Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] та збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення Тячівського районного суду від 31.10.2016 р. на утримання сина [PERSON], [INFO] За заявою позивачки, ухвалою суду 12.11.2018 р., позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав були залишені без розгляду. Посилається на те, що вона з відповідачем більше двох років разом не поживає та не веде спільне господарство. Вона сама займається вихованням сина, в той час як батько не приймає участі у вихованні й утриманні дитини. Він не цікавиться здоровям дитини, її особистим життям, не спілкується з нею, не телефонує та навіть не вітає з днем народження. З часу ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів істотно зріс рівень споживчих цін, а також з врахуванням вікових особливостей дитини витрати на її утримання. Їхній син ходить у пятий клас Тячівської [PERSON] ступенів. Дитина хворіє на рецидивуючий обструктивний бронхіт (алергічний риніт). Всі витрати по утриманню дитини вона здійснює самостійно. Відповідач виїжджає на сезонні роботи у Чеську Республіку, де отримує непогані доходи. Відповідач у судове засідання не з'явився і не повідомив суду причини неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до\~ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 31.10.2016 р. з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень. З довідки Бедевлянської сільської ради № 655 від 06.09.2018 р. та акту обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що [PERSON] проживає у будинку, що належить її матері. Син [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні матері, яка на даний час ніде не працює. Батько [PERSON] на даний час з сімєю не проживає. Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Відповідно до ст. 184 ч. 1 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану та в інших випадках, передбачених сімейним кодексом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, тому є підстави для часткового задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка сама виховує малолітнього сина, і приходить до висновку, що [PERSON], як молодий, працездатний чоловік, у змозі працювати та заробити таку суму, щоб сплачувати на утримання свого неповнолітнього сина 1400 на місяць. Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 липня 2018 року установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 1944 гривень, а з 01.12.2018 р. 2027 грв. Середня заробітна плата по Україні на жовтень 2016 р. становила 5406 грв., а по Закарпатській області 4592 грв., на вересень 2018 р. по Україні - 9042 грв., а по Закарпатській області 8406 гривень. Статтею 76 ч. 1 та ст. 81 ч. 5 ЦПК України \~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст.\~80\~ЦПК\~України\~достатніми є\~докази,\~які\~у\~своїй сукупності\~дають\~змогу\~дійти висновку\~про\~наявність\~або відсутність\~обставин\~справи,\~які\~входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати 2500 гривень на місяць позивачка суду не надала. У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. За таких обставин,

Outcome: partial