Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

У жовтні 2019 року Бердянська міська рада звернулася до суду із позовом до державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Ткаліч В.О., треті особи: [PERSON] , Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, відновлення становища, яке існувало до порушення права. У березні 2020 року позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог (а.с.39-42 т.2). В обґрунтування позову позивач вказує на те, що на підставі рішення державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Ткаліч В.О. від 24.06.2019 року № 47475508 було здійснено реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна - 1/5 частину житлового будинку, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: житлової прибудови літ. "А-1" загальною площею 15,13 кв.м., житловою площею 9.65 кв.м.; сараю літ. "Б" загальною площею 4.0 кв.м.; вбиральні літ "В"; воріт з хвірткою № 1; водопровідної колонки літ. "1"; паркану № 2, № 3, № 4; гаражу літ. "Г" загальною площею 18.24 кв.м. Реєстрація права власності здійснена на підставі договору дарування .№4047 від 12.07.1973р., Під час здійснення вказаних реєстраційних дій державним реєстратором було порушено вимоги п.2 та п.3 ч.3 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме під час державної реєстрації не було перевірено документ на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна та наявність підстав для проведення цієї реєстрації, не було здійснено запит про надання інформації стосовно наданого документа, який в даному випадку є обов`язковим У зв`язку з чим, державним реєстратором було здійснено реєстрацію права власності на підставі погашеного правовстановлюючого документу. Так,\~06.10.1989\~року виконавчим\~комітетом Бердянської\~міської ради\~народних депутатів\~прийнято рішення\~№ 414\~"Про\~ліквідацію наслідків\~стихійного лиха'',\~яке відбулось\~в вересні\~1989\~року.\~Згідно п.\~5\~вказаного рішення\~зобов`язано\~бюро технічної\~інвентаризації погасити\~правові документи\~на зруйновані\~дома та\~дома,\~які підлягають\~відновленню,\~власники яких\~отримали державну\~квартиру,\~а володільцям\~цих домів\~в місячний строк здійснити знесення вказаних домобудувань. В додатку №1 до вказаного рішення визначено перелік громадян, яким вирішено надати житлову площу у зв`язку із стихійним лихом. Одночасно комісією запропоновано погасити правовстановлюючі документи на домобудування, а земельні ділянки використати за призначенням. 28.03.2002р. виконавчим комітетом Бердянської міської ради прийнято рішення №232, яким вирішено Бердянському комунальному підприємству з технічної інвентаризації погасити правовстановлюючі документи на домобудування № 20 по [ADDRESS] частини якого належать [PERSON] , 1/5 частина [PERSON] , 2/5 частини [PERSON] . Так, 19.04.2006р. КПТІ БМР письмово повідомило Вербицькій В.О. (дівоче прізвище [PERSON] ), яка являється рідною сестрою [PERSON] , що на виконання рішення виконкому БМР від 28.03.2002р. №232 "Щодо погашення правовстановлюючих документів на домобудування" правовстановлюючі документи на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] погашені. Рішення виконкому Бердянської міської ради від 28.03.2002р. №232 було оскаржено [PERSON] у судовому порядку. [PERSON] у даній справі виступала в якості третьої особи, а тому про всі судові рішення у цій справі їй було відомо. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2013р. по справі № 2а-13/2011 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.07.2014р. по справі К/800/23970/13 рішення виконкому від 28.03.2002р. № 232 визнано законним та таким, що не підлягає скасуванню. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.07.2014р. по справі К/800/23970/13 дії виконкому Бердянської міської ради та Комунального підприємства технічної інвентаризації Бердянської міської ради по погашенню правовстановлюючих документів на вищезазначений житловий будинок були визнані такими, що відповідають законодавству. Тож, державний реєстратор Запорізької районної державної адміністрації Ткаліч В.О., приймаючи рішенням № 47475508 від 24.06.2019р., незаконно зареєструвала право власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна - 1/5 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та за відсутності будь-яких законних на те підстав, чим порушила права Бердянської міської ради Запорізької області як власника земельної ділянки, на якій розміщено самовільно збудований об`єкт нерухомого майна. Позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Ткаліч Вікторії Олегівни №47475508 від 24.06.2019 року, яким було зареєстровано право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна 1/5 частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: житлова прибудова літ «А-1»», загальною площею 15,13 кв.м., житловою площею 9,65 кв.м.; сарай літ «Б» загальною площею 4,0 кв.м.; вбиральня літ «В»; ворота з хвірткою №1; водопровідна колонка літ «І»; паркан №2, №3, №4; гараж літ. «Г» загальною площею 18,24 кв.м.; припинити речове право [PERSON] на об`єкт нерухомого майна 1/5 частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: житлова прибудова літ «А-1»», загальною площею 15,13 кв.м., житловою площею 9,65 кв.м.; сарай літ «Б» загальною площею 4,0 кв.м.; вбиральня літ «В»; ворота з хвірткою №1; водопровідна колонка літ «І»; паркан №2, №3, №4; гараж літ. «Г» загальною площею 18,24 кв.м., яке виникло на підставі рішення державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Ткаліч Вікторії Олегівни №47475508 від 24.06.2019 року (номер запису про право власності 32112965); стягнути понесені судові витрати. Ухвалою суду від 03.10.2019 року було задоволено заяву Бердянської міської ради про забезпечення позову. Заборонено [PERSON] вчиняти будь-які дії щодо реєстрації та перереєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - 1/5 частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.30-31 т.1). Ухвалою суду від 04.10.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.34-35 т.1). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 09.06.2020 року (а.с.104-105 т.2) було задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . Відповідач державний реєстратор Ткаліч В.О. подала відзив на позов ( а.с.38-57 т.1), у якому проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень вказує на те, що державна реєстрація прав власності за [PERSON] була здійснена нею відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Наданий до заяви договір дарування №4047 від 12.07.1973 не містив жодної відмітки про його погашення. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача адвокат Баранова О.П. подала відзив на позов (а.с.2-29 т.3), у якому зазначає, що [PERSON] позовні вимоги не визнає. На момент ухвалення рішення виконкому «Про ліквідацію наслідків стихійного лиха» від 06 жовтня 1989 року №414 реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями та домоволодінь, поточні зміни в правовому стані домоволодінь проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих у відповідних реєстрових книгах відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 р. Пунктом 5 вказаного рішення передбачено, що бюро технічної інвентаризації необхідно погасити правові документи на зруйновані та такі, що не підлягають відновленню будинки, власники яких отримали державні квартири, а володільцям цих будинків в місячний строк знести вказані будинки. Погасити правові документи на зруйновані і ті, які підлягають відновленню будинки, власники яких отримали Державну квартиру по нормам у п.п.2,3,4 вказаного рішення. У самому рішенні виконкому конкретні адреси житлових будинків, відносно яких прийнято це рішення, відсутні. Акт, на який посилається Позивач, як додаток до рішення виконкому №414, в якому вказаний перелік будинків, що підлягають знесенню, відсутній, як у Позивача, так і в Запорізькому обласному архіві. Під актом мається на увазі оригінал цього акту в повному обсязі. Крім того, посилання на акт, як додаток до рішення виконкому, в самому рішенні виконкому відсутнє, як зазначалося вище, вказаний акт не переданий до Запорізького обласного архіву. Вказане рішення виконкому не було виконано, правові документи на спірний будинок не були погашені, відповідно змін в правовому статусі житлового будинку по [ADDRESS] не відбулося. Трикімнатну квартиру жилою площею 40,58 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] отримала на підставі ордеру №627, виданому за спільним рішенням адміністрації і профспілкових комітетів підприємств за №256 від 17.05.1990 року, а не на підставі рішення виконкому №414 від 06 жовтня 1989 року. Отже, сім`я [PERSON] отримала цю квартиру, оскільки потребувала поліпшення житлових умов, а не внаслідок погашення права власності на житловий будинок Більш ніж через 10 років, 28.03.2002 року виконавчим комітетом Бердянської міської ради було прийнято рішення №232 «Про погашення правоустановчих документів» в тому числі на спірний будинок, якому начебто передував акт технічного стану домобудувань, складений 15.02.2002 року. Ані в 1989 році, перед прийняттям рішення виконкому №414 від 06.10.1989 року, ані перед прийняттям рішення виконкому від 28.03.2002 року №232 про погашення правових документів у зв`язку зі стихійним лихом, технічна інвентаризація, проведення якої було обов`язковим в даному випадку відповідно до розділу 10 Інструкції про проведення технічної інвентаризації, БТІ, як єдиним належним суб`єктом проведення технічної інвентаризації, не проводилась. Таким чином, рішення виконкому про погашення правоустановчих документів на домоволодіння [ADDRESS] було прийнято з порушенням норм законодавства. В матеріалах інвентарної справи відсутні: рішення реєстратора щодо погашення правовстановлюючих документів на спірний будинок на підставі рішення Бердянського виконкому №232 від 28.03.2002 року; рішення виконкому №232 від 28.03.2002 р. «Про погашення правовстановчих документів» та додатки до нього; акт обстеження від 04.10.1989 р. до рішення №414 від 06.10.1989 року про те, що будівля зруйнована паводками у жовтні 1989 р.; акт обстеження від 15.02.2002 року про зруйнування житлового будинку, який є додатком до рішення виконкому №232 від 28.03.2002 року; жодний документ про те, що станом на 2002 рік будинок зруйнований; заява на погашення правовстановлюючих документів на домоволодіння [ADDRESS] відсутня; витяги про погашення документів на будинок відсутні; в описі інвентарної справи в примітках не зазначено відомості про погашення правовстановчих документів. Про вказані обставини стало відомо тільки у 2017 році. Крім того, лише в 2017 році стало відомо, що реєстратором БТІ не погашено записи про реєстрацію права власності [PERSON] в «Реєстровій книзі №13 Домоволодіння належних окремим громадянам колгоспним дворам на праві особистої власності» на стор.34 за реєстровим №946 та в додатковій книзі стор.293 рестр. №5205. Вказані обставини не досліджувалися по жодній судовій справі. Отже, висновки Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі №/800/23970/13 про відповідність дій виконкому БМР та КПБТІ по погашенню правовстановчих документів на спірний житловий будинок не є преюдиційними відповідно до ст. 82 ЦПК України, бо по вказаній адміністративній справі були інші підстави позову та встановлювалися інші обставини. Посилаючись на вказані обставини вважає, що право власності [PERSON] на будинок по [ADDRESS] не припинилось. Рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірне нерухоме майно було прийнято державним реєстратором на підставі договору дарування, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою 12.07.1973 року за реєстровим номером 4049, воно прийнято в рамках наданих державному реєстратору повноважень у відповідності до вимог ст. 10, 11, 14, 18, 19, 27 Закону України «Про державу реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому підстави для скасування державної реєстрації права власності відсутні . Також посилається на те, що внаслідок прийняття державним реєстратором спірного рішення права власності Позивача на земельну ділянку, за захистом якої Позивач звернувся, ніяким чином не порушені. [PERSON] в порядку, передбаченому діючим на той час законодавством, зареєструвала право користування спірною земельною ділянкою, яке існує до теперішнього часу. З вищенаведеного вбачається, що права Бердянської міської ради не є порушеними, бо на теперішній час право безстрокового користування земельною ділянкою належить [PERSON] . Вказана позиція відповідає висновку Конституційного суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками (№1-17/200). Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої-третьої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вислухавши пояснення представників позивача і відповідача, дослідивши надані суду письмові докази, встановлено наступне. 24.06.2019 року державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Ткаліч В.О. прийнято рішення №47475508 про реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна - 1/5 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: житлової прибудови літ. "А-1" загальною площею 15,13 кв.м., житловою площею 9.65 кв.м.; сараю літ. "Б" загальною площею 4.0 кв.м.; вбиральні літ "В"; воріт з хвірткою № 1; водопровідної колонки літ. "1"; паркану № 2, № 3, № 4; гаражу літ. "Г" загальною площею 18.24 кв.м. Відповідно до статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому\~законом. Відмова\~у державній\~реєстрації права\~на нерухомість,\~ухилення від\~реєстрації,\~відмова від\~надання інформації\~про реєстрацію\~можуть бути\~оскаржені до\~суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно зі статтею 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З наданої копії електронної реєстраційної справи №1838769123104 на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок [ADDRESS] (а.с.114-178 т.2) встановлено, що [PERSON] двічі зверталася із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: - перший раз 04.06.2019 року ( а.с.147 т.2) до державного реєстратора Бердянської районної державної адміністрації Красницької С.С. Рішенням держреєстратора Красницької С.С. від 10.06.2019 року заяву було залишено без розгляду у зв`язку з її відкликанням (а.с.153 т.2); - другий раз 20.06.2019 року (а.с.155 т.2) до державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Ткаліч В.О., якою 24.06.2019 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав ( а.с.169 т.2). До заяви про реєстрацію права власності [PERSON] надала договір дарування №4047 від 12.07.1973 року, за яким обдарована [PERSON] (зараз [PERSON] ) набула право власності на 1/5 частку будинку [ADDRESS] (з 16.03.1977 року будинок [ADDRESS] ( а.с.156-157 т.2). Відповідно до частини 3 статті 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1952-IV) державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; Так, державному реєстратору для проведення державної реєстрації прав, що виникли до 1 січня 2013 року, відповідачем [PERSON] було подано договір дарування №4047 від 12.07.1973 року, а також технічний паспорт на будинок, який був виданий 26.01.2017 року. [PERSON] , сестрі відповідачки [PERSON] . Відповідно до вимог пункту 3 частини 3 Закону № 1952-IV державний реєстратор повинен був в обов`язковому порядку запитати у КПТІ Бердянської міської ради інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідні для такої реєстрації. Вказаних приписів державний реєстратор Ткаліч В.О. не дотрималася. З дослідженої у судовому засіданні оригіналу Інвентаризаційної справи №543 на домоволодіння [ADDRESS] встановлено, що на сторінках №51-52 міститься копія договору дарування № 4047 від 12.07.1973 року. На титульному листі якого міститься штамп з написом «ПОГАШЕНО, на підставі р/ исп от 28.03.02р. №232». Такий самий штамп міститься в «Справке о принадлежности дома (домовладения) [ADDRESS] , зарегистрированого в реестровой книге №13 реестровый №5205 стр.34». Вказаний правовстановлюючий документ був погашений внаслідок подій, які сталися у 1989 році. Так,\~внаслідок стихійного лиха, що сталося у Бердянську в 1989 році, було знищено ряд будинків, у тому числі і будинок на\~ [ADDRESS] , який на той час належав на праві власності: 2/15 частини площею 15,13 кв. м [PERSON] , 2/3 частини [PERSON] та 1/5 частина [PERSON] (зараз [PERSON] ) Відповідно до акта обстеження будинків з господарськими спорудами, що постраждали внаслідок ливневих вод, від 04 жовтня 1989 року встановлено, що будинок з господарськими спорудами на\~ [ADDRESS] \~зруйновано, він непридатний для проживання (а.с.8 т.1). Особи, що мешкали в зазначеному будинку, були внесені до списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов; було зазначено, що після відселення будинок з господарськими будівлями підлягає знесенню. Згідно з рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради народних депутатів від 06 жовтня 1989 року № 414 «Про ліквідацію наслідків стихійного лиха» вирішено забезпечити постраждалих від стихійного лиха житлом у порядку та на умовах, визначених пунктами 1 4 цього рішення; згідно з пунктом 5 цього рішення зобов`язано бюро технічної інвентаризації погасити правовстановлюючі документи на зруйновані будинки та будинки, які підлягають відновленню, але власники яких отримали житло від держави, а володільців таких будинків у місячний строк зобов`язано здійснити їх знесення. У додатку 1 до цього рішення визначено перелік громадян, яким вирішено надати житлову площу у зв`язку зі стихійним лихом, у тому числі мешканцям будинку [ADDRESS] (а.с.7 т.1). [PERSON] 18 травня 1990 року був виданий ордер №627 на 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS] на сім`ю з 4 осіб (а.с.223). Згідно із Актом технічного стану домобудувань від 15.02.2002 року ( а.с.214 т.1) комісією по інвентаризації та обстеженню житлових приміщень було встановлено, що на період обстеження домобудування [ADDRESS] воно повністю зруйновано і відновленню не підлягає. Комісією запропоновано погасити правовстановлюючі документи на це домоволодіння. Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради від 28 березня 2002 року вирішено погасити правовстановлюючі\~документи на будинки\~\~з господарськими спорудами, у тому числі на будинок [ADDRESS] (а.с.10, 211-217 т.1). В матеріалах справи наявна ухвала Вищого адміністративного суду України від 10.07.2014 року (а.с.47-48 т.2), якою було залишено без змін постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року в адміністративній справі № 2а-13/2011 за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Бердянської міської ради, Комунального підприємства Бердянської міської ради, третя особа - ТОВ «Бердянськбудтрест» про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування, визнання протиправними дій підприємства з технічної інвентаризації та зобов`язання вчинити певні дії. Предметом даного позову було рішення виконкому Бердянської міської ради №232 від 28.03.2002 року. У вказаних судових рішеннях судді апеляційна і касаційна інстанції дійшли висновку, що вказане рішення було прийнято у відповідності до норм чинного на той час законодавства. Також судовими рішеннями встановлено, що реєстратор на підставі вказаного рішення, з відповідними додатками до нього, закрив розділ Реєстру прав та реєстраційну справу на домоволодіння [ADDRESS] , тобто погасив правовстановлюючі документи на означене домоволодіння (а.с.47-50 т.2). На даний час рішення виконкому Бердянської міської ради №232 від 28.03.2002 року є чинним. Таким чином, доводи представника позивач щодо відсутності рішення реєстратора про погашення правоустновлюючих документів на домоволодіння, співвласником якого була позивачка, є безпідставними і спростовуються вказаними судовими рішеннями. Крім того, позивачем надано суду постанову Верховного Суду від 05.08.2020 року у справі №310/6072/16-ц за позовом Бердянської міської ради до [PERSON] , третя особа- ТОВ «Бердянськбудтрест» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва (а.с.208). Вказаною постановою було залишено без змін рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.06.2017 року та ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 21.12.2017 року у цій справі. У цій справі судом було встановлено, що відновлення будинку [ADDRESS] було розпочато сестрою відповідачки [PERSON] у 2006 році, на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, без належно затвердженого проекту та з порушенням прав власника земельної ділянки територіальної громади м. Бердянська. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області було зобов`язано [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 544,6 кв.м., розташовану по [ADDRESS] , шляхом знесення розміщеного на ній нерухомого майна та паркану і повернути земельну ділянку за належністю Бердянській міській раді у придатному для використання стані. Суд не приймає доводи представника відповідача стосовно того, що вказані судові рішення не можуть бути прийняті судом як докази, оскільки відповідачка [PERSON] не приймала участі у розгляді цих справ, з огляду на таке. Відповідно до ч.4, ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідачем [PERSON] , яка не брала участі у розгляді вказаних вище справ, не надано суду жодних доказів, які б спростовували встановлені у цих судових рішеннях обставини, встановлені судами, у т.ч. і стосовно неї. Таким чином, судом встановлено, що державним реєстратором Ткаліч В.О. не було виконано приписи пункту 3 частини 3 статті 10 Закону № 1952-IV ( у редакції, яка була чинною на час прийняття спірного рішення), якою встановлено обов`язок державного реєстратора здійснити запит до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав до 01.01.2013 року, з метою отримання інформації (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідної для такої реєстрації. Тобто спірне рішення про державну реєстрацію прав було прийнято державним реєстратором незаконно, в супереч вимогам частини 1 статті 24 Закону № 1952-IV, оскільки подані заявником документи не давали державному реєстратору змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав заявника на нерухоме майно. Відповідно до частині 3 статті 26 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на час розгляду справи) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Бердянської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Ткаліч В.О. №47475508 від 24.06.2019 року та про припинення речового права [PERSON] на об`єкт нерухомого майна 1/5 частку житлового будинку по [ADDRESS] , - підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Щодо розподілу судових витрат, суд приходить до наступного. Позивачем сплачено під час подачі позову до суду судовий збір у загальному розмірі 4022,00 грн. (1920 (а.с.1 т.1) + 2102 (а.с.72 т.2). Відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи (а.с.218 т.2) і відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Тому судові витрати у сумі 2011,50 грн. мають бути компенсовані позивачу за рахунок держави. Судові витрати у розмірі 2011,50 грн. підлягають стягненню на користь позивача з Запорізької районної державної адміністрації за рахунок бюджетних асигнувань. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved