Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

15.07.2013 року до суду з позовом до громадської організації «Об'єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» (надалі -ГО) звернувся [PERSON] (том 1, а.с. 2-9). Він кілька разів змінював та уточнював свої позовні вимоги: спочатку у зв*язку із ухвалами судді щодо наявності у позовній заяві недоліків; в подальшому - при судовому розгляді справи, в тому числі, також у зв*язку із виявленими недоліками у позовних заявах, змінених ним до початку розгляду справи по суті. [PERSON] оспорював низку рішень загальних зборів ГО щодо виключення із членства у ГО певних осіб і прийняття у члени ГО інших осіб. При розгляді справи доповнював свої вимоги щодо оспорювання інших, раніше неоспорюваних ним (не заявлених ним у тексті поданих позовних заяв) рішень ГО, мотивуючи тим, що про них йому стало відомо безпосередньо в судовому засіданні від представника відповідача ГО. 18.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з новим позовом разом із іншими позивачами [PERSON], [PERSON] [PERSON] За вказаним позовом було відкрито провадження в іншій зареєстрованій у Святошинському районному суді м.Києва цивільній справі. Його ([PERSON]) представник - [PERSON] заявив клопотання про об*єднання справи, яка розглядалась (за позовом [PERSON] від липня 2013 року) зі справою за позовом [PERSON] та зазначених інших осіб від 18 грудня 2013 року в одне провадження, мотивуючи тим, що позовні вимоги в обох справах стосуються незаконних (на його, представника, думку) рішень відповідача ГО. Оскільки вимоги [PERSON] у позовній заяві від 18 грудня 2013 року стосувались оспорювання рішення ГО про виключення із членства в ГО безпосередньо самого [PERSON], а вимоги від 15 липня 2013 року він заявляв саме , як член ГО, про виключення його самого , як пояснив його представник, він ([PERSON]) при зверненні до суду у липні 2013 року не знав, то суд 11.02.2014 року об*єднав провадження (том 3, а.с. 166) у зазначених справах в одне, та розглядав вже об*єднану справу спочатку. Крім того, до початку розгляду вже об*єднаної справи по суті позивачі знову уточнювали свої позовні вимоги (предмет та підстави позову). В позовній заяві від 15 липня 2013 року [PERSON] зазначив низку фізичних осіб третіми особами; він вказав, що вони були засновниками ГО у 2001 році і є членами ГО, тому рішення суду може впливати на їх права та обов*язки. В подальшому частина із зазначених в позовній заяві [PERSON] звернулась до суду із самостійними (фактично позовними) вимогами до ГО. В них вони (треті особи) пред*явили позови, окрім ГО, також позови до фізичних осіб. Також в ході судового розгляду справи (до початку розгляду справи за об*єднаними позовами, [PERSON], інші позивачі (за позовом від 18 грудня 2013 року) та треті особи із самостійними вимогами змінили спосіб судового захисту (як вони зазначили у своїх письмових заявах до суду), змінивши вимоги щодо визнання недійсними оспорюваних ними рішень загальних зборів ГО на визнання їх (рішень) незаконними та їх скасування. В остаточному варіанті позовні вимоги [PERSON] та інші вказані в позовній заяві від грудня 2013 року позивачі виклали в наступній редакції ( в позовній заяві в редакції від 08.05.2014 року): - визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів членів Громадської організації «Об'єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» (ГО) від 14 червня 2010 р., оформлене протоколом №16/18 від 14.06.2010 року про прийняття [PERSON] у члени ГО та призначення його головним бухгалтером цієї організації; - визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО, оформлене протоколом №18/20 від 04.02.2011. року, щодо переобрання [PERSON] на посаду Голови Правління Громадської організації «Об'єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» до 03.02.2014 р. Вказані вимоги були викладені в редакції позовних заяв, де вказувалось про дату прийняття рішення, а саме: « 04.08.2011 року». В заявах від 26.12.2013 року представник позивачів та третіх осіб [PERSON], представник третіх осіб [PERSON] [PERSON], [PERSON] - [PERSON], зазначили про те, що в тексті позовних заяв допущена описка: фактично оспорюється рішення зборів ГО, оформлене протоколом від 04.02.2011 року, а не від 02.08.2011 року (том 3, а.с. 128-136). - визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО, оформлені протоколом №20/22 від 15.01.2012 року щодо затвердження звіту голови правління про роботу ГО у 2011 р., затвердження звіту ревізійної комісії за 2011 р., обрання [PERSON] головою ревізійної комісії; - визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО, оформлене протоколом від 07.11.2012 року в частині затвердження звіту цієї організації за 2012 рік про те, що її членами є лише 7 осіб; - визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО, оформлене протоколом від 10.12.2012 року щодо зазначення у цьому протоколі, що на момент проведення зборів (10.12.2012 року) членами вказаної організації є лише 7 осіб, а також в частині прийняття членами організації [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; - визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО , оформлене протоколом від 18.12.2012 року в частині зазначення у цьому протоколі, що на момент проведення зборів (18.12.20012 року) членами вказаної організації є лише 10 осіб, а також в частині , що головою зборів організації обрано [PERSON]; що обрано правління організації у складі голови правління [PERSON], заступника голови правління [PERSON], члена правління [PERSON]; - визнати незаконним та скасувати рішення правління ГО від 25.12.2012 року , оформлені протоколом №1 від 25.12.2012 р. про виключення із членів ГО [PERSON]; - визнати незаконним та скасувати рішення правління ГО від 25.12.2012 року, оформлені протоколом №2 від 25.12.2012 р. про виключення із членів ГО [PERSON]; - визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів членів ГО від 26 грудня 2012 р., оформлені протоколом №25/27 від 26.12.2012 р. про виключення із членів ГО [PERSON]; - визнати незаконним та скасувати рішення правління ГО від 31 січня 2013 року, оформлені протоколом №4 від 31.01.2013 р. про виключення із ГО [PERSON]; - визнати діяльність [PERSON], як керівника ГО, щодо оформлення зазначених протоколів зборів ГО, неправомірною; - визнати, що загальні збори членів ГО від 25.01.2013 року проведені у встановленому законодавством та Статутом організації , а рішення цих зборів про обрання правління у наступному складі: голова правління - [PERSON]; заступник голови Правління - [PERSON]; члени правління - [PERSON], [PERSON], [PERSON] є законними і відповідають статутним документам вказаної організації. - зобов'язати [PERSON], [PERSON], ГО (код ЄДРПОУ 21680683, юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Якутська, буд. 10) солідарно на виконання вимог рішення загальних зборів членів ГО передати Голові правління ГО [PERSON] печатку, установчі документи (Статут) ГО. Позивач [PERSON], а також [PERSON], [PERSON] [PERSON] зазначили, що вони є членами організації ГО; позовні вимоги мотивували наступним. Вони зазначили, що підставою їх звернення до суду із зазначеним позовом стало незаконне прийняття у члени ГО [PERSON], [PERSON] та [PERSON], незаконна зміна у складі керівних органів ГО та незаконна зміна його місцезнаходження, що призвело до порушення їх прав , як членів ГО, щодо їх участі в управлінні справами цієї організації та вирішення питань її діяльності; згодом в ході розгляду справи їм всім (окрім [PERSON]) стало відомо про виключення їх із числа членів ГО, а [PERSON] вважає, що його виключення проведено шляхом його обману зі сторони [PERSON] Також зазначили наступне. Громадська організація «Об'єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» (ГО) була створена 15 січня 2001 року 14-ма фізичними особами, які об'єднались і створили її для раціонального використання, розвитку, збереження та відтворення рослинного та тваринного світу, організації мисливства, рибальства інших видів активного відпочинку. У статуті організації було записано про те, що вона є організацією, яка об'єднує своїх членів на основі єдності інтересів для виконання статутних завдань (пункт 1.1 статуту, затвердженого рішенням зборів засновників від 15.01.2001 року та зареєстрованого Київським міським управлінням юстиції 23.02.2001 року). Засновниками ГО ОЗВП «Обрій» є: 1.[PERSON];2.[PERSON];3.[PERSON]; 4.[PERSON];5.[PERSON];6.[PERSON]; 7.[PERSON];8.[PERSON];9.[PERSON];10.[PERSON];11.ОС ОБА_1;12.[PERSON];13.[PERSON];14.[PERSON]Після державної реєстрації ГО всі її засновники стали її членами. Крім того, у різний час членства у ГО також набули: 15.[PERSON];16.[PERSON];17.[PERSON];18.[PERSON];19.О СОБА_34;20.[PERSON];21.[PERSON].Зазначені обставини підтверджуються протоколами Загальних зборів членів ГО ОЗВП «Обрій» від: 15.01.2001 року, 03.07.2001 року, 13.02.2003 року, 14.02.2006 року, 01.04.2008 року. У статуті ГО зазначено, що для вибуття із організації її член подає письмову заяву; член організації має право приймати участь у її загальних зборах, обирати інших осіб до керівних органів організації. Невірно трактуючи незаконне рішення, що міститься у протоколі загальних зборів №18/20 від 04.02.2011 р., [PERSON] вважав себе одноособовим виконавчим органом ГО , хоча відповідно до статуту таким органом є правління ; загальні збори ГО не приймали рішення про зміну виконавчого органу організації з колегіального виконавчого органу - правління на одноособовий (з участю лише [PERSON]) виконавчий орган. [PERSON] одноособово приймав рішення, які відносяться до компетенції правління, а не до компетенції голови правління, тому такі рішення не можуть бути правомірними, вони суперечать закону та статуту ГО. Відповідно до статуту до компетенції голови правління відноситься організація обліку членів ГО. З метою усунення від управління ГО дійсних членів організації , передачі печатки та документів організації іншим особам, [PERSON] вносив недостовірні відомості щодо членів організації до протоколів загальних зборів членів ГО. Позивачам стало відомо, що [PERSON], як голова правління, невірно вказував в протоколах загальних зборів членів організації інформацію про її членів, що призвело до невірного визначення кворуму загальних зборів та прийняття ними рішень без наявності передбаченого статутом кворуму. Рішення, прийняті на нелегітимних загальних зборах, призвели до незаконного прийняття у члени ГО сторонніх осіб, незаконних змін у діяльності організації, в тому числі у складі її керівних органів, затвердження нової редакції статуту ГО, зміні її місця знаходження, передачі печатки та документів ГО стороннім особам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Останні, провели реєстрацію змін до установчих документів організації, змінивши відомості про керівника ГО та відомості про місцезнаходження ГО ( в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вказано, що ГО зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 10, її керівником є [PERSON]). Використовуючи незаконно проведену державну реєстрацію змін до установчих документів та печатку ГО, незаконно обране правління організації не допускає позивачів та більшість інших дійсних членів ГО до управління її справам, що суперечить законодавству та статуту організації. Позивачі вважають, що рішення, прийняті нелегітимними загальними зборами членів ГО, що оформлені протоколами загальних зборів ГО та правління ГО №16/18 від 14.06.2010 року; №18/20 від 04.02.2011 року; №20/22 від 15.01.2012 року; №25/27 від 26.12.2012 року та від 31.01.2013 року є незаконними, оскільки такі рішення прийняті без наявності необхідного кворуму. Рішення, що оформлені оскаржуваними протоколами прийняті з порушенням законодавства та нелегітимні з наступних підстав: - відсутність кворуму для прийняття рішень. Відповідно до п.5.1. статуту Збори визнаються правомочними за умови участі в них не менше 50% відсотків членів або їх представників. Рішення про внесення змін та доповнень до статуту приймається більшістю у 2/3 голосів від загальної кількості членів організації; - зазначені рішення порушують права та охоронювані законом інтереси організації, оскільки не відображають волевиявлення дійсних членів організації; - загальні збори скликані з порушенням процедури їх скликання. Рішення про скликання зборів не приймались або приймались одноособово головою правління, а не правлінням, як це передбачено статутом. Позивачі не приймали участі в засіданні правління щодо скликання вказаних загальних зборів; - члени ГО не знали про проведення загальних зборів, не отримували повідомлень про проведення зборів та не мали можливості взяти участь у їх проведенні, чим порушено право членів організації на участь в управлінні організацією та на отримання інформації; - прийняті рішення із питань, не включених до порядку денного (прийняття [PERSON] до членів організації, протокол №16/18 від 14.06.2010 року). Ці рішення протирічать Закону України «Про об'єднання громадян», Закону України «Про громадські об'єднання» та Статуту організації. Позивачам стало відомо, що в протоколах зборів організації від 10.12.2012 року, від 18.12.2012 року вказано про прийняття нових членів в організацію та обрання їх у її керівні органи. Крім того, з'ясувалось, що в протоколах вказано про голосування в цих протоколах члена ГО [PERSON] Також в позовній заяві вказано, що вони (позивачі) вважають, що керівник ГО [PERSON], який був головою правління цієї організації, мав умисел на продаж ГО, вірніше, наявного у неї права користуватись мисливськими угіддями у Макарівському районі Київської області, тобто, продаж ГО із наявним у неї таким правом розробив спеціальний план, який міг надавати видимість ніби то дотримання законодавства та статутних норм ГО, а насправді цей його план фактично був заздалегідь спрямований на передачу організації іншим особам. Користуючись тим, що лише у нього у володінні та користуванні була печатка ГО, а також тим, що ревізія діяльності ГО належним чином з моменту її утворення (реєстрації) не проводилась жодного разу, а акти складались ним самим і за його проханням формально підписувались формальними керівниками ревізійної комісії ГО, окремі з яких взагалі не знали в певний період часу чи є вони такими керівниками, [PERSON] сфальсифікував низку документів ГО. Така фальсифікація (на думку позивачів) була спрямована на те, щоб засновників ГО та прийнятих у члени ГО інших осіб поступово виводити із ГО (позбавляти членства у цій організації). Такі дії [PERSON] здійснював з метою зменшення кількості членів ГО, які могли бути не згодні з ним при вирішенні питання про передачу (фактичний продаж) організації іншим особам (покупцям), які оплатили лише [PERSON] кошти за придбання ГО. Оскільки купівля-продаж громадських організацій, а також наявних у них прав (фактично: права полювання у мисливських угіддях Макарівського району Київської області ) в Україні не передбачена, то [PERSON] обрав саме такий спосіб, а саме: виключення наявних членів ГО (засновників) та включення до членів ГО інших осіб, а також фактичного покупця організації [PERSON], який фактично і придбав ГО. Така схема потрібна була [PERSON] для того, щоб узаконити, надати видимість дотримання всіх норм щодо діяльності організації, а фактично добитись, щоб членами ГО були особи, які будуть приймати рішення на зборах ГО саме такі, які вигідні [PERSON] Вірніше, не приймати рішення (не голосувати за їх прийняття) на загальних зборах ГО, а лише ставити підписи ( а не підписувати документи після їх обговорення та прийняття в установленому законом та Статутом ГО порядку) на певних документах, сфальсифікованих [PERSON], виготовлених ним та іншими фізичними особами. Таким чином, [PERSON] умисно виготовляв протоколи зборів, акти, протоколи ревізійної комісїі ГО, в яких однозначно та очевидно прослідковується його бажання зменшити кількість членів ГО з метою в подальшому добитись наявності такої кількості її членів, щоб те, чи інше рішення було проголосовано ними саме так, як вигідно [PERSON] Реалізовуючи свій план, [PERSON], одночасно вводив у члени ГО тих осіб, які могли б голосувати на зборах членів ГО (ставити підписи на протоколах таких зборів) щодо питань, які вигідні [PERSON] А таким питаннями було лише одне - надання законності продажу організації [PERSON] Восени і в грудні 2012 року (перед настанням мисливського сезону щодо полювання на окремих видів диких тварин) [PERSON] активізував свої дії. Він, всупереч статуту ГО та всупереч звичному порядку (який склався в період з початку створення організації ) проведення загальних зборів ГО терміново став проводити збори ГО мало не щотижня. Таким чином, він з листопада 2012 року по кінець 2012 року добився виведення неугодних йому осіб із членства ГО, прийняв нових осіб, окремих із них назначив номінальними керівниками ГО, а фактично продав організацію [PERSON] Документи з такого продажу оформляв юрист, який надавав відповідні консультації [PERSON] Вони оформлювались з метою створення уяви про законність всієї діяльності ГО, зокрема, законність виключення із членства у ГО окремих осіб. [PERSON] та інші окремі засновники ГО не є юристами і не надавали особливого значення змісту документів, які надавав їм для підпису [PERSON], оскільки між ними тривалий час існувала атмосфера довіри. [PERSON], як з*ясувалось, писав у протоколах загальних зборів ГО впродовж кількох останніх років (приблизно наступне) « на період проведення загальних зборів ГО у складі ГО перебувають стільки-то осіб». Саме така редакція протоколів була спрямована на незаконне виключення окремих засновників ГО та інших, пізніше прийнятих до складу ГО осіб, із членства ГО. Таким чином, створювалось уявлення, що рішення зборів про виключення із членів ГО немає, і одночасно фактично ніби то є рішення зборів ГО, що особи, які не вказані у тому чи іншому протоколі, вже не є членами ГО. Тому в подальшому, дякуючи таким протоколам, складеним [PERSON], кількість засновників ГО та інших неугодних (незручних) [PERSON] членів ГО ним незаконно зменшувалось. Така його поведінка була спрямована на те,щоб не викликати розголосу, не загострювати увагу на можливе незадоволення засновників ГО та в подальшому прийнятих до членства у ГО інших осіб. На думку позивачів така ситуація надала право [PERSON] у листопаді-грудні 2012 року оформити протоколи із переважним числом (кворумом) його прибічників (осіб, які поставлять підпис на протоколах, вигідних [PERSON]). Такі підписи на протоколах потрібні були [PERSON] для «законної» продажі ГО. Для того, щоб ще достовірніше підтвердити таку «законність» [PERSON] ще й добився від членів ГО, щоб вони поставили підписи на окремих протоколах, які вони згідно зі статутом ГО та чинним законодавством взагалі не повинні були підписувати. Тобто, [PERSON] вирішив перестрахуватись, наперед сподіваючись на можливі ризики (перевірки, судові спори, тощо). Він обманним шляхом пропонував (умовляв) окремим членам ГО підписати протоколи зборів ГО, постійно стверджуючи, що в цьому виникла потреба. Для «заспокоєння» (або з метою не викликати підозру щодо незаконності своїх дій) [PERSON] навіть запровадив окремий статус члена ГО - «почесний член ГО» і нагороджував ним окремих осіб. З метою збереження за ним права полювання [PERSON] запровадив посаду в ГО - заступник голови правління ГО. Для створення кворуму (у майбутньому) [PERSON] вирішив (ще заздалегідь) оформити документи про прийняття до членів ГО [PERSON], який в подальшому підписував певні документи за вказівкою [PERSON] Позивачі вважають, що рішення ГО, прийняте загальними зборами від 14.06.2010 року (протокол №16/18 ) про прийняття [PERSON] у члени Громадської організації «Об'єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» та призначення його головним бухгалтером цієї організації є незаконним. Їм стало відомо, що ніхто із засновників та членів ГО не надавав рекомендацій [PERSON] щодо прийняття його в члени ГО, що передбачено Статутом ГО. Він був вказаний у протоколах лише [PERSON]; вступні та членські (поточні щорічні, як члена ГО) внески він не платив, як і не платив їх сам [PERSON] Питання про прийняття нових членів ГО не було в порядку денному зборів від 14.06.2010 року. Крім того, загальні збори, що ніби то обирали [PERSON], не були уповноважені приймати будь-які рішення, оскільки вони не мали відповідного кворуму. [PERSON] вказав у всіх протоколах, що [PERSON] звільняється від сплати внесків за його трудову участь - «головний бухгалтер». Але у ГО такої посади не було і немає взагалі. ГО не є підприємницькою організацією, у неї немає жодного найманого працівника, тим більше, головного бухгалтера. У неї немає рахунку у банку, а переважна частина коштів, які здавали члени ГО у якості членських внесків , на думку позивачів, привласнені [PERSON] Лише він вів так названу ним «бухгалтерію ГО», проте, у ГО відомостей про прийняття членських внесків, в тому числі, поточних щорічних немає. Саме таке ведення «бухгалтерії», на їх думку, було зручним для [PERSON] - він у будь-який час міг стверджувати про те, що певний член ГО не сплачував внески. Тому прийняття [PERSON] до членів ГО є таким, що суперечить чинному на той час законодавству та статуту ГО (немає рекомендацій двох членів ГО для його прийняття). Також позивачі в позовній заяві від 18.12.2013 року, яка ними в подальшому (8 травня та 10 червня 2014 року, том 4, а.с.7-25) також уточнювалась зазначили, що в ході судового розгляду справи за позовом лише [PERSON] (до грудня 2013 року) представником ГО до матеріалів цивільної справи, було надано копії протоколів та інших документів, що стосуються виключення із ГО членів організації, а саме: - протокол №1 зборів правління ГО від 25.12.2012 р. про виключення із членів ГО [PERSON]; - протокол №2 зборів Правління ГО від 25.12.2012 р. про виключення із членів ГО [PERSON]; - протокол №25/27 зборів членів ГО від 26.12.2012 р. про виключення із членів ГО ОЗВП «Обрій» [PERSON]; - протокол №4 зборів правління ГО від 31.01.2013 р. про виключення із членів ГО [PERSON] В позові зазначено, що хронологія «проведення» таких зборів явно свідчить про те, що всі зазначені «документи (протоколи)» виготовлені під реалізацію певної програми - продажу ГО іншій особі. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] для участі у зборах ГО, де вирішувалось питання про прийняття нових членів ГО ([PERSON], [PERSON], [PERSON]) не були запрошені способом, що передбачений статутом ГО, також не були запрошені для участі у вирішенні питань щодо їх виключення із членства в ГО. Позивачі вважають, що зазначені рішення сфальсифіковані, збори у ГО у вказані дати не проводились взагалі; [PERSON] збирав підписи прийнятих ним членів ГО у кожного окремо, а не загальних зборах ГО; при аналізі дат проведення вказаних зборів ГО складається таке враження, що вказані у протоколах особи нічим іншим у житті не займались, лише щотижня, щодня перед Новим роком (коли у кожного багато справ у зв*язку із закінченням року, настанням свят) проводили збори громадської організації. Позивачі також вважають, що рішення, ніби то прийняті на вказаних загальних зборах, є незаконними, оскільки а загальні збори членів ГО від 26.12.2012 року, від 31.01.2013 року були проведені без належного кворуму, а рішення правління від 25.12.2012 року є незаконним, оскільки члени правління були обрані незаконно. Також [PERSON] в судовому засіданні у грудні 2013 року стало відомо про те, що підроблено його підпис у наявному у цивільній справі, поданому представником ГО, протоколі зборів ГО №20/22 від 15.01.2012 року, де було нібито затверджено звіт голови правління про роботу ГО в 2011 р., затверджено звіт ревізійної комісії за 2011 р., обрано головою ревізійної комісії [PERSON] Вказаний протокол [PERSON] не підписував і на зборах присутній не був, йому взагалі про них раніше відомо не було; [PERSON] вважає, що протокол сфальсифікований та вважає, що підпис підроблено [PERSON], або за його проханням - іншою особою. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] також не були присутні на загальних зборах членів ГО ОЗВП «Обрій» від 15.01.2012 р. В загальних зборах, в яких також приймали участь неуповноважені особи (ті, що не набули статусу членів організації) від 26.12.2012 року вказано, що [PERSON] звернувся до організації із заявою про виключення його із числа членів організації та прийняття його до колективу мисливців та рибалок. Така заява підписана [PERSON] помилково та під впливом обману зі сторони [PERSON], який і запропонував йому підписати вказану заяву. Тому вказане рішення зборів ГО (від 26.12.2012 року) щодо [PERSON] повинно бути визнані судом незаконним, оскільки написання заяви [PERSON] було здійснено останнім під впливом обману зі сторони [PERSON], а [PERSON] помилявся у наслідках написання такої заяви, вважаючи, що він не буде виключений із членів ГО, а перейде у створений у ній підрозділ. Але колективу мисливців та рибалок у ГО ніколи не було. В ході розгляду справи з*ясувалось, що у [PERSON] не було наміру вступати у члени ГО, а [PERSON] запропонував [PERSON] заповнити від його імені заяву на вступ у члени ГО з метою наявності кворуму для прийняття відповідних рішень ГО з метою передачі її [PERSON] Тому рішення про його прийняття є сфальсифікованим. Про написання заяви про прийняття його у члени ГО повідомив в ході судового розгляду зазначеної вище справи юрист - представник ГО [PERSON] На заяві від імені [PERSON] стоїть явно не його підпис, він відрізняється на його заяві про проведення судового засідання без його участі, наданій суду представником відповідача [PERSON] (його батька) при проведенні судового засідання у грудні 2013 року - на початку 2014 року. Отже, заява від імені [PERSON] підроблена іншою особою, а підписи членів ГО на ній, виконані під впливом помилки та обману зі сторони [PERSON] Тому вказане рішення про прийняття [PERSON] у члени ГО повинно бути визнано незаконним. Також вказали, що наполягатимуть про відібрання зразків почерку у [PERSON] та призначення почеркознавчої експертизи щодо написання та підписання ним заяви про прийняття у члени ГО. Окремо в тексті позовної заяви викладено. Доводи щодо незаконності рішень загальних зборів членів ГО, оформлених протоколами від 7 листопада, 10 та 18 грудня 2012 року - це порушення закону, статутних норм ГО щодо порядку скликання зборів ГО, їх проведення. Доводи щодо незаконності рішень правління ГО ОЗВП «Обрій»,оформлених протоколами №1 від 25.12.2012р ., №2 від 25.12.2012 р., №4 від 31.01.2013 р. Позивачі вважають, що склад правління ГО у складі голови правління - [PERSON] заступника голови правління - [PERSON], члена правління - [PERSON]» обрано із порушенням закону, рішення про їх обрання повинні бути визнані незаконними, отже і рішення прийняті таким складом членів ГО (правління ГО) є незаконними. Доводи щодо незаконності рішень Загальних зборів членів ГО, оформлених протоколом № 25/27 від 26.12.2012 року. На загальних зборах ГО, оформлених протоколом № 25/27 від 26.12.2012 року, прийнято рішення про виключення зі складу членів ГО [PERSON] Таке рішення порушує права позивачів, як членів ГО, оскільки вони були позбавлені можливості приймати участь в цих Загальних зборах та у прийнятті рішень, що мають істотне значення для подальшої діяльності громадської організації та її членів. Аналогічно вищенаведеним доводам, позивачі та переважна більшість дійсних членів ГО не були повідомлені про скликання загальних зборів від 26.12.2012 року. Відповідно до протоколу № 25/27 від 26.12.2012 року, на цих загальних зборах були присутні: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] незаконно були прийняті до ГО, тому вони не є його членами та не мають права голосу на зборах. Отже, відповідно до вказаного протоколу, на загальних зборах із дійсних членів ГО був присутній лише [PERSON] та [PERSON], тобто лише два члени ГО , а відповідно до статуту повинно бути не менше 11 членів ГО. З протоколу вбачається, що членами ГО є 8 осіб, в тому числі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що насправді не відповідає дійсності. Позивачі і решта членів ГО за станом на 25.12.2012 року та 26.12.2012 року з ГО добровільно не виходили та у законний спосіб, не виключалися. Тому рішення загальних зборів ГО від 26.12.2012 року є незаконними, оскільки, вони були скликані та проведені з порушенням вимог п. 4.2, п. 5.1 Статуту ГО; позивачі, як члени ГО були позбавлені можливості взяти участь у цих загальних зборах, тому їх права порушені; рішення прийняте на загальних зборах за відсутності кворуму для їх проведення. Доводи щодо незаконності рішень загальних зборів членів ГО, оформлених протоколом № 16/18 від 14.06.2010 року. На цих зборах прийнято рішення про прийняття до складу членів ГО [PERSON] та призначення його головним бухгалтером ГО. Жоден із засновників та членів ГО не надавав рекомендацій [PERSON] щодо прийняття його у члени ГО. Аналогічно вищенаведеним доводам, позивачі та переважна більшість дійсних членів ГО не були повідомлені про скликання загальних зборів від 14.06.2010 року. Вказане рішення порушує законні інтереси позивачів на участь в управлінні ГО воно прийняте на загальних зборах за відсутності кворуму для їх проведення Доводи щодо незаконності рішень загальних зборів членів ГО, оформлених протоколом № 18/20 від 04.02.2011 року. Станом на дату зборів від 04.02.2011 р. позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не мали інформації щодо дійсної кількості членів ГО, оскільки відповідно до Статуту ГО організація обліку членів об'єднання відносилась до компетенції голови правління, а ним була надана недостовірна інформація щодо членів ГО. Отже, відповідно до протоколу № 18/20 від 04.02.2011 року, на загальних зборах із дійсних членів ГО були присутні лише [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто, лише шість членів ГО. Загальні збори ГО, на яких прийнято це рішення, були скликані та проведені з порушенням вимог п. 4.2, п. 5.1 Статуту ГО та за відсутності кворуму для їх проведення. Доводи щодо незаконності рішень загальних зборів членів ГО, оформлених протоколом № 20/22 від 15.01.2012 року. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не були присутні на загальних зборах ГО від 15.01.2012 р. як це вказано в протоколі. Підпис [PERSON] на протоколі як голови зборів сфальсифіковано. Отже, відповідно до Протоколу № 20/22 від 15.01.2012 року, на загальних зборах із дійсних членів ГО був присутній лише [PERSON] тобто лише один член ГО. Як зазначено у статуті ГО, для того щоб загальні збори членів ГО були правомочними необхідно, щоб у них брали участь не менше 50% членів, а саме 11 членів відповідача. Таким чином, з наведених вище доводів випливає достатньо підстав для визнання незаконними рішень загальних зборів ГО від 15.01.2012 року оскільки: загальні збори ГО, на яких прийнято це рішення, були скликані та проведені з порушенням вимог п. 4.2, п. 5.1 Статуту ГО; позивачі, як члени ГО ОЗВП «Обрій» не брали участі у цих загальних зборах; оспорюване рішення прийняте на загальних зборах за відсутності кворуму для їх проведення; підпис голови зборів на протоколі сфальсифіковано. В ході розгляду справи за позовними вимогами [PERSON] у жовтні 2013 року до суду із позовами до відповідача ГО із самостійними вимогами, заявленими у цій справі звернулись: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Спочатку вони звертались із вимогами щодо визнання недійсними рішень ГО. В подальшому вони позови уточнили та в частині відповідачів та пред*явили їх до ГО [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; також в частині способу судового захисту: про визнання незаконними та скасування рішень ГО. Вимоги кожен із вказаних третіх осіб пред*явив окремою позовною заявою. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у своїх позовних вимогах (кожен окремо) просили суд визнати незаконними рішення зборів ГО в частині зазначення кількості членів ГО на ту, чи іншу дату , яка була вказана меншою, ніж повинна бути вказаною, а також в частині незазначення їх, (відповідно, кожного окремо), що членами вказаної організації є кожен із третіх осіб. [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у протоколах , якими вони (рішення) оформлювались, а саме протоколами: від 04.02.2011 року, від 07.11.2012 року, від 10 -го та від 18 грудня 2012 року . Крім того, всі треті особи із самостійними вимогами, тобто, [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , а також треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО; - оформлене протоколом від 10.12.2012 року також в частині прийняття членами вказаної організації [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; - оформлене протоколом від 18.12.2012 року, а також в частині , що головою зборів організації обрано [PERSON]; що обрано правління організації у складі голови правління [PERSON], заступника голови правління [PERSON], члена правління [PERSON] У своїх позовних заявах зазначили аналогічні (як у позовній заяв [PERSON]) обґрунтування щодо утворення ГО, статутних норм її, умов вступу в ГО та виключення із членства в ній. Вказали, що вони є членами ГО; частина із них (із третіх осіб) набули такого статусу, як засновники ГО у 2001 році, решта - були прийняті у ГО після її утворення, тобто після 2001 року; вони належним чином виконували передбачені статутом ГО обов*язки. Незаконність зазначених рішень зборів ГО полягає в тому, що при їх проведенні був порушений передбачений статутними нормами порядок ініціювання проведення таких зборів, порядок повідомлення членів ГО про проведення зборів, внаслідок чого вони (кожен) не були поінформовані про дату та місце їх проведення. Також зазначили, що вказівка на кількість членів ГО в період проведення зборів та незазначення їх в оспорюваних рішеннях, оформлених вказаними протоколами спрямована на позбавлення їх права приймати участь у справах ГО; в результаті таких дій (саме такого оформлення протоколів) вони фактично перестали бути членами ГО без їх згоди, без їх відповідних заяв про виключення їх зі складу ГО. Рішення щодо прийняття інших вказаних осіб до складу ГО, прийняті без їх згоди, без їх участі у відповідному голосуванні на зборах, при відсутності передбаченого статутом ГО кворуму (збори є правомочними при наявності на них не менше 50 % членів ГО), враховуючи, що за станом на листопад-грудень 2012 року загальна кількість членів ГО була 21 особа. Також вважають, що прийняття вказаних осіб до складу ГО було заздалегідь підготовлене керівником ГО [PERSON], який в кінцевому результаті передав ГО вказаним (прийнятим 10грудня 2012 року) особам, а всіх інших членів ГО (засновників та пізніше, після утворення ГО) позбавив права приймати участь у справах ГО без їх згоди. 29.05.2014 року представник ГО [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON]. (том 4, а.с.-57). В ньому просить суд про визнання незаконним та скасування рішень загальних зборів об*єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій»,оформлене протоколом б/н від 17 січня 2013 року, який підписаний головою зборів [PERSON] та секретарем зборів [PERSON] про обрання головою зборів [PERSON] та секретарем зборів [PERSON].; визнання роботи правління незадовільною та висловлення недовіри голові правління [PERSON]; про звільнення [PERSON] з посади голови правління , про доручення новообраному правлінню протягом двох тижнів провести перевірку фінансово-господарської діяльності та документації попереднього правління; обрання правління в складі: голова правління [PERSON], заступник [PERSON], члени правління [PERSON], [PERSON], [PERSON] про підтвердження загальними зборами, що станом на 17.01.2013 року на обліку у ГО знаходиться 21 член ГО; доручення правлінню поінформувати про результати зборів відсутніх членів ГО та відповідні державні органи впродовж двох тижнів. Аналогічні вимоги заявив і щодо загальних зборів вказаного об*єднання, оформлених протоколом від 25.01.2014 року. Мотивуючи вимоги зазначив про обставини утворення ГО у 2001 році; про те, що [PERSON] був обраний головою правління 15.01.2001 року та безперервно виконував такі обов*язки до 18.12.2012 року; в різний час кількісний склад ГО змінювався; з протоколу загальних зборів ГО від 15.03.2007 року видно, що станом на 01.01.2007 року членами організації були 8 фізичних осіб; в подальшому загальними зборами був затверджений звіт правління за 2012 рік від 07.11.2012 року, де членами ГО було 7 фізичних осіб; у грудні 2012 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до загальних зборів ГО із заявами про прийняття їх до членів ГО; рішенням зборів ГО від 10.12.2012 року їх було прийнято, тому членів ГО на вказану дату було 10 осіб. Також зазначив, що у зв*язку із заявою [PERSON] про його відставку за власним бажанням та ситуацією в ГО і в мисливському господарстві, рішенням зборів від 18.12.2012 року головою правління було обрано [PERSON] , якого відображений у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником ГО; згідно з правовим висновком Головного управління юстиції в м.Києві від 29.12.2012 року зміна керівного складу ГО 18.12.2012 року відбулась відповідно до статуту та відповідно до закону. Позивач вважає вказані рішення від 17-го та від 25-го січня 2013 року незаконними , оскільки не стосуються ГО , враховуючи назву «об*єднання», а не «громадська організація»; у осіб, які брали участь у вказаних зборах повноважень і кворуму для їх прийняття, вони не є членами ГО; ствердження [PERSON] на вказаних зборах про загальна кількість членів Об*єднання за станом на 04.01.2013 року становить 19 осіб та ствердження реєстраційної комісії ([PERSON], [PERSON]) така кількість становить 21 особу суперечить підписаному самим же [PERSON] протоколу від 15.03.2007 року про те, що членів ГО станом на 01.01.2007 року було 8 осіб. Також зазначив, що рішення голови ревізійної комісії [PERSON] про скликання позачергових зборів є неправомочним в силу того, що таке рішення згідно зі статутом приймається ревізійною комісією, а не лише її головою; станом на січень 2013 року членами організації було лише 5 осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , тому оспорювані рішення приймались неуповноваденим складом членів ГО; на зборах вирішувалось питання про звільнення голови правління [PERSON], який вже не займав цю посаду; не виконано вимог ч. 2 ст. 14 Закону України «Про громадські об*єднання» щодо повідомлення реєстраційного органу про зміни у складі керівних органів ГО. В судовому засіданні 16.12.2013 року (том 3, а.с.117-118) позивач [PERSON] у справі за його позовом (тобто, до об*єднання справ) позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. В подальшому в судові засідання не прибув, його інтереси представляв представник [PERSON] Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання не прибули, їх інтереси представляв представник [PERSON]; інтереси [PERSON]. при проведенні розгляду справи у 2014 році також представляла представник [PERSON] В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] їх позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяв і обставини. Також позовні вимоги позивача [PERSON]. підтримала його представник [PERSON] Представник позивача [PERSON] [PERSON] крім обґрунтувань, вказаних в його ([PERSON]) позовних заявах, пояснив, що [PERSON] був одним із ініціаторів заснування ГО, він вніс багато зусиль для її утворення, а також для того, щоб організації передали вказані у позовній заяві мисливські угіддя. Також пояснив, що [PERSON] у зв*язку зі своєю зайнятістю тривалий час буває відсутнім в Україні; він не завжди знав про дати проведення загальних зборів ГО, особливо у листопаді-грудні 2012 року; з його спілкування із керівником ГО [PERSON] в кінці 2012 року йому ([PERSON]) стало відомо бажання останнього передати організації іншим особам. У зв*язку з цим для з*ясування ситуації в ГО у січні 2013 року були ініційовані загальні збори ГО. На них був запрошений керівник ГО [PERSON] Він прибув на збори, деякий час спілкувався з особами, які на них прибули, але в подальшому залишив приміщення, де відбувались збори і фактично участі у них не приймав. 25.01.2012 року було прийнято рішення про звільнення [PERSON] від повноважень та про обрання [PERSON] керівником ГО - головою правління ГО. Проте, [PERSON] всіляко уникав зустрічі із засновниками ГО, зокрема із ним ([PERSON]), продовжував утримувати у себе статутні документи ГО, печатку. Лише в ході судового розгляду справи в Окружному адміністративному суді м.Києва йому ([PERSON]) стало достовірно відомо про рішення ГО від листопада-грудня 2012 року, прийняття статуту ГО в новій редакції, зміну місця знаходження ГО. При розгляді цивільної справи [PERSON] взнав про те, що він також виключений зі складу ГО, як і всі інші засновники та прийняті після 2001 року члени ГО. Таким чином, у ГО не [PERSON], а й усіх інших осіб. Наголосив на тому, що [PERSON] у січні 2013 року не повідомив осіб, які зібрались на збори, що він вже не керівник ГО, умисно приховавши обставини прийняття [PERSON], [PERSON], [PERSON] до членства в організації, передачу їм керівництва нею, статутних документів. Вважає рішення зборів ГО про виключення [PERSON] із членів ГО таким, що суперечить нормам статуту ГО та чинному законодавству, оскільки [PERSON] не вчинював жодних дій, спрямованих на припинення діяльності ГО. Також представник [PERSON] зазначив, що [PERSON] постійно сплачував всі внески у ГО, передаючи готівкові кошти безпосередньо керівнику ГО [PERSON]; письмових документів про отримання коштів від нього жодного разу не отримував; у письмових відомостях, або інших документах про передачу-прийняття внесків не розписувався, оскільки такого порядку керівником ГО [PERSON] у ГО заведено не було. Крім того, пояснив, що зі слів [PERSON] йому відомо, що у ГО не було бухгалтерського обліку взагалі; [PERSON] обов*язків головного бухгалтера не виконував. Він, як з*ясувалось остаточно був прийнятий [PERSON], документів про надання йому членами ГО рекомендацій щодо прийняття у членство ГО немає; він ([PERSON]) підписував рішення ГО, які потрібні були [PERSON] та підготовлені ним. На заяву відповідачів за позовом [PERSON] з приводу застосування правил позовної давності щодо позовних вимог в частині незаконності рішення про прийняття [PERSON] у члени ГО і відмови на цій підставі у задоволенні цих вимог [PERSON] не просив поновити строк позовної давності; зазначив, що про обставини прийняття [PERSON] [PERSON] достовірно стало відомо лише у 2013 році після надання представником ГО відповідних протоколів, якими оформлювались рішення ГО. [PERSON] не пояснив з приводу наявності підпису [PERSON] ( а також інших позивачів) на оспорюваному ним рішенні від 14 червня 2010 року, оформлене протоколом №16/18 від 14.06.2010 року про прийняття [PERSON] у члени ГО та призначення його головним бухгалтером цієї організації. При цьому зазначив, що низка підписів на протоколах ГО від імені [PERSON] виконана не [PERSON], а іншими особами. Одночасно не наполягав на проведенні судових почеркознавчих експертизи щодо підпису [PERSON] (чи іншими особами) певних протоколів зборів ГО. Також не наполягав на зазначені е сперти зі щодо підпису [PERSON] заяви про вступ останнього у члени ГО, не дивлячись на те, що судом були відібрані експериментальні зразки підпису у [PERSON] безпосередньо в судовому засіданні за раніше заявленою заявою представника [PERSON] про те, що вказану заяву підписував не [PERSON] Додатково з приводу вимог щодо діяльності [PERSON] на посаді керівником ГО неправомірною представник позивача [PERSON] [PERSON] пояснив, що така вимога знайшла підтвердження в ході судового розгляду справи, зважаючи на пояснення самого [PERSON] з приводу того, що він ([PERSON]) сам в судовому засіданні визнав факт пропозиції йому продажу ГО іншим особам, прийняття [PERSON] у члени ГО для зміцнення матеріального ГО. Також зазначив, що ні [PERSON], ні його представник та представник ГО в судовому засіданні не надали документів про прийняття членських внесків ГО, про здачу їх іншими особами, в тому числі безпосередньо [PERSON], про витрати таких внесків, про наявність бухгалтерського обліку у ГО, що свідчить про належне обґрунтування позовних вимог в частині неправомірної діяльності [PERSON] В частині вимог про визнання законними і відповідними статутним документам ГО, загальних зборів членів ГО від 25.01.2013 року і прийнятих на них рішень представник [PERSON] [PERSON] додатково пояснив про те, що суду слід прийняти до уваги пояснення в судовому засіданні самого [PERSON], який визнав факт своєї присутності для участі у вказаних зборах і факт залишення їх. Щодо присутності на зборах членів ГО, кількість яка необхідна для наявності передбаченого кворуму (не менше 50% від загальної кількості членів ГО) представник [PERSON] пояснив, що на зборах відповідний кворум було забезпечено, інтереси певних члени ГО представляли інші члени ГО за наданими довіреностями. Також зазначив, що збори проводились саме громадської організації «Об'єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», а не іншої громадської організації, іншого громадського об*єднання. При оформленні протоколу вказаних зборів була допущена описка щодо написання точної та вірної назви ГО, оскільки у членів ГО, які оформляли протокол не було в наявності жодних письмових документів щодо ГО (статуту, інших протоколів ГО); в подальшому вказана описка виправлена з відома голови та секретаря зборів ГО від 25.01.2013 року, про що суду надано відповідну заяву в частині цієї позовної вимоги. Про те, що описка була дійсно свідчать ті ж самі прізвища засновників , інших членів ГО, прізвище її керівника [PERSON], зміст обговорюваних та прийнятих рішень від 25.01.2013 року. Проте, представник [PERSON] не пояснив: яким саме законом передбачено спосіб судового захисту: визнання діяльності фізичної особи на певній посаді неправомірною, визнання законними і відповідними статутним документам ГО загальних зборів ГО. [PERSON], як представник позивача [PERSON]., [PERSON], [PERSON] надав в судовому засіданні аналогічні пояснення. Щодо участі [PERSON]. у здачі членських внесків за 2012 рік [PERSON] пояснив, що дійсно у листопаді-грудні 2012 року [PERSON] [PERSON] пропонував зустрітись та підписати певні рішення загальних зборів ГО. Із пропозицій та поведінки [PERSON] він ([PERSON]) зробив висновок про неправомірні (всупереч статуту та законодавству) намагання [PERSON] передати організації іншим особам. Тому він відмовився від вказаних пропозицій, запропонував [PERSON] провести загальні збори (з участю всіх членів ГО), обговорити ситуацію у ГО на зборах відкрито. Тому він зазначив, що здасть внески у ГО за 2012 рік при таких зборах. Одночасно [PERSON] повідомив йому, що він внески за 2012 рік за нього здав сам. Тобто, вийшла така ситуація що фактично [PERSON] став боржником не перед ГО, а перед фізичною особою [PERSON] з приводу повернення останньому сплаченого ним ([PERSON]) внеску в ГО за 2012 рік. В остаточному результаті таку суму він [PERSON] не повернув; загальні збори з участю [PERSON] так і не були проведені. Потім він взнав про передачу справ ГО [PERSON] іншим особам, що стало підставою звернення до суду із самостійними вимогами. Коли ж він ([PERSON]) взнав про його виключення із членства у ГО та взнав детально про інші обставини діяльності [PERSON] , як керівника ГО, то пред*явив у грудні 2013 року окремий (разом з іншими позивачами-членами ГО, яких також, на його думку незаконно було виключено із членів ГО) позов до суду. Щодо сплати членських внесків [PERSON] його представник [PERSON] пояснив, що такі внески, в тому числі і за 2012 рік зазначеним позивачем сплачувались у фонд ГО безпосередньо [PERSON], документів про отримання внесків [PERSON] не надавав. З приводу позовних вимог [PERSON] його представник [PERSON], окрім змісту позовної заяви, додатково пояснив, що [PERSON] довіряв [PERSON], він підписував певні документи ГО, в тому числі рішення зборів,, які були надані йому ([PERSON]) вже виготовленими; їх виготовляв постійно [PERSON], який запевняв про те, що в документах все викладено вірно, їх потрібно підписати для відповідного встановленого законом порядку; такі документи узгоджено із [PERSON] [PERSON] працює в безпосередній підлеглості [PERSON] по роботі, тому він довіряв його, оскільки останній був для нього авторитетним; сам [PERSON] не вникав у зміст підписуваних ним документів, оскільки всіма справами організації керував [PERSON] Останній і надав йому ([PERSON]) декілька протоколів ГО у грудні 2012 року для підпису, сам він на зборах ГО у листопаді - грудні 2012 року присутнім не був. Також йому [PERSON] була надана заява про вихід його із членів ГО та прийняття до колективу мисливців ГО, яку він і підписав за наполяганням [PERSON] , достовірно не розуміючи фактичних та правових наслідків такої заяви. У діяльності зазначеного колективу він ([PERSON]) не приймав, оскільки такий колектив взагалі не був створений. В подальшому при розгляді справи в суді [PERSON] стало відомо про виключення його із членів ГО, що стало підставою для звернення до суду із позовом у грудні 2013 року. Представник [PERSON] зазначив аналогічні обставини сплати членських внесків [PERSON] Також представник [PERSON] наголосив на тому, що в судовому засіданні [PERSON] визнав факт, що у листопаді-грудні 2012 року загальні збори ( у прямому смислі слова «загальні») не проводились, на них були присутні частина членів ГО, іншій частині вказаних у відповідних протоколах членів ГО інформувалось про обговорювані та прийняті рішення та пропонувалось їх підписати. Викладене, на думку, [PERSON], підтверджує обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо його обману (про який вказано в тексті його позовної заяви) та неправомірної діяльності [PERSON], як керівника ГО щодо оформлення зазначених протоколів зборів ГО. З приводу заперечень представників відповідачів щодо оскаржуваних [PERSON], [PERSON], [PERSON] рішень зборів ГО в частині кількості членів ГО і підписаних [PERSON] , [PERSON], [PERSON] окремих протоколів ГО (до листопада-грудня 2012 року), в яких вказано кількісний (поіменний) склад членів ГО на певну дату представник [PERSON] пояснив, що всі протоколи готував керівник ГО [PERSON]; вони підписувались вказаними особами формально, зща його (рєзінка В.П.) проханням, в періоди їх підписання відносини особи, які їх підписували довіряли [PERSON] Крім того пояснив, що окремі протоколи підписані не [PERSON], а іншою особою, зазначив, що «такий висновок можна зробити і без проведення судової почеркознавчої експертизи». Від клопотання щодо її проведення, заявленого раніше, [PERSON] в подальшому відмовився, мотивуючи, що справа розглядається судом надто довго. Також [PERSON] вважає незаконним рішення ГО (правління ГО) постановлені до 26.12.2012 року включно щодо виключення із членів ГО за несплату членських внесків у 2012 році, оскільки ці рішення прийняті ще до закінчення 2012 року, а певна обов*якова дата сплата таких внесків у ГО визначена взагалі не була 2012 рік. За таким ж підставами вважає незаконним рішення ГО від 07.11.2012 року про затвердження звіту правління за 2012 рік, тобто, майже за 2 місяці до закінчення 2012 року. Представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримала його позовні вимоги, посилаючись на викладені у його позовній заяві обставини. Також зазначила, що письмових заяв про виключення із членів ГО (вихід із ГО) ніхто із членів ГО не писав і не звертався з такими заявами усно, тому зазначені [PERSON] рішення зборів ГО суперечать статуту ГО у зв*язку із відсутністю на зборах передбаченого кворуму для їх правомочності; збори ГО у листопаді-грудні 2012 року проводились всупереч встановленому статутом ГО порядку їх скликання, без будь-якої потреби впродовж двох місяців було проведено декілька зборів ГО; до членів ГО незаконно були прийняті [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в подальшому стали членами правління; оскільки вони були прийняті незаконно у члени ГО, то у склад правління вони обрані також незаконно і прийняті ними (як правлінням) рішення, зокрема, рішення зборів правління ГО від 25.12.2012 р. про виключення із членів ГО [PERSON], оформлене протоколом №1 є незаконними. Крім того, представник [PERSON] заперечила пояснення представника ГО щодо відсутності певних документів ГО (окремих рішень загальних зборів щодо наявності певних членів ГО в той чи інший час по причині закінчення строку їх зберігання. Вона ([PERSON]) вказала на нормативні документи Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України (наказ №41 від 20.07.1998 року) та Міністерства юстиції України (наказ 578/5 від 12.04.2012 року, якими визначено постійне зберігання у справах громадських організацій протоколів зборів засновників, учасників, засідань колегіальних органів (правління), ревізійної комісії, списків учасників, засновників, або їх зберігання до ліквідації організації. Представник відповідача ГО - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] та інших позивачів в об*єднаній справі не визнав. Він пояснив наступне. Зазначив про обставини утворення ГО у 2001 році, які узгоджуються зі змістом позовної заяви [PERSON]; про те, що [PERSON] був обраний головою правління 15.01.2001 року та безперервно виконував такі обов*язки до 18.12.2012 року; в різний час кількісний склад ГО змінювався; з протоколу загальних зборів ГО від 15.03.2007 року видно, що станом на 01.01.2007 року членами організації були 8 фізичних осіб; в подальшому загальними зборами був затверджений звіт правління за 2012 рік від 07.11.2012 року, де членами ГО було 7 фізичних осіб. З приводу прийняття [PERSON] у члени ГО пояснив, що заява останнього про вступ у члени ГО та рекомендації інших членів ГО щодо його прийняття у документах ГО не збереглися; в обов*язок [PERSON], як бухгалтера (на громадських засадах), входило ведення бухгалтерської документації . Відмовився відповідати на запитання; чи є у ГО бухгалтерські документи, підписані [PERSON] ? Також пояснив, що у грудні 2012 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до загальних зборів ГО із заявами про прийняття їх до членів ГО; рішенням зборів ГО від 10.12.2012 року їх було прийнято, тому членів ГО на вказану дату вже було 10 осіб. На ці збори члени ГО, в тому числі [PERSON], запрошувались [PERSON]; вони проводились у квартирі [PERSON]; [PERSON] та член ГО [PERSON] на вказаних зборах присутніми не були, але вони розписались у протоколі щодо їх проведення і були згодні із прийнятими на них рішеннями. Також зазначив, що у зв*язку із заявою [PERSON] про його відставку за власним бажанням та ситуацією в ГО і в мисливському господарстві, рішенням зборів від 18.12.2012 року головою правління було обрано [PERSON] , якого відображений у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником ГО; згідно з правовим висновком Головного управління юстиції в м.Києві від 29.12.2012 року зміна керівного складу ГО 18.12.2012 року відбулась відповідно до статуту та закону. Ці збори проводились також у квартирі [PERSON]; вони розпочались о 12 годині, на них члени ГО також запрошувались по телефону [PERSON] Оформлювались вони протоколом, спочатку на чернетці, потім [PERSON] писав протокол на чистовику; [PERSON] було відомо про порядок денний вказаних зборів; він прибув до [PERSON] 18.12.2012 року приблизно о 8-9 годині, тобто, раніше до зборів і підписав вже заповнений протокол зборів до їх проведення, оскільки він таке бажання виявив. Позивачі [PERSON], [PERSON] були виключені в кінці грудня 2012 року із членства у ГО у ГО у зв*язку з несплатою щорічних членських внесків. Також інші члени ГО, в тому числі засновники були раніше виключені із ГО по вказаній причині. Доказами такої несплати є рішення зборів, копії яких ним надано до справи в ході судового розгляду спору. Зазначив, що законодавством та статутом ГО не передбачено (не визначено чітко) способи обліку членів ГО. Тому такий облік вів керівник ГО [PERSON], а на загальних зборах ГО постійно визначалось кількість дійсних членів ГО. Не пояснив: чи були списки членів ГО щорічні, чи був бухгалтерський облік у ГО в частині обліку грошових членських внесків та осіб, які такі кошти сплачували. В цій частині поінформував суду про те, що вважає, що такий облік був, а документів із вказаного приводу у нього особисто немає. Також пояснив, що рішень загальних зборів ГО, правління ГО, в яких би вказувалось дослівно «про виключення тієї чи іншої особи із членства у ГО», окрім наданих - (щодо [PERSON], [PERSON]) немає. Зазначив, що колектив мисливців та рибалок, в який прийнято [PERSON] є «структурним підрозділом ГО», не є юридичною особою, не потребує реєстрації, він створений для задоволення потреб осіб, які бажають здійснювати «мисливство та рибальство» . На запитання з приводу хто саме входить в такий колектив, крім [PERSON] ,чи існують документи про його статус, хто його керівник, чи залишається [PERSON] членом ГО, враховуючи його переведення у структурний підрозділ ГО, чим конкретно відрізняється статус члена ГО від статусу члена вказаного колективу, враховуючи, що він (колектив) є у складі ГО ? - представник ГО [PERSON] не пояснив. Він заперечив позовні вимоги [PERSON] тими обставинами, що [PERSON] , а також інші позивачі в різні часи до листопада-грудня 2012 року були головами та секретарями окремих загальних зборів ГО, відповідні протоколи, а саме на таких зборах і було вказано про те, що за станом на дату їх проведення членами ГО є певна кількість фізичних осіб і вказувалось їх імена. Зазначив, що [PERSON], повідомлявся по телефону у кінці грудня 2012 року про те, що у ГО буде вирішуватись питання про їх виключення із ГО у зв*язку із несплатою членських внесків у ГО. [PERSON], [PERSON] повідомлялись по телефону у кінці грудня 2012 року про те, що у ГО буде вирішуватись питання про їх виключення із ГО у зв*язку із несплатою членських внесків у ГО. Також представник ГО просить суд застосувати правила позовної давності до позовних вимог позивачів про прийняття у склад ГО [PERSON] та відмовити у задоволенні прозову також на цій правовій підставі. Представник ГО вважає вказані рішення від 25-го січня 2013 року, про які вказують позивачі незаконними , оскільки не стосуються , враховуючи назву «об*єднання», а не «громадська організація»; у осіб, які брали участь у вказаних зборах повноважень і кворуму для їх прийняття, вони не є членами ГО за станом на вказану дату. Представник ГО [PERSON] не заперечив ствердження [PERSON] та інших позивачів про те, що всі засновники ГО у 2001 році набули членства у ній; що всі вказані у позовних заявах фізичні особи (треті особи), в тому числі і без самостійних вимог, також в різний час набули членства у ГО. Рішенням загальних зборів ГО від 31.01.2013 року [PERSON] було виключено зі складу членів ГО на підставі п. 4.1 статуту ГО за перешкоджання діяльності ГО, яка виразилась в тому, що він , вважаючи себе новообраним головою правління ГО почав безпідставно звертатись в різні органи з приводу діяльності ГО. В судовому засіданні 05.12.2013 року був присутній відповідач [PERSON] (том 3, а.с.98) ; позов [PERSON] він не визнав. Він зазначив, що впродовж 2001 року він сумлінно та добросовісно виконував обов*язки голови правління ГО , докладав зусиль для успішної діяльності ГО щодо збереження та відтворення природи , в тому числі поголів*я тварин на території закріплених за ГО мисливських угідь у Макарівському районі Київської області, проведенні інших заходів, передбачених статутом ГО та не заборонених законом. Також він пояснив, що йому пропонувались певні суми (до 60 тис доларів США) , для вирішення питань щодо передачі організації (ГО) іншим особам; він вів переговори з людьми, котрі могли б поліпшити матеріальний стан ГО. В подальшому знайшовся такий чоловік, який пообіцяв вирішувати матеріальні питання ГО; ним був [PERSON] , який також мав земельні ділянки на території Макарівського району м. Києва (в районі, де знаходяться мисливські угіддя, надані ГО в користування). Тому було вирішено прийняти [PERSON] у члени організації. Також було вирішено питання про прийняття [PERSON], який мав стаж роботи єгерем та [PERSON] Проте, на запитання представника позивачів [PERSON] та суду : в чому саме виразилась участь [PERSON] в такому поліпшенні - [PERSON] не пояснив? Відповідач [PERSON] надавав свої пояснення суду в засіданні 05.12.20013 року, інколи всупереч встановленому порядку дослідження доказів у справі. В остаточному результаті він такі свої пояснення в повному обсязі суду не надав, оскільки була оголошена перерва, а в подальшому суд проводив розгляд справи за об*єднаними позовними вимогами кількох позивачів. При такому розгляді справи відповідач [PERSON] участі в судових засіданнях не приймав; його інтереси представляв [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що із [PERSON] його познайомив його батько [PERSON]; він і запропонував йому вступити у ГО; він підписував заповнену заяву від його імені про вступ до ГО; особисто він членських внесків у ГО не сплачував, допускає, що їх, можливо, сплачував його батько; бачив, письмові рекомендації інших членів ГО щодо його прийняття у ГО; але із особами, які його рекомендували він особисто знайомий не був. Щодо проведення зборів ГО у грудні 2012 року пояснив, що збори 10.12.2012 року спочатку були у квартирі [PERSON], потім продовжувались у кафе; не пам*ятає за які саме рішення ГО він голосував, чи виключались зборами ГО певні особи із членства у ГО; не міг пояснити; що являє собою колектив мисливців та рибалок ГО? Також [PERSON] надав в судовому засіданні експериментальні зразки свого почерку, підпису за наполяганням представника позивачів [PERSON], який стверджував про те, що він ([PERSON]) не підписував заяву про прийняття його у члени ГО. В подальшому він в судові засідання не прибув; був належним чином повідомлений про проведення судових засідань. Тому суд розглядав справу без його присутності на підставі наявних у ній доказів, враховуючи надані ним пояснення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судові засідання не прибули жодного разу; суд розглядав справу без їх пристуності, враховуючи, що в судовому засіданні їх інтереси представляв їх представник [PERSON] Відповідач [PERSON] в судові засідання не прибув жодного разу; був належним чином повідомлений про проведення судових засідань в об*єднаній справі (тобто, за позовом, в тому числі і до нього). Тому суд розглядав справу без його присутності на підставі наявних у ній доказів. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] пред*явлений до [PERSON] позов не визнав. Він вказав, що питання обліку членів ГО відповідно до статуту до обов*язків голови правління ГО. Такий облік вівся шляхом зазначення у протоколах ревізійної комісії, протоколах зборів ГО поіменно кількості членів ГО. З приводу детальних обставин проведення зборів ГО , в тому числі у грудні 2012 року, він ([PERSON]) пояснити не може, але вважає, що вони проведені відповідно до положень статуту ГО і не протирічать законодавству. Аналогічні заперечення та пояснення [PERSON] надав в якості представника відповідача [PERSON] та [PERSON] В судових дебатах [PERSON], як представник [PERSON], зазначив, що намагання звинуватити [PERSON] у будь-які фальсифікації є безпідставними; причиною спору є спроба «рейдерського захоплення» мисливського господарства «Осикове» групою осіб у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], можливо [PERSON] ; ця обставина, а також термінова необхідність корінних змін у мисливському господарстві , бездіяльність певних членів ГО, стали причинами для прийняття рішення про посилення складу ГО шляхом прийому до його складу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Також зазначив, що діяльність ГО щорічно перевірялась ревізійною комісією, прийом та вихід із членів ГО фіксувалась у наданих суду протоколах та звітах, на яких є підписи позивачів; членські внески кожного із учасників (членів) ГО обліковані у додатках до щорічних звітів. В судовому засіданні представник ГО [PERSON] зустрічний позов підтримав, просить його задовольнити на підставі вказаних у ньому обґрунтувань. Представники відповідачів (за зустрічним позовом) [PERSON], [PERSON] вимоги зустрічного позову заперечують. Зазначили, що [PERSON] та [PERSON] за станом на січень 2014року перебували у членстві ГО, як і інші засновники (як члени ГО) та інші члени ГО (всього 21 особа). Рішення зборів від 17 та від 25 січня 2013 року стосуються діяльності ГО, а не іншої організації, у вказаних протоколах зборів була допущена описка у вірному найменуванні цієї організації, яка виправлена, в тому числі, в ході розгляду справи суду було надано відповідну заяву та виправлені протоколи. Вважають, що збори проведені відповідно до норм статуту ГО, зазначені протоколи щодо їх проведення оформлені належним чином; на зборах було дотримано відповідного кворуму для прийняття рішень, враховуючи, що кількість членів ГО за станом на січень 2013 року була 21 особа. Також пояснили, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] на збори у січні 2013 року не запрошувались, оскільки відповідачам за зустрічним позовом (та іншим вказаним у протоколах від 17-го та від 25 січня 2013 року членам ГО) взагалі не було відомо про те, що [PERSON] вирішив питання щодо їх прийняття у ГО. Представник [PERSON] від імені всіх осіб, інтереси яких він представляє в судовому засіданні, вважає, що зустрічний позов слід задовольнити на підставах та обґрунтуваннях, заявлених у цьому позові. Представник третьої особи [PERSON]. [PERSON], третьої особи [PERSON] - [PERSON] вважають, що основний (первісний) позов слід задовольнити, зустрічний - відхилити. В судовому засіданні був присутній [PERSON] (третя особа), який пояснень по суті свого позову (третьої особи із самостійними вимогами) не надав, оскільки розгляд справи відкладався. Третя особа із самостійними вимогами із [PERSON] в судовому засіданні (в період до розгляду об*єднаної справи, в якій також були позовні вимоги [PERSON]., журнал судового засідання в томі 3, ёа.с 8)) свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Він також зазначив, що восени 2012 року та в кінці 2012 року йому стало відомо про те, що керівник ГО [PERSON] здійснює керівництво ГО всупереч статуту ГО, ігнорує інтереси засновників ГО, не проводить загальні збори ГО для вирішення певних питань. Тому він не був згодним з такою його діяльністю та повідомив йому, що необхідно зібрати збори і всі питання вирішувати спільно, а не одноособово. Зазначив, що йому не було відомо про виключення його із членів ГО. Повідомив про те, що дійсно у зв*язку із певною, викладеною ним поведінкою [PERSON] він дійсно не сплатив членські внески за 2012 рік, обумовлюючи перед останнім термін такої сплати - дату проведення загальних зборів ГО в повному складі та відкритим обговоренням на них всіх поточних питань діяльності ГО. Не заперечив пояснення [PERSON] про внесення останнім внесків за нього ([PERSON]). Крім того, повідомив, що про виключення його зі складу членів ГО йому достовірно стало відомо в ході розгляду справи в суді; на засідання зборів чи правління з цього приводу так і з інших питань у грудні 2012 року він не запрошувався. Всі інші треті особи в судове засідання не прибули; переважна більшість із них надавали заяви про розгляд справи без їх присутності; вказували в них, що заявлені ними вимоги підтримують (том 3, а.с. 6-14). В судовому засіданні представник третіх осіб із самостійними вимогами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] їх позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені у їх позовних заявах обставини. Також такі вимоги підтримали представники третіх із самостійними вимогами [PERSON] - [PERSON]; [PERSON] - [PERSON], посилаючись на викладені у їх позовних заявах обставини. В судовому засіданні представники ГО - [PERSON]; [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги третіх осіб не визнали, надавши аналогічні (щодо заперечень на позови [PERSON] та інших позивачів) пояснення. Зокрема вони зазначили, що вказані треті особи не є членами ГО і такі факти підтверджуються наявними у справі копіями протоколів загальних зборів ГО, де вказано поіменно кількість членів ГО на певну дату. [PERSON] в судовому засіданні проти позовів третіх осіб заперечив, зазначивши, що він був прийнятий до складу ГО відповідно до статуту ГО. Допитаний в судовому засіданні 16.12.2013 року (том 3 , а.с.112, 117-118) як свідок позивач [PERSON] надав показання, в яких повністю підтвердив обставини спору, викладені ним в його позовній заяві в редакціях до вказаної дати. Зазначив, що він не підписував окремих протоколів зборів ГО, наявних у справі; надав експериментальні зразки свого підпису для проведення почеркознавчої експертизи. Також в ході розгляду справи суду надав показання свідок [PERSON] (окрім його пояснень як представника позивачів та третіх осіб) був допитаний за його ж клопотанням та клопотанням представника [PERSON] [PERSON] У своїх показаннях, він (як свідок) повністю підтримав надані ним пояснення, як представника позивачів та третіх осіб. Також зазначив, що колишній керівник ГО [PERSON] в кінці 2012 року усунув від участі у справах ГО майже всіх її засновників і передав організацію іншим особам, а в подальшому за його ініціативою в січні 2013 року із членів був виключений [PERSON] Зі слів позивачів та третіх осіб йому відомо, про те, що жодного із них не було запрошено на загальні збори , засідання правління ГО, на яких б вирішувалось питання про їх виключення (вихід) із членства у ГО; вважає, що [PERSON] продав ГО [PERSON], оскільки у ГО наявне право на організацію полювань у мисливських угіддях на території Макарівського району Київської області, їй щорічно у передбаченому законом порядку виділяються ліцензії (дозволи) на відстріл диких тварин певних видів. Про окремі обставини діяльності ГО і його керівника [PERSON] йому відомо безпосередньо, останній пропонував йому вирішувати питання щодо діяльності ГО без участі всіх засновників та членів. ГО, в розмовах [PERSON] повідомляв про можливість продажу ГО . Зазначені в тексті позовних заяв третіми особами фізичні особи в судове засідання не прибули; юридичні особи своїх представників не направили, про час та дату судового розгляду справи повідомлялись неодноразово. Тому суд проводить подальший розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, представників третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, зустрічний - відхиленню, позови третіх осіб - задоволенню з огляду на наступні встановлені обставини спору. Суд погоджується із ствердженнями позивачів, їх представників в тексті позовної заяви щодо законодавства, яке регулює відносини сторін та норм статуту, обставин утворення ГО у 2001 році, її державної реєстрації, поіменного складу засновників, які в подальшому стали членами ГО, а також факту прийняття інших осіб (вказаних в якості т третіх осіб) у членство ГО. Ці обставини визнаються представниками відповідачів (ГО та інших) за первісним позовом та позовом третіх осіб. Тому суд, відповідно до ст. 61 ЦПК України не досліджує їх. Такі відносини до 01.01.2013 року регулювались Законом України «Про об*єднання громадян» , після вказаної дати - Законом України «Про громадські об*єднання». В ст. ст. 1, 3, 6, 11, 12 , 13, 20, 21, 23, 24 Закону України «Про Об'єднання громадян» значено норми, які регулюють створення, діяльність організації, права її членів (учасників). Аналогічним чином регулюються права та обов*язки членів організації і Законом України «Про громадські об*єднання». Про це вказано у ст.ст. 1, 3, 5, 7, 8, 9, 11, 14 цього закону. В ч. 3 ст. 14 Закону про громадські об*єднання вказано, що зареєстроване об*єднання вносить зміни до складу керівних органів, місця знаходження громадського Об'єднання в порядку, визначеному статутом цього об*єднання, з урахуванням норм цього Закону. В главі 5 статуту ГО зазначені норми, які регулюють порядок утворення правління об*єднання, призначення голови правління, його заступника. Ці питання вирішуються на загальних зборах членів організації. У статуті ГО записано про те, що вона є організацією яка об'єднує своїх членів на основі єдності інтересів для виконання статутних завдань; створена 15 січня 2001 року 14-ма фізичними особами, які об'єднались і створили її для раціонального використання, розвитку, збереження та відтворення рослинного та тваринного світу, організації мисливства, рибальства інших видів активного відпочинку. У статуті ГО зазначено, що для вибуття із організації її член подає письмову заяву, яка розглядається правлінням ГО; для прийняття у члени ГО слід мати рекомендації двох членів ГО; член організації має право приймати участь у її загальних зборах, обирати інших осіб до керівних органів організації. Однією із умов перебування у ГО є обов*язкок сплачувати членські внески. За порушенням статутних норм член ГО може бути виключений із ГО. Відповідно до преамбули Закону України «Про об*єднання громадян» право громадян на свободу об*єднання є невід*ємним правом людини, гарантується Конституцією України. В ст. 3 цього Закону вказано що громадська організація це об*єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, та інших інтересів; в ст.14 Закону містяться приписи щодо членства у громадській організації. Зі змісту вказаних норм, які суд застосовує при вирішенні спору всіх позивачів, окрім вимог [PERSON] в частині його виключення, та позовних вимог третіх осіб, суд приходить до висновку про те, що їх право перебувати у членстві ГО гарантується законом, відповідно, в разі порушення такого право зазначені особи можуть звертатись (ст. 3 ЦПК України) за судовим захистом. Аналогічним чином регулюються права фізичних осіб - членів громадських об*єднань у формі громадської організації у Законі України « Про громадські об*єднання», норм якого суд застосовує при вирішення спірних питань щодо вимог первісного позову за період після 01.01.2013 року (про виключення зі складу ГО [PERSON], зміну статуту ГО, місця її знаходження, вимог зустрічного позову). Так, у ст. 1 вказаного Закону зазначено, що громадське об*єднання - це добровільне об*єднання фізичних осіб для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів. В ч. 7 ст.3 Закону зазначено принципи прозорливості, відкритості, що передбачають право всіх членів об*єднання мати вільний доступ до інформації про його діяльність, про прийнятті рішення, здійснені заходи, обов*язок об*єднання забезпечувати такий доступ. Ст. 11 Закону регламентує норми, які повинні бути зазначені у статуті об*єднання; серед інших в ній вказано, що у ньому повинен бути визначений порядок набуття, і припинення членства у громадському об*єднанні, права та обов*язки його членів. При вирішенні спору в частині надання сторонами доказів, які обґрунтовують підстави позовних вимог позивачів та третіх осіб, заперечень відповідача ГО щодо позовних вимог позивачів та третіх осіб, а також надання аналогічних доказів сторонами за зустрічним позовом суд виходить із приписів ст.ст.10,11, 57,60 ЦПК України, зміст яких учасникам розгляду справи був роз*яснений неодноразово в ході судового засідання. Суд задовольнив всі клопотання всіх учасників розгляду справи щодо надання ними доказів. Статут ГО передбачає повноваження правління приймати до складу ГО нових членів ГО (фізичних осіб) за наявності рекомендацій двох членів ГО. Суду відповідачем ГО не надано документів правління ГО про виключення певних осіб із членства ГО. Представник ГО, заперечуючи позовні вимоги за первісним позовом та позовами третіх осіб не посилався в обґрунтування таких заперечень на те, що правління ГО приймало такі рішення. Він взагалі не надавав пояснень про те, що хто-небудь із членів ГО був виключений із членства у ГО шляхом винесення (постановлення) рішення чи то правлінням ГО, чи рішенням загальних зборів ГО, про саме «виключення із членів ГО» в період до 25.12.2012 року. При цьому він зазначив, що фактичне виключення (припинення повноважень) членів ГО дійсно мало місце у зв*язку із неприйняттям того чи іншого члена ГО участі у справах ГО, несплатою членських внесків. Але рішення про це приймалось не у формі: «про виключення із членства у ГО», а у «формі зазначення поіменного та кількісного складу членів ГО на загальних зборах ГО, затвердження звітів правління ГО, ревізійної комісії ГО в частині такого зазначення членів ГО». Тобто, член ГО, котрий не зазначений у певному протоколі, яким оформлювались рішення загальних зборів ГО, на дату проведення зборів, вже не вважався членом ГО. Такі ж пояснення надавав представник колишнього керівника ГО [PERSON] - [PERSON] від імені відповідача [PERSON] Суд приймає до уваги вказані пояснення. Проте, суд також приймає до уваги приписи статуту ГО ( в редакції до оспорюваних в ньому змін) для регулювання спірних питань в цій частині. В статуті передбачено умови прийняття осіб до членів ГО та виходу із неї шляхом подання письмової заяви. За загальновідомими обставинами така заява повинна бути розглянута, за результатами розгляду - повинно бути прийнято рішення. Як видно із наданих сторонами та долучених до матеріалів справи документів (протоколів загальних зборів ГО та засідань правління ГО) таку точку зору розділяв відповідач ГО при вирішення заяв членів ГО [PERSON], [PERSON], [PERSON] у грудні 2012 року. Тобто, за кожною заявою ГО прийняла рішення про виключення їх зі складу ГО, яке викладено письмово у відповідному протоколі: чи то загальних зборів, чи то правління ГО. В статуті ГО чітко вказано про можливе виключення із членів ГО осіб, які порушують статутні норми, однією із яких є несплата членських внесків. Суд також приймає до уваги, що відповідач ГО та відповідач [PERSON] та їх представники не пояснили чітко: за які саме можливі порушення статуту, окрім несплати членських внесків, припинено членство у ГО позивачів [PERSON], [PERSON], третіх осіб із самостійними вимогами. Тому суд розглядає підставу такого припинення - несплату членських внесків зазначеними особами. Суд погоджується зі ствердженнями представника ГО про те, що загальні збори ГО є вищим органом управління ГО і мають повноваження приймати будь-які рішення щодо діяльності ГО, в тому числі і про припинення повноважень членів ГО за несплату членських внесків, на чому і наголошував представники [PERSON] та [PERSON] Проте, на думку суду, відповідач ГО і його вищий орган управління - загальні збори повинен дотримуватись статутних норм ГО. У випадку, якщо рішення ГО протирічать законодавству України та статутним нормам, то вони можуть бути визнані незаконними судом за позовами певних осіб, котрі вважають, що такими рішеннями порушені їх права та (чи) інтереси. З огляду на викладене суд погоджується зі ствердженнями позивачів (їх представників), третіх осіб (їх представників в судовому засіданні) про те, що кожне прийняття у члени ГО певної особи, та кожне вибуття із неї відповідно до норм статуту ГО повинно фіксуватись рішенням правління ГО; також, безумовно, таке рішення можу прийматись рішенням загальних зборів ГО і фіксуватись письмово у відповідному протоколі, яким оформлюється рішення таких зборів; а рішення про виключення із членів ГО, тобто припинення повноважень члена ГО не за його ініціативою, а за ініціативою керівного органу ГО (правління чи загальних зборів ГО), повинно бути оформлено безпосередньо рішенням про виключення із членів ГО тієї чи іншої особи, а не її незазначенням (незазначенням її імені) у протоколі ГО. Суд при цьому враховує, що саме у статуті ГО вказаний термін «виключення із членства у ГО» (п.4.5 Статуту) у зв*язку із порушенням статутних вимог, а не будь-який інший термін, наприклад: незазначення імені тієї чи іншої особи, члена ГО у протоколі загальних зборів. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач ГО не надав доказів (письмових документів) про рішення правління ГО, чи загальних зборів ГО про виключення із членства у ГО будь-кого із засновників ГО, які після утворення ГО стали її членами, інших раніше прийнятих осіб (третіх осіб із самостійними вимогами, то законних підстав вважати вказаних осіб такими, що не є членами ГО немає. Суд погоджується із позивачами щодо обраного ними способу судового захисту: визнання незаконними рішень ГО та їх скасування. Так, Закон України «Про об*єднання громадян» та Закону України «Про громадські об*єднання» містить норми, які вказують на те, що відносини щодо членства в таких об*єднаннях (громадських організаціях) регламентуються, окрім вказаних законів, статутами таких організацій. Таким чином, закон певною мірою надає статутним нормам, які прийняті та зареєстровані у відповідних державних органах особливий статус, їх слід виконувати неухильно. Тому у випадку прийняття певних рішень, які суперечать статутним нормам, суд може вважати їх такими, що протирічать таким нормам, а й такими, що суперечать чинному законодавству або незаконними. Оскільки відповідач ГО не надав жодного рішення саме про виключення будь-кого із членів ГО, зокрема про виключення третіх осіб із самостійними вимогами (в період до грудня 2012 року), то суд погоджується з їх (третіх осіб) ствердженнями у їх позовних заявах про те, що вони є членами ГО, а відповідач ГО у вказаними кожним із третіх осіб оскаржуваних ними рішеннях загальних зборів ГО, оформлених зазначеними протоколами незаконно не вказав про те, що вони є членами ГО, зазначивши при цьому окремих осіб-членів ГО списком і певним числом: у рішенні від 04.02.2011 року - 8 осіб, а також у рішенні від 07.11.2012 року - 7 осіб, у рішенні від 10.12.2012 року -7 осіб, у рішенні від 18.12.2012 року - 10 осіб. Тому суд погоджується з вимогами про те, що кількість членів ГО повинна бути іншою, ніж вказано у цих протоколах. Також суд погоджується із вимогами третіх осіб і вважає, що кожен із третіх осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повинні бути зазначені у протоколах , якими рішення ГО оформлювались, а саме протоколами: від 04.02.2011 року, від 07.11.2012 року, від 10 -го та від 18 грудня 2012 року. Суд вважає, що вимоги [PERSON] про незазначення його у протоколі від 04.02.2011 року не підлягають задоволенню, вони заявлені, очевидно помилково, оскільки в цьому протоколі вказано, що він був присутній на вказаних зборах (том 2, а.с.11). Суд враховує, що представник ГО не заперечив членства (впродовж певного періоду часу) всіх вказаних у справі третіх осіб, зазначивши при цьому, що окремі із них вибули із членства у ГО. Згідно зі статутними нормами (пункт 5.1 статуту ГО, том 1, а.с. 10-18 ) загальні збори членів ГО правомочні приймати рішення у випадку наявності на зборах відповідного кворуму членів ГО: не менше 50% загальної кількості членів ГО, при виборах правління ГО - не менше 2/3 голосів від загальної кількості членів ГО. Таким чином, враховуючи, що в оспорюваному протоколі від 04.02.2011 року незаконно не вказано про членство на вказану дату щонайменше ще шести членів ГО - третіх осіб у справі , що розглядається, то на вказаних загальних зборах було присутніх менше 50% від загальної кількості всіх членів ГО , тому рішення, які були прийняті на вказаних зборах, суперечать статуту ГО. Отже вони є незаконними і підлягають скасуванню. З огляду на викладене суд задовольняє позовні вимоги позивачів в частині щодо незаконності обрання [PERSON] головою правління ГО 04.02.2011 року та скасування зазначеного рішення. Щодо позовних вимог позивачів про незаконність прийняття [PERSON] у члени ГО. Суд погоджується зі ствердженнями позивачів про те, що збори, на яких вирішувалось вказане питання не мали встановленого кворуму, відповідач не надав належних доказів про те, що [PERSON] надавались ким-небудь із членів ГО встановлені статутом ГО рекомендації двох членів ГО про його прийняття до ГО. Тому таке оспорювань рішення може бути визнане незаконним. Проте, суд застосовує приписи закону щодо позовної давності позовних вимог в цій частині та відмовляє позивачам у задоволенні їх позову (щодо незаконності прийняття [PERSON] у члени ГО). При цьому суд приймає до уваги, що всі позивачі були присутніми (як вказано у протоколі загальних зборів) на загальних зборах ГО, на котрих вирішувалось питання про його прийняття. Отже, вони достовірно знали про цю обставину. У випадку, якщо вони вважали, що прийняттям [PERSON] у члени ГО порушено їх права (чи інтереси), то вони вправі були звернутись до суду із відповідним позовом впродовж трьох років. Проте, таке звернення ними здійснено у строк понад 3 роки. При цьому суд не приймає за належні докази одні лише посилання представника позивачів та третіх осіб [PERSON] про те, що певні позивачі не підписували певні протоколи рішень ГО, інші документи. Такими доказами, на думку суду можуть бути лише висновки судових експертів-почеркознавців. Від раніше заявленого клопотання з приводу вказаних експертиз [PERSON] в судовому засіданні відмовився. Також суд приймає до уваги, що [PERSON] був прийнятий у члени ГО із правом дорадчого голосу (про таке чітко вказано у рішення про його прийняття, протокол №16/18 від 14.06.2010 року, том. 3, а.с.90). Оскільки представники ГО та [PERSON], який фактично керував організацією до 18 грудня 2012 року, не надали в судовому засіданні інших документів про інші повноваження [PERSON] (про їх набуття, набуття права вирішального голосу), то суд в подальшому при оцінці законності інших рішень ГО за його участю приймає до уваги цю обставину - наявність у нього лише дорадчого, а не вирішального голосу. При вирішення спору в частині позовних вимог позивачів щодо законності рішень загальних зборів від 01.11.2012 року, від 10-го та від 18-го грудня 2012 року суд погоджується, що на вказаних зборах не було передбаченого статутом кворуму -50% членів ГО, враховуючи достовірно тих третіх осіб, які звернулись із самостійними вимогами у справі що розглядається. При цьому, враховуючи приписи диспозитивності розгляду справи (ст. 11 ЦПК України), суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо членства у ГО в період - листопад-грудень 2012 року інших третіх осіб, які із самостійними позовними вимогами до суду не звертались. Проте, враховуючи, що відповідач ГО у протоколах загальних зборів не зазначив ще 7 членів ГО (вказаних третіх осіб із самостійними вимогами), то на дату проведення зорів ГО - 07.11.2012 року, 10.12.2012 року членами ГО повинно бути не 7 осіб, як вказано у протоколі, а щонайменше 14 осіб. При присутності 4-х осіб на вказаних загальних зборах 10.12.2012 року (том 2, а.с. 21-22) вони не є правомочними. Крім того, суд враховує, що присутність на вказаних зборах [PERSON] (серед чотирьох вказаних у протоколах присутніх членів ГО), який мав лише дорадчий голос, не надавала позивачу ГО права враховувати його як члена ГО, що має право приймати участь у голосуванні, отже, враховувати його при визначенні кворуму на зборах взагалі. Враховуючи цю обставину вказані рішення зборів ГО від 10 грудня 2012 року є також незаконними. Таким чином, вирішення питань про прийняття у члени ГО [PERSON], [PERSON], [PERSON] було проведено вищим органом управління ГО - загальними зборами, які не були правомочними (легітимними) у зв*язку із відсутністю передбаченого статутом ГО кворум її членів. Тому такі рішення є незаконними та підлягають скасуванню. Аналогічним чином прийняті рішення на зборах від 18.12.2012 року (том 2, а.с. 23-25), на них також не було зазначено про щонайменше 7 членів ГО - вказаних третіх осіб із самостійними вимогами. Крім того, відповідач ГО приймав рішення з участю незаконно прийнятих у члени ГО [PERSON], [PERSON], [PERSON] і з участю [PERSON], який мав лише дорадчий голос. Оскільки вказані новоприйняті члени ГО не були прийнятими відповідно до законодавства у члени ГО, то рішення, прийняті за їх участю, ті, за які вони голосували на зборах , не повинні залишатись в силі. Отже, обрання головою зборів організації [PERSON]; обрання правління організації у складі: голови правління [PERSON], заступника голови правління [PERSON], члена правління [PERSON] є незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Наслідки таких рішень (прийняття нових членів до складу ГО, обрання їх до складу правління ГО) є такими, що суперечать статуту ГО. Суд вважає рішення від 10-го та від 18-го грудня 2012 року незаконними за відсутністю кворуму у ГО для їх прийняття за позовними вимогами лише позивачів окремо, оскільки на них фактично мали право голосувати лише три члени ГО: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (присутні на зборах); присутній на зборах [PERSON] такими повноваженнями при прийнятті його до складу ГО наділений не був, доказів про наьуття їх в подальшому суду не надано. Тому, навіть, якщо враховувати законною кількість членів ГО - 7 осіб (про це вказано у протоколі), то присутність на зборах лише трьох повноважних із семи членів ГО є такою, що менше 50% від загальної вказаної у зазначених протоколах кількості членів ГО. Тому рішення зборів не є правомочним (легітимним), про що і вказано у статуті ГО. Також ці (від 10-го та від 18-го грудня 2012 року) рішення суд визнає незаконними і за позовами третіх осіб, які не вказані у переліку (списку) осіб - членів ГО, котрі були відсутні на зазначених зборах, враховуючи, що відповідних рішень про їх (третіх осіб із самостійними вимогами) відповідач ГО при розгляді справи не надав.. Рішення правління ГО від 25.12.2012 р., оформлене протоколом №1 від 25.12.2012 р., про виключення із членів громадської організації [PERSON] , а також оформлене протоколом №2 від 25.12.2012 р., про виключення із членів ГО [PERSON] є незаконним, оскільки вони прийняті незаконно прийнятими до складу ГО та незаконно обраними до складу правління ГО особами. Рішення загальних зборів членів ГО від 26 грудня 2012 р., оформлене протоколом №25/27 від 26.12.2012 р., про виключення із членів ГО [PERSON]; від 31 січня 2013 року, оформлені протоколом №4 від 31.01.2013 року про виключення із членів громадської організації [PERSON]; від 01.02.2013 року, оформлене протоколом № 1 від 01.02.2013 року про зміну місця знаходження вказаної організації на: м. Київ, вул. Якутська, 10 та про затвердження статуту вказаної організації у редакції від 01.02.2013 року є незаконними у зв*язку із відсутністю на вказаних зборах передбаченого статутом кворуму. При цьому суд враховує, що на вказаних зборах були присутніми незаконно прийняті у члени ГО особи, окрім [PERSON], інші члени ГО (треті особи із самостійними вимогами) та позивачі участі у зборах не приймали. Крім порушення прав та інтересів окремих позивачів та третіх осіб щодо припинення їх членства у ГО рішеннями зборів ГО за відсутності відповідного кворуму його членів суд погоджується зі ствердженнями представників позивачів та третіх осіб (у первісному позові) . З пояснень представника ГО [PERSON] в судовому засіданні слідує, що позивачі [PERSON], [PERSON], а також всі треті особи, які заявили самостійні позовні вимоги у справі, що розглядається, були виключені із членства у ГО у зв*язку з несплатою щорічних членських внесків. Доказами такої несплати є рішення зборів ГО. Представник позивачів та третіх осіб [PERSON] зазначив, що вказані позивачі та треті особи сплачували зазначені внески, але письмових документів (доказів) у них немає, оскільки гроші в якості внесків передавались ними безпосередньо ними керівнику ГО [PERSON] Представник [PERSON]. [PERSON] в судових дебатах зазначив , що членські внески кожного із учасників (членів) ГО обліковані у додатках до щорічних звітів. Однак судом впродовж 1 року учасникам розгляду справи роз*яснювалось приписи ст.10,11,57,60 ЦПК України, представник [PERSON] в засіданні просив відповідачів надати будь-які письмові документи щодо обліку членських внесків у ГО відносно членів ГО впродовж періоду з 2001 року. Проте, ні представник ГО, [PERSON] жодного разу не повідомляли суд про наявність обліку вказаних внесків у додатках до щорічних звітів, вони не пояснили, чи сплачували новоприйняті ГО (у грудні 2012 року ) особи до членства у ГО членські внески, а відповідач [PERSON] пояснив, що він їх не сплачував. Тому суд критично оцінює судові дебати [PERSON] у вказаному ним аспекті. Суд при вирішенні спору в частині наявності доказів у сторін щодо сплати, обліку членських внесків керується наступним. Суд вважає, що доказами заперечень відповідача ГО не можуть бути рішення цієї організації, на які посилається представник [PERSON], оскільки саме ці рішення оспорюються позивачами та третіми особами. Тобто, рішення зборів ГО, в якому вказано про певну кількість членів ГО, не є доказом несплати іншими не вказаними у ньому особами членських внесків у ГО. Також на думку суду,рішення зборів ГО про констатацію факту несплати членських внесків, попередження про обов*язок такої сплати не є допустимим та переконливими доказом несплати членських внесків вказаними у ньому особами у випадку, якщо такі рішення не підтверджені іншими доказами. Так, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про громадські об*єднання» (чинний з 01.01.2013 року) громадське об*єднання зі статусом юридичної особи зобов*язане вести бухгалтерський облік, фінансову та статистичну звітність, бути зареєстрованим у в органах доходів та зборів та сплачувати до бюджету обов*язкові платежі відповідно до закону. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про об*єднання громадян»(чинний до 01.01.2013 року) об*єднання громадян зобов*язане вести оперативний та бухгалтерський облік, статистичну звітність, зареєструватись в органах державної податкової інспекції та вносити до бюджету платежі у порядку та розмірах, передбачених законодавством. З огляду на вказані закони ГО повинна була вести бухгалтерський облік та звітувати перед податковими органами. Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» він поширюється на всіх юридичних осіб,створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності. В Законі вказано, що: бухгалтерський облік це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; внутрішньогосподарський (управлінський) облік - система обробки та підготовки інформації про діяльність підприємства для внутрішніх користувачів у процесі управління підприємством; - господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; - первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; - фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період; - користувачі фінансової звітності - фізичні або юридичні особи, які потребують інформації про діяльність підприємства для прийняття рішень; В ст. 3 Закону зазначено , що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку. Суд вважає, що на окремі відносини ГО з іншими юридичними ( чи фізичними) особами, а також на внутрішні відносини у самій ГО розповсюджуються норми вказаного Закону, оскільки в ньому вказано, що він стосується діяльності всіх юридичних осіб; обмежень дії закону в частині громадських організацій, об*єднань громадян, громадських об*єднань у ньому не зазначено. Суд враховує, що в документах (рішеннях загальних зборів ГО) міститься інформація про наявність посади головного бухгалтера ГО, обов*язки якого на громадських засадах (безоплатно; без укладання трудового договору) , як пояснив в судовому засіданні представник ГО, виконував [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку, що ГО повинна була (відповідно до вказаних законів) запровадити ведення бухгалтерського обліку щодо своєї діяльності. При цьому суд також враховує, що у п.3.3 статуту ГО вказано, що вона здійснює господарську діяльність; у п. 6.2 - кошти ГО складаються із членських внесків; у п.7.1 - ГО веде оперативний та бухгалтерський облік Суд вважає, що у будь-якому випадку ГО повинна була дотримуватись норм вказаного закону в частині обліку руху грошових коштів, які як видно із норм статуту ГО, могли вноситись до капіталу ГО в якості вступних, поточних грошових внесків ГО. При розгляді справи представники сторін надавали пояснення, що поточні грошові внески кожного члена ГО щороку становили суму, яка в еквіваленті дорівнює 300 доларам США. Суд застосовує окремі положення цього Закону для регулювання спірних між сторонами спору, що розглядається, відносин із врахуванням ч. 1 ст.8 ЦК України (аналогія закону), оскільки спеціальних норм закону щодо бухгалтерського обліку у громадських організаціях (організаціях, метою діяльності яких, не є отримання прибутку) в Україні не існує. Тому під термін вказаний у Законі «підприємство» підпадає також термін «організації», в тому числі і громадські. Отже,виходячи зі змісту норм вказаного Закону прийняття організацією (у даному випадку - відповідачем ГО) грошового внеску від члена ГО на користь (у фонд) організації є господарською операцією, оскільки така подія (операція), на думку суду, безумовно викликає зміни в структурі її власного капіталу. Відповідно до вказаних приписів Закону у організаціях ( також у ГО) повинен бути первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Тобто, ГО повинна мати первинні документи про прийняття грошей від кожного члена ГО, сплачених на її користь. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про об*єднання громадян» такі об*єднання повинні подавати фінансовим органам декларації про свої доходи та витрати. З приписів зазначеного Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» слідує,що фінансова звітність - це бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів. В даному випадку коштів ГО за звітний період (щороку); а члени ГО, як користувачі фінансової звітності мали право бути обізнаними з такою інформацією про діяльність ГО щодо отримання членських внесків в той чи інший період для прийняття рішень. В цій частині суд погоджується зі ствердженнями позивачів про те, що вони, як члени ГО, мали право приймати участь у вирішенні питань діяльності ГО, наприклад: шляхом голосування за те, чи інше рішення, на загальних зборах ГО, в тому числі і рішень щодо розпорядження грошовими коштами ГО, отриманими в якості внесків від членів ГО; вирішенні питань щодо дотримання статутних норм кожним із членів ГО, який таких внесків не сплачує. Згідно зі ст.8 Закону бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством. У ст.14 цього Закону передбачено, що підприємства зобов'язані подавати квартальну та річну фінансову звітність органам, до сфери управління яких вони належать, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, якщо інше не передбачено цим Законом. Фінансова звітність підприємств не становить комерційної таємниці, крім випадків, передбачених законодавством. Суд приймає до уваги приписи вказаного Закону та враховує, що представник ГО не надав будь-яких доказів (первинних документів) про господарські операції щодо прийняття членських внесків, про їх несплату, про фінансову звітність ГО на вимогу представника [PERSON], який представляв інтереси позивачів, третіх осіб, окремі із яких є засновниками ГО. Суд при вирішенні спору , застосовуючи аналогію закону також керується постановою правління Національного банку України №637 від 15.12.2004року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за N 40/10320 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» Вказане Положення визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами. В ньому зазначено, що готівкові розрахунки - платежі готівкою підприємств та фізичних осіб також за операціями (серед інших) , які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції та іншого майна; журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів - документ, що застосовується для реєстрації прибуткових та видаткових касових ордерів та інших касових документів; касова книга - документ установленої форми,що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі; касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси; касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату грошей, розрахункові документи, квитанції , інші прибуткові тавидаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку; книга обліку - касова книга, книга обліку доходів і витрат, книга обліку виданих та прийнятих старшим касиром грошей або книга обліку розрахункових операцій; книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Враховуючи, що у Положенні зазначено, що підприємства це юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми та форми власності , що є учасниками відносин у сфері господарювання, зокрема суб'єкти господарювання, які здійснюють підприємницьку діяльність, а також інші суб'єкти господарювання, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, то суд вважає, що вказане положення є актом законодавства, який за аналогією закону можна застосувати для регулювання спірних правовідносин у справі, яка розглядається. Зокрема, для визначення спірних відносин в частині оцінки заперечень представника ГО, який пояснив, що у ГО були та є документи про сплату членських внесків, а оскільки позивачі таких внесків не сплачували, то вони перестали бути членами ГО саме у зв*язку із такою несплатою. В Положенні також зазначено, що підприємства здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку. Також зазначено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів На запитання представника позивачів та третіх осіб [PERSON] щодо надання доказів про сплату певними особами членських внесків у ГО та їх несплату позивачами та третіми особами представник відповідача [PERSON] однозначної відповіді не надав взагалі, пояснивши, що доказом несплати є наявні у справі рішення зборів та правління ГО. Також він зазначив, що окремі документи вже знищені, оскільки строк їх зберігання - 3 роки. Проте, на запитання: чи є у ГО письмові акти (інші документи) про знищення вказаних ним документів за закінченням строку зберігання відповіді не надав взагалі. Враховуючи приписи зазначеного положення суд не вважає достовірними заперечення представника ГО в цій частині та вказані ним докази - протоколи рішень зборів та правління ГО переконливими. Суд, враховуючи пояснення представника [PERSON] про те, що всі позивачі та треті особи, інтереси яких він представляє, сплачували членські внески шляхом передачі їх [PERSON], котрий жодного разу не надавав їм будь-яких документів про їх (внесків) прийняття, вважає, що належними і достовірними доказами, котрі б обґрунтовували заперечення відповідача ГО проти позовних вимог, могли бути зазначені у Положенні документи щодо прийняття готівки, касові книги, касові документи, книги обліку доходів і витрат, журнали реєстрації прибуткових і видаткових касових документів. На думку суду вказані документи є документами суворої звітності, відповідні книги, журнали повинні бути пронумерованими, прошитими, із підписами уповноважених осіб та скріпленими печаткою. Тому, відсутність у таких документах записів про сплату внесків, особами, які, як стверджує представник ГО вибули із ГО (виключені із ГО) за несплату таких внесків свідчила б об*єктивно про таку несплату. В інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України № 291 від 30.11.1999року вказано, що вона встановлює призначення і порядок ведення рахунків бухгалтерського обліку. Також вказано, що організації, діяльність яких не спрямована на ведення комерційної діяльності, можуть вести бухгалтерський облік витрат з використанням тільки рахунків класу 8 "Витрати за елементами" або в порядку, який наведено в попередньому абзаці. Клас 8. Витрати за елементами. Рахунки цього класу призначені для узагальнення інформації про витрати підприємства протягом звітного періоду. Також вказано, що організації, діяльність яких не спрямована на ведення комерційної діяльності, для обліку витрат можуть використовувати тільки рахунки класу 8 із списанням до дебету рахунку 23 "Виробництво" щомісячно сум в частині прямих і виробничих накладних витрат (загальновиробничих витрат) та до дебету рахунку 79 "Фінансові результати" в кінці року або щомісяця. З огляду на те, що в ній вказано про дебет, до якого за загальновідомими обставинами належать доходи організацій, то, на думку суду, норми вказаної інструкції також можуть розповсюджуватись і щодо ГО в частині зазначення отриманих грошей в якості членських внесків на дебетових рахунках. Суд також приймає до уваги, що наказом Державної податкової адміністрації України 31.01.2011 N 56, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.02.2011 року за N 192/18930 затверджено «Порядок складання Податкового звіту про використання коштів неприбуткових установ та організацій». Наказ був чинний до 27 січня 2014 року, тобто, був чинним в період виникнення, існування спірних правовідносин між сторонами, а також у спорах між третіми особами, які звернулись до суду із позовами, та відповідачем ГО. Вказаний порядок розроблено на детальне регулювання приписів пункту 157.14 статті 157 розділу III Податкового кодексу України (надалі- Кодексу). Він ( Порядок) застосовується установами та організаціями, які визначено підпунктом 14.1.121 пункту 14.1 статті 14 розділу I Кодексу ( неприбуткові підприємства, установи та організації - підприємства, установи та організації, основною метою діяльності яких є не одержання прибутку, а провадження іншої діяльності,передбаченої законодавством ). Податковий звіт про використання коштів неприбуткових установ та організацій (далі - Податковий звіт) складається за вказаною формою та подається неприбутковою організацією, за кожний звітний (податковий) період. Податковий звіт заповнюється у гривнях. Податковий звіт складається наростаючим підсумком з початку календарного року. У разі незаповнення того чи іншого рядка через відсутність операції (суми) цей рядок прокреслюється. Дані, наведені у Податковому звіті, повинні ґрунтуватися на даних бухгалтерського обліку та відповідати правилам складання податкової звітності. Достовірність даних підтверджується підписами керівника (уповноваженої особи) неприбуткової організації і головного бухгалтера (особи, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання Податкового звіту до органу державної податкової служби) та засвідчується печаткою. Оригінал Податкового звіту подається до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку неприбуткова організація. У загальній частині Податкового звіту відображаються фактично реквізити організації. Звіт складається з двох частин, (окрім загальної). У першій частині Податкового звіту у рядках 1-7 відображаються всі доходи відповідної неприбуткової організації, що звільняються від оподаткування податком на прибуток. У другій - наводиться розрахунок податку на прибуток від доходу, отриманого неприбутковою організацією з інших джерел, ніж визначені пунктами 157.2 - 157.9 статті 157 розділу III Податкового Кодексу України. Таким чином, аналізуючи норми вказаного Порядку, суд приходить до висновку про те, що законодавством України визначено обов*язок громадських організацій (тих, які не мають мету діяльності отримання прибутку) надавати фінансову звітність, а саме - податковий звіт. Тобто, відповідач ГО, окрім приписів, вказаних у законах України щодо об*єднань громадян, щодо громадських олб*єднань, а також своїх статутних норм, повинен був дотримуватись інших норм законодавства. Зокрема, він (ГО) повинен складати звітність та у першій частині Податкового звіту всі свої доходи , що звільняються від оподаткування податком на прибуток. До таких доходів, належать кошти, отримані ГО від вступних та членських внесків. Інші доходи (доходи від діяльності, які можуть оподатковуватись) ГО повинна була відображати у другій частині Податкового звіту. Аналогічним чином регулювались питання щодо затвердження форми «Звіту про використання коштів неприбуткових організацій і установ та Порядок її заповнення», яка затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 11.07.97року, котрий N 233 зареєстрований у Міністерстві юстиції України 06.08.97року за N 290/2094, та був чинним до січня 2014 року. З огляду на приписи вказаного Порядку, суд вважає, що належним доказом заперечень відповідача ГО стверджень позивачів та третіх осіб про сплату ними членських внесків міг би бути щорічний Податковий звіт ГО (його копія до матеріалів справи), у якому було б відображено із наростаючим підсумком всі сплати членських внесків членами ГО в той чи інший період. Застосовуючи вказані норми (щодо Податкового звіту) суд також не вважає заперечення представника ГО на позовні вимоги до ГО та його посилання на протоколи зборів ГО, правління ГО, такими, що можуть бути підставою для відхилення вимог позивачів та третіх осіб. З огляду на викладене суд вважає, що відповідач ГО не надав належних та допустимих доказів несплати членських внесків третіми особами, [PERSON], які, як зазначено в оспорюваних рішеннях (їх протоколах) стали підставою не зазначення їх у протоколах як дійсних членів ГО, або припинення такого членства у зв*язку із несплатою членських внесків у відповідні вказані у протоколах періоди, в тому числі виключення позивача [PERSON] Для всебічного повного та об*єктивного вирішення спору суд приймає до уваги пояснення відповідача [PERSON], надані ним в судовому засіданні 05.12.2013 року (том 3, а.с.98). Він пояснював, що загальні збори 10.12.2012 року не проводились; він вирішив порадитись із колективом ГО з приводу окремих питань діяльності ГО, в тому числі матеріального стану ГО, який був незадовільним. Саме загальні збори не проводились, а вони могли проводитись протягом тижня і більше, питання обговорювались безпосередньо ним ([PERSON]), як керівником ГО з окремими членами ГО по телефону, погоджувались певна позиція кожного члена ГО, а потім ці питання та погодження оформлювались протоколом загальних зборів ГО, який безпосередньо виготовляв він, або інші особи, яким він доручав це. Також [PERSON] вказав про участь [PERSON] у поліпшенні матеріального стану ГО. Проте, на запитання представника позивачів [PERSON] та суду [PERSON] не пояснив: в чому саме виразилась участь [PERSON] в такому поліпшенні? Не пояснив про таке на аналогічні запитання представник ГО - [PERSON], представник [PERSON] та [PERSON] - [PERSON]; вони не відповіли на запитання: чи сплатив [PERSON], а також [PERSON], [PERSON], вступні, членські внески в ГО, яка сума таких внесків для них була визначена і ким, чи є докази щодо їх сплати та прийняття організацією від них таких внесків? Також суду не надано доказів про те, що ГО відобразила певні господарські (фінансові) операції щодо прийняття допомоги від [PERSON] у своїй фінансовій звітності (в першій чи у другій частині Податкового звіту), а такий обов*язок ГО повинна виконувати згідно з вказаним Порядком. З огляду на викладене у суду немає підстав не приймати до уваги пояснення позивачів, вказані у позовних заявах, які в судовому засіданні підтвердив допитаний як свідок представник [PERSON], повідомивши про те, що обставини спору йому відомо достовірно зі слів позивачів та особисто при спілкування із [PERSON] за об*єктивні та переконливі. В текстах позовних заяв та в поясненнях представника позивачів і третіх осіб [PERSON] стверджується про фактичну передачу [PERSON] організації іншим особам шляхом невідображення (незазначення) в оспорюваних протоколах загальних зборів ГО достовірної кількості членів ГО в той чи інший період. Таке незазначення фактично є усуненням засновників ГО - її членів, інших осіб (третіх осіб із самостійними вимогами у справ), які після утворення ГО у 2001 році стали її членами, від участі у діяльності ГО, а право на таку їх участь передбачено законом та статутом ГО. Тому їх права є порушеними і підлягають судовому захисті (ст. 1 ЦПК України). Суд при вирішенні спору серед інших доказів ( рішень зборів ГО, правління ГО, статутних норм ГО) приймає за достовірні показання свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки вони не спростовані належними та переконливими доказами, (про які вказано у ст. 57 ЦПК України) зі сторони відповідачів. Також суд погоджується, враховуючи пояснення сторін та надані ними докази (або їх ненадання) із зазначеними ствердженнями позивачів та третіх осіб із позовними вимогами щодо прийняття інших членів ГО до членства у ній у грудні 2012 року та виведення із членів ГО позивачів у грудні 2012 року впродовж з 22 грудня по 26 грудня 2012 року та виключення 31.01.2013 року [PERSON] із членів ГО з метою передати ГО іншим, окрім її засновників та прийнятих в подальшому членів ГО (третіх осіб із самостійними вимогами), особам. Суд вважає рішення від 31.01.2013 року таким, що суперечить ч. 7 ст. 3 Закону України «Про громадські об*єднання» щодо прозорості відкритості діяльності ГО, оскільки [PERSON] взнав про його виключення із ГО лише в кінці 2013 року при розгляді справи в суді. Крім того, суд погоджується зі ствердженням представника [PERSON] - [PERSON] про те, що діяльність [PERSON] не є такою, що порушує норми закону та статуту ГО, оскільки, на думку суду збори членів ГО 17 та 25 січня 2013 року та прийняті на них рішення, в тому числі і обрання [PERSON] головою правління ГО , проведені відповідно до законодавства та статуту ГО. Тому підстав для задоволення зустрічного позову, поданого до суду особою, яка незаконно набула статусу члена ГО, статусу голови його правління, суд не вбачає. З огляду на вказане суд задовольняє позовні вимоги позивача [PERSON], як законно обраного керівника ГО про витребування від незаконно обраного керівництва ГО печатки та статуту ГО. Вказані документи потрібні для здійснення діяльності ГО, керівництва нею. Суд вважає, що відповідач ГО також порушив вимоги п. 4.2 статуту в частині права на одержання інформації про діяльність керівних органів об*єднання, не повідомивши позивачів та третіх осіб із самостійними вимогами про припинення їх членства в ГО за оспорюваними рішеннями загальних зборів та правління ГО. Суд відмовляє у задоволенні вимог в частині визнання діяльності [PERSON], як керівника ГО неправомірною, оскільки саме такий спосіб судового захисту не передбачений цивільним законодавством (ст. 16 ЦК України); така оцінка діяльності фізичної особи може бути вирішена не в цивільно-процесуальному судовому порядку, а в іншому процесуальному порядку. Суд вважає, рішення загальних зборів членів ГО від 26 грудня 2012 р., оформлене протоколом №25/27 від 26.12.2012 р., про виключення із членів громадської організації [PERSON] незаконним також у зв*язку з тим, що за поясненнями представника ГО «колектив мисливців та рибалок є структурним підрозділом ГО»; тому в такому випадку член структурного підрозділу юридичної особи, є членом цією юридичної особи, тобто, членом ГО. Тому суд погоджується зі ствердженнями [PERSON], що він при написанні вказаної заяви помилявся у її правових наслідках, наміру виходити з неї не мав. При цьому враховується, що відповідач ГО не надав жодних доказів про існування такого підрозділу взагалі. Враховуючи, що треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], які заявили самостійні позовні вимоги у справі за позовом [PERSON], в подальшому 18.12.2013 року звернулись до суду з аналогічним позовом, то суд задовольняє їх позовні вимоги, вказані в позові від 18.12.2013 року, як позивачів, а не як позовні вимоги третіх осіб. Тому вимоги позивача [PERSON] в частині незаконного виключення його із членів ГО за несплату членських внесків суд задовольняє на тій підставі, що представник [PERSON] стверджує про те, що такі внески останній сплачував, а відповідач ГО, не надав належних та допустимих доказів про їх несплату [PERSON] В частині аналогічних вимог [PERSON] суд приймає до уваги пояснення [PERSON], надані ним безпосередньо в судовому засіданні про сплату ним членських внесків за [PERSON] за 2012 рік. Тому в цій частині внески були сплачені, а між зазначеними особами виникли фактично цивільно-правові відносини щодо боргу [PERSON] перед [PERSON], а ГО не мала правових підстав виключати [PERSON] за несплату членських внесків, які як пояснив [PERSON] фактично були ним ([PERSON]). сплачені. Суд не вважає за підставу відхилення позовних вимог позивачів заперечення представника ГО про те, що окремі протоколи, які ними оскаржуються, підписані ними самими. В даному випадку оскаржують ся не протоколи, рішення оформлені ними підписані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а рішення ГО. На думку суду в значення хто саме підписав ці рішення, хто був головою, секретарем загальних зборів ГО в даному конкретному випадку немає. Також суд не вважає належними доказами заперечень відповідача ГО акти, звіти, протоколи ревізійної комісії ГО, наявні у справі, оскільки ці документи затверджувались відповідними рішеннями зборів ГО, а вказані рішення (їх законність) є предметом спору. Тому спір про певний предмет не може обґрунтовуватись цим же самим предметом спору. Суд не вважає належними доказами надані представником ГО протоколи зборів, якими оформлені інші рішення ГО, які не оскаржуються позивачами та третіми особами у цій справі, оскільки зазначені рішення приймались та оформлювались аналогічним (всупереч приписам статуту ГО та закону) способом, як і рішення, котрі оскаржуються ( які складають предмет спору). Крім того, право щодо вибору предмета спору відповідно до норм ЦПК України належить позивачу; рішень правління ГО, зборів ГО про виключення певних позивачів, третіх осіб зі складу ГО, які були б ним не оскаржені, представник ГО не надав. Тому наявність певних протоколів зборів ГО, наданих представником ГО та долучених до матеріалів справи , в яких треті особи також не зазначення у переліку членів ГО та їх певна кількість не є достовірно встановленим беззаперечним доказом, який міг би бути підставою для відмови у задоволенні вказаних позовних вимог. Суд відмовляє позивачам у задоволенні вимог щодо незаконності рішень загальних зборів членів ГО, оформлених протоколом № 20/22 від 15.01.2012 року. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не надали достовірних доказів про те, що вони не були присутні на загальних зборах ГО від 15.01.2012 року. Оскільки у цьому протоколі про це вказано, а підпис [PERSON] на ньому, як голови зборів, наявний і він належними доказами не спростований, то суд вважає його об*єктивним та достовірним. Суд погоджується зі ствердженням позивачів про відсутність кворуму для їх проведення. Позивачі вказують на незаконність рішення вказаних зборів щодо затвердження звіту голови правління за 2011 рік, звіту ревізійної комісії за 2011 рік, обрання [PERSON] головою ревізійної комісії. Проте суд відмовляє позивачам у задоволенні вимог в цій частині, оскільки вони не зазначили: яким чином порушені їх права прийняттям вказаних рішень, як ці рішення вплинули на їх перебування у складі ГО, їх інтереси, можливі наступні рішення. При цьому суд приймає до уваги, що [PERSON] є одним із позивачів і він також оскаржує рішення про обрання його головою ревізійної комісії, однак, в подальшому після 15.01.2012 року у 2013 році підписував певні документи (наявні у справі), зокрема, про скликання зборів у 2013 році, рішення яких є предметом оскарження у зустрічному позові ГО. В частині інших рішень, які суд визнає та скасовує суд погоджується зі ствердженнями позивачів та третіх осіб із самостійними вимогами, про те, що такими рішеннями зборів ГО, правління ГО порушені їх права щодо участі у діяльності ГО, в тому числі вирішенні питань щодо прийняття інших осіб до складу ГО, в обранні керівних органів. Наслідком таких рішень відповідача ГО в остаточному результаті стало зменшення кількості всіх членів ГО, в тому числі і її засновників і залишення лише одного [PERSON] Сукупність викладених обставин спору, наданих сторонами, третіми особами доказів є підставами для задоволення основного (первісного) позову, позовів третіх осіб. Зустрічний позов не підлягає задоволенню також по причині того, що підлягає задоволенню основний (первісний) позов, а вимоги у них фактично є взаємовиключними. На підставі викладеного та керуючь ст.ст. 212-214 ЦПК України , суд,

Outcome: partial