж ті які знаходились у відповідача, в них не було. Деякий час родина вимушена була відмовлятись від самих необхідних речей, погіршилось харчування, вони почували себе приниженими, бо вимушені були майже кожного дня звертатись до робітників банку з проханням повернути гроші. У зв'язку з цим вони перенесли моральні страждання, були порушені нормальні життєві стосунки та плани, витрачався час на звернення до фахівців, судових органів. Просить стягнути з відповідача на їх користь 12115 грн.67 коп. матеріальних збитків та моральну шкоду у розмірі 1700 грн. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про розгляд справи повідомлявся належним чином. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона також уклала договір банківського вкладу з Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк". Вона особисто з позивачами не знайома, але бачила декілька разів у травні 2014 року [PERSON] біля Краматорського відділення Донбаської філії АТ ПАТ "ВіЕйБі Банк" з плакатами, який намагався повернути суму вкладу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні суду пояснив, що він познайомився з [PERSON] біля Краматорського відділення ПАТ "ВіЕйБі Банк", зі слів [PERSON] йому відомо, що позивач намагався повернути суму вкладу та витрачав гроші на лікування дружини. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Краматорського відділення Донбаської філії АТ ПАТ «ВіЕйБі Банк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди під час розгляду справи судом не знайшли свого підтвердження, через те є недоведеними та не обґрунтованими, а обраний ними спосіб захисту цивільного права є невірним. В судовому засіданні встановлено, що 04 жовтня 2013 року [PERSON] уклав договір банківського вкладу «Англійській «Постійний» Здорова добавка» № 658998/2013 з Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Краматорського відділення Донбаської філії АТ ПАТ "ВіЕйБі Банк" № 103. Згідно договору банк прийняв від [PERSON] 04 жовтня 2013 року на строковий депозитний рахунок грошову суму в розмірі 300000,00 гривень строком на 6 місяців, та зобов'язався повернути суму вкладу 04 квітня 2014 року і проценти на неї на умовах та в порядку, встановленому договором.(а.с.10-11) Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами та доповненнями), заподіяна шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи. З огляду на наведене, при вирішенні питання щодо відшкодування матеріальної шкоди необхідно доведення наявності усіх вище перелічених складових (елементів складу цивільного правопорушення): протиправної поведінки, шкоди(збитків), причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини. Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.01 р. (п.3) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.5 цієї Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд відхиляє доводи позивача, оскільки позивачі не довели обґрунтування власних позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди на підставі статей 1166, 1167 ЦК України. Позивачами не надано доказів на підтвердження вказаних ними обставин, не доведена протиправність діянь відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача та його вини в її заподіянні. В судовому засіданні не було встановлено протиправність діянь відповідача та порушення з його боку будь-якого цивільного права позивачів, причинно-наслідкового зв'язку між діями та бездіяльністю відповідача та шкодою, на наявність якої посилаються позивачі. Таким чином, за відсутності доказів спричинення такої шкоди, суд відмовляє в задоволенні вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed