Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

19 квітня 2012 року позивач [PERSON] акціонерне товариство РОДОВІД БАНКзвернувся до суду з позовом, який потім неодноразово уточнював до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що\~\~13.12.2008 року ВАТ "Родовід Банк", який змінив своє найменування на ПАТ "Родовід Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 35.1/АА-241.07.2 від 13.12.2008 року. Пунктом 1.1 кредитного договору Банк відкриває Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 24528,00 доларів США на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів терміном до 12.12.2014 року включно. Процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 7,7 процентів річних. Відповідно до п.п. 3.1, 3.3, 3.3.1 договору, позичальник зобовязується починаючи з місяця наступного за звітним щомісяця до 10-го числа кожного місяця частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 292,00 дол. США та сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами. Крім того, щомісячно до 10-го числа сплачувати банку плату за обслуговування кредиту згідно з умовами Договору. Банк виконав своє зобовязання щодо надання кредиту на умовах передбачених кредитним договором, що підтверджується заявою на видачу готівки № 386_1 від 13.12.2007 року, а позичальник [PERSON] взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту не виконує. Позивачем з 11.01.2009 року порушуються вимоги договору в частині своєчасної та повної оплати обовязкових платежів. Банком неодноразово вживались заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, проводились неодноразові зустрічі, направлялись листи - вимоги, підписувались акти зустрічей. Так, позивачу направлялись листи - вимоги з відомостями про стан заборгованості нарахованих штрафних санкцій та формулюванням про звернення стягнення на предмет застави у випадку непогашення заборгованості за договором: лист вимога № 35 -18/2033 від 22.01.2009 року, лист вимога № 35-18/2231 від 17.02.20009 року, лист-вимога № 35-18/3029 від 19.03.2009 року, лист-вимога № 35-18/3538 від 28.07.2009 року, лист-вимога № 2009-242860-А/10 від 21.10.2009 року, лист-вимога № 130-77.11б.б/5270 від 30.03.2010 року, лист-вимога № 130-77.11б.б5760 від 17.08.2010 року. В останній редакції уточненого позову, що надійшов на адресу суду 17.10.2013 року, посилаючись на те, що у відповідача наявна заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 2609239,34 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою основного боргу кредиту - 20013,10 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 159964,71 гривня, прострочені відсотки 1450,49 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 11593,77 гривні, плата за проведення розрахунків - 4620,33 гривні, пеня нарахована за прострочення плати проведення розрахунків 43736,31 гривня, пеня за порушення строків погашення кредитної заборгованості складає 297576,77 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 2378531,12 гривні, заборгованість по 3 % річних 10384,41 гривні, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану заборгованість , а також сплачений судовий збір у розмірі 3219 гривень. Не погодившись з первісним позовом відповідач [PERSON] 26.11.2013 року звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства РОДОВІД БАНК про визнання вищевказаного кредитного договору недійним. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] послався на те, що кредитний договір суперечить законодавству України про захист прав споживачів та порушення постанови від 10.05.2007 № 168 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту". Відповідачем в порушення закону не було виконано переддоговірну роботу з позивачем. Відповідно до ч. 12 ст. 10 Закону України "Про захист справ споживачів", якщо після укладання договору стане очевидним, що послуги зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобовязаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобовязаний повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладання договору. Цього відповідачем зроблено не було. В кредитному договорі містяться умови, які регулюють внесення змін (доповнень) та розірвання Договору лише в односторонньому порядку і лише в інтересах та з боку банку. В договорі взагалі не міститься порядку зміни Договору, який врахував би інтереси споживача (позичальника) взагалі не містить умови про порядок припинення Договору, а це є суттєвими умовами (ст. 628 ЦКУ), то договір в цілому суперечить п. 8 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Фактично, в момент підписання договору позивача поставлено в невигідне та таке, що порушує його права становище. Вказує, що порушення вимог законодавства при укладенні кредитного договору, а саме порушення вимог статті 525 ЦК України, є підставою для визнання кредитного договору недійсним. Даний договір не містить жодних умов, які б регулювали відповідальність з боку банку за невиконання або неналежне виконання умов Договору, більше того даний договір містить цілий ряд пунктів відповідальності тільки з боку Позичальника. Проте, згідно п. 9 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", договір повинен містити права та обовязки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Тобто коли позичальник уклав цей договір, він повинен був мати на увазі зміни в економічному стані країни, у звязку із фінансово економічною кризою, зміну курсу гривні по відношенню до долара США та ризик знецінення гривні взяти на себе. Фактично даний пункт є способом зловживання правом відповідача, коли всі ризики знецінення національної валюти України шляхом порушення вимог закону, відповідач перекладає як субєкт підприємницької (господарської) діяльності виключно на позивача позичальника за кредитним договором та споживача кредитних послуг, що є грубим порушенням частини 3 статті 13 Цивільного Кодексу України. Фінансова криза, зростання вартості долару США, суттєве зменшення платоспроможності позивача є істотною зміною обставин, які фактично змінилися настільки, що сторони б не уклали договір, якщо б вказані обставини мали місце на дату укладання договору. Також, з розрахунку вбачається, що банк нарахував пеню з 11.08.2008 року у вигляді 1,6 % від суми прострочення за кожний день. У даному випадку сума пені складає 1707676,51 грн., що значно перевищує суму кредиту, який складає 20013 доларів США. Крім того, вказує, що позовна давність по нарахуванні пені вже сплила. На підставі вищевикладеного, просить визнати укладений кредитний договір № 35.1/АА-241.07.2 від 13.12.2007 року недійсним. Застосувати позовну давність щодо нарахуванні пені за кредитним договором. Застосувати наслідки недійсності правочину. В судове засідання сторони не зявилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти зустрічного позову заперечує повністю. Надав суду заперечення, згідно яких вказує, що [PERSON] своїм записом зробленим власноручно підтвердив, що до моменту укладення цього договору в письмовій формі повідомлений про всі умови кредитування, передбачені п. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів". Один примірник кредитного договору отримав 13.12.2007 року. Банк в письмовій формі повідомив [PERSON] про всі умови кредитування, передбачені п. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживача", тож твердження представника [PERSON] є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються виносками Пленуму ВССУ, викладеним в постанові № 5 від 30.03.2012 року. [PERSON] було надано кредит виключно як фізичній особі в рамках споживчого кредитування, а не як фізичній особі підприємцю по програмі мікрокредитування, застосування до зазначених кредитних правовідносин положень ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" фактично неможливо. Ухилення позивача від виконання кредитних зобовязань банку надано збитків у розмірі 2609239,34 гривні, які просить стягнути з відповідача. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявився, надав повноваження представнику ( Том 2 а.с. 105 копія довіреності). Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проте первісного позову заперечує, на зустрічному позові наполягає, просила застосувати строк позовної давності, також надала заяву про застосування строку позовної давності та заперечення (т. 2 а.с. 104-108,111-123). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що первісна позовна заява підлягає частковому\~задоволенню, а зустрічна позовна заява не підлягає задоовленню, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що, 13.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством РОДОВІД БАНК, правонаступником якого є [PERSON] акціонерне товариство РОДОВІД БАНК, та [PERSON] укладено кредитний договір № 35.1/АА-241.07.2 від 13.12.2007 року. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 24528,00 доларів США на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів терміном до 12.12.2014 року включно. Процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 7,7 процентів річних. Відповідно до п.п. 3.1, 3.3, 3.3.1 договору, позичальник зобовязується починаючи з місяця наступного за звітним щомісяця до 10-го числа кожного місяця частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 292,00 дол. США та сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами. Крім того, щомісячно до 10-го числа сплачувати банку плату за обслуговування кредиту згідно з умовами Договору. Відповідно до пункту 1.5.1 щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,25 % від суми виданого кредиту. Відповідно до п. 3.9 договору, за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, позичальник зобовязується сплачувати банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 процентів від суми простроченої заборгованості (т.1 а.с. 8-14- копія кредитного договору) Банк виконав своє зобовязання щодо надання кредиту на умовах передбачених кредитним договором, що підтверджується заявою на видачу готівки № 386_1 від 13.12.2007 року (т.1 а.с.15- копія заяви на видачу готівки). Відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту не виконує. Сума заборгованості за кредитним договором складає 2609239,34 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою основного боргу кредиту - 20013,10 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 159964,71 гривня, прострочені відсотки 1450,49 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 11593,77 гривні, плата за проведення розрахунків - 4620,33 гривні, пеня нарахована за прострочення плати проведення розрахунків 43736,31 гривня, пеня за порушення строків погашення кредитної заборгованості складає 297576,77 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 2378531,12 гривні, заборгованість по 3 % річних 10384,41 гривні ( т.1 а.с.116-117 розгорнутий розрахунок заборгованості). Банком неодноразово вживались заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, а саме позивачу направлялись листи - вимоги з відомостями про стан заборгованості нарахованих штрафних санкцій та формулюванням про звернення стягнення на предмет застави у випадку непогашення заборгованості за договором ( т.1 а.с. 35, 37, 39, 41 копія листів, т.1 а.с. 36, 38, 40, 42 копія поштових повідомлень). Відповідно до вимог ст. ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений термін. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч.4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі\~ст. 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1\~ст.261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5\~ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.\~ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Отже, початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Відповідно до п.1.1 кредитного договору від 13.12.2007 року банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 24528, доларів США терміном до 12.12.2014 року включно. В своїй заяві про застосування строку позовної давності представник позивача [PERSON] вказує, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення з даним позовом, оскільки останній платіж за кредитним договором по заборгованості (тілу кредиту) був здійснений 27.01.2008 року. Також вказує, що згідно листа вимоги ВАТ "Родовід Банк" від 22 січня 2009 року № 35-18/2033 та з якою банк звернувся до відповідача з вимогою про звернення стягнення на предмет застави у випадку непогашення заборгованості за договором, достроково повернути заставу у випадку непогашення заборгованості за договором, достроково повернути суму кредиту за кредитним договором, фактично змінивши строк виконання основного зобовязання. Банк протягом трьох років та одного року повинен був звернутися до суду, а звернувся лише 19.04.2012 року. Таке твердження відповідача та його представника суперечить письмовим доказам, що міститься в матеріалах цивільної справи, а саме випискою/особовим рахунком [PERSON] (а.с. 51). Так, згідно виписки/особового рахунку [PERSON] за договором 35.1/АА-241.07.2 13/12/2007 [PERSON] 31.05.2011 була здійснена примусова сплата боргових зобовязань в рахунок погашення простроченої кредитної заборгованості за кредитним договором 35.1/АА-241.07.2 13.12.2007 від 13.12.2007 у розмірі 233,47 та 25.11.11 оплата простроченої плати за обслуговування кредиту згідно з договором 35.1/АА-241.07.2 13/12/2007 у розмірі 0,19 ( т.1 а.с.51). Первісна позовна заява до суду була подана позивачем 19.04.2012 року, отже ані спеціальна, ані загальна позовна давність позивачем [PERSON] акціонерним товариством РОДОВІД БАНК не пропущена, таким чином підстав для задоволення заяви про застосування строку позовної давності суд не вбачає. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до статті 552 ЦК України сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до розрахунку заборгованості позивач розрахував пеню за прострочення плати проведення розрахунків 43736,31 гривня, пеню за порушення строків погашення кредитної заборгованості складає - 297576,77 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 2378531,12 гривні (т.1 а.с. 216- уточнені позовні вимоги позивача). Частиною 3\~ст. 551 ЦК України\~визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, однак, що стосується розміру пені нарахованої позивачем за несвоєчасне погашення кредиту, суд,

Outcome: partial