Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] , про стягнення пені за прострочення виконання зобов"язань, в якому просить: стягнути з відповідачів солідарно на її користь пеню на захист прав споживача за прострочення виконання робіт по договору №КМ-625 від 16.05.2020 року та по договору №КМ-625 від 13.08.2020 року в розмірі 243971, 95грн. (двісті сорок три тисячі дев`ятсот сімдесят одна грн.) 95 коп. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] , про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язань, позивач [PERSON] посилається на наступне. 16.05.2020 року між позивачем в якості замовника та фізичною особою-підприємцем [PERSON] в особі [PERSON] в якості постачальника укладено договір №КМ-625. Вказаний договір було укладено в салоні «Rex Wood», що знаходиться за адресою: вул. Боголюбова, 11, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район Київської області , офіційний веб-сайт: https://rexwood.com.ua/. Предметом вказаного договору відповідно до п.1.1 являється наступне: «постачальник передає у власність на умовах поставки готову продукцію або розробляє та виготовляє меблі за індивідуальним проектом замовника, доставляє її за місцем знаходження замовника, де й монтує цілісну меблеву конструкцію, а замовник сплачує та приймає елементи меблевих конструкцій відповідно до переліку, додатком до дійсного договору (п. 5.2 цього Договору)». Індивідуальний проект замовника підтверджується замовленням № 625 від 05.03.2020року, який являється невід`ємною частиною договору №КМ-625 від 16.05.2020 року. Відповідно до умов договору, а саме пункту 2.1 договору вартість виробу за даним договором складає суму в розмірі 85 510,00 грн. Згідно. пункту 2.5 вказаного договору при укладенні даного договору замовник вносить передоплату у розмірі 70% від вартості виробу, що становить в даному випадку 59857,00 грн. Вказаним пунктом договору також передбачено, що передоплату внесено одночасно із підписанням цього договору і документом, який підтверджує цей факт, є сам договір, у зв`язку із чим факт внесення передоплати не потребує оформлення окремим актом приймання-передачі грошової суми. Позивачем було здійснено передоплату у розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч) грн., що підтверджується самим же договором №КМ-625 від 16.05.2020 року (пунктом 2.5 договору) та товарним чеком №625 від 16.05.2020 року. Відповідно до пункту 2.6 договору частина оплати за виріб, що залишилася несплаченою у розмірі 25 % сплачується не пізніше 2 днів до дати установки, яка була здійснена позивачем у сумі 20510,00 грн. та підтверджується самим договором, а саме пунктом 2.6. Згідно пункту 2.7 договору передбачено, що 5% від виробу, що у випадку позивача складає 5000,00 грн. сплачується після монтажу виробу. Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується доставити виріб замовнику не пізніше 40 робочих днів з дати підписання договору, що в даному випадку становить - 14 липня 2020 року. 08.08.2020 року постачальником з порушення строків поставки було поставлено виріб, однак здійснено неякісно та не у повному обсязі монтажні роботи, що підтверджується актом виконаних робіт від 08.08.2020 року та фотографіями, які додаються до позовної заяви. В подальшому, 13.08.2020 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] в особі [PERSON] укладено договір №КМ-625, який також був укладений в салоні «RexWood», що знаходиться за адресою: вул. Боголюбова, 11, село Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район Київської області . Предметом вказаного договору відповідно до пункту 1.1 являється наступне: постачальник передає у власність на умовах поставки готову продукцію або розробляє та виготовляє меблі за індивідуальним проектом замовника, доставляє її за місцем знаходження замовника, де монтує цілісну меблеву конструкцію, а замовник сплачує та приймає елементи меблевих конструкцій відповідно до переліку, додатком до дійсного договору (п. 5.2 цього Договору). Індивідуальний проект замовника підтверджується ескізом на виготовлення стільниці 40 мм R-3 з каменю Triston А-414 1/5 листа та бортиком h-25 мм R-3, який являється невід`ємною частиною договору №КМ-625 від 13.08.2020 року. Відповідно до умов договору, а саме пункту 2.1 вартість виробу за даним договором складає суму в розмірі 29 449,00 грн., яка позивачем оплачена у розмірі 100 % відсотків, що підтверджується самим же договором. Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується доставити виріб замовнику не пізніше 14 робочих днів з дати підписання договору. Відповідно до пункту 3.2 договору дата доставки виробу, за умови, якщо не підписувалися додаткові угоди становить 02.09.2020 року. Однак, вказаний виріб (стільниця 40мм R-3 з каменю Triston А-414 1/5 листа та бортиком h-25 мм R-3, який являється невід`ємною частиною договору №КМ-625 від 13.08.2020 року) з порушенням строку доставки було поставлено лише 08.09. 2020 року без бортика h-25 мм R-3, який був довезений лише 10.09.2020 року після неодноразових телефонних звернень позивача та його письмових звернень по вайберу. Крім того, придбавши позивачем у вказаному салоні змішувач (кран) на кухню, що підтверджується товарним чеком №625 від 13.08.2020 року, у позивача була домовленість з менеджером вказаного салону [PERSON] (яка звільнилася зі слів працівника салону [PERSON] ) щодо врізання та встановлення крану в стільницю, однак 10.09.2020 року позивачу було відмовлено у завершенні робіт згідно договору №КМ-625 від 13.08.2020 року, посилаючись на оплату 5% по договору №КМ-625 від 16.05.2020. Оплата за стільницю була здійснена позивачем у розмірі 100 % по договору №КМ-625 від 13.08.2020 року, а не по договору №КМ-625 від 16.05.2020 року та жодного відношення до монтажу меблевої конструкції по договору №КМ- 625 не має, а тому відмова у виконанні робіт по монтажу стільниці із змішувачем являється необгрунтованою та порушує права позивача як споживача. У зв`язку з систематичним порушенням умов договірних зобов`язань, позивач у телефонній розмові запропонувала, щоб салон «Rex Wood» переглянув вартість виробу в бік зменшення по двом договорам, оскільки на дату доставки виробу, тобто станом на 10.09.2020 року існує прострочення строку поставки та виконання робіт, а тому підстав для доплати 5 % по договору №КМ-625 від 16.05.2020 року у позивача не має, оскільки ні акт виконаних робіт, ні гарантійні зобов`язання позивачу не надавалися. Як вбачається із пункту 6.1 названого вище договору №КМ-625 від 16.05.2020 року термін гарантії на продукцію постачальника, умови експлуатації та процедура отримання гарантійних послуг визначаються в гарантійному листі, котрий замовник отримує разом з виробом, що фіксується в акті прийому-передачі виробу. Аналогійний пункт також міститься у договорі № КМ-625 від 13.08.2020 року. В подальшому, жодних дій зі сторони відповідачів по врегулюванню вказаних порушень не було здійснено та запропоновано. За таких обставин, позивачем було направлено на адресу відповідачів претензії про сплату пені за порушення договірних зобов`язань, а також скаргу в порядку положень Закону України «Про захист прав споживачів» на дії відповідачів до Держпродспоживслужби України та Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області. Так позивачем було належно виконано умови вказаних вище договорів, що свідчить про надання у салоні «Rex Wood», який знаходиться за адресою: вул. Боголюбова, 11, село Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район Київської області коштів в сумі 80510,00 (вісімдесят тисяч п`ятсот десять) грн., що становить 95% згідно договору №КМ-625 від 16.05.2020 року та 100 % 29449,00 (двадцять дев`ять тисяч чотириста сорок дев`ять) грн. згідно договору № КМ-625 від 13.08.2020 року. Враховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити з наведених вище підстав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 09.10.2020 року зазначена цивільна справа передана в провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатова Д.Д. Ухвалою суду від 09.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] , салон "Rex Wood" в особі [PERSON] про стягнення пені за прострочення виконання зобов"язань. На виконання положень ч. 1 ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 03.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом за позовом [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] , салон "RexWood" в особі [PERSON] про стягнення пені за прострочення виконання зобов"язань. Призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі. 03.02.2021 року протокольною ухвалою виключено з кола відповідачів неналежного відповідача салон «Red Wood». 17.11.2020 року відповідачем фізичною-особою підприємцем [PERSON] на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву, де зазначив, що відповідно до п. 1.1. постачальник передає у власність на умовах поставки готову продукцію або розробляє та виготовляє меблі індивідуальним проектом замовника ( [PERSON] ), доставляє їх за місцем знаходження замовника, де монтує цілісну меблеву конструкцію, а замовник сплачує та приймає елементи меблевих конструкцій відповідно до переліку, додаткам до дійсного договору. Згідно п. 2.5 договору 1 при укладанні даного договору замовник вносить предоплату у розмірі 70 % від вартості виробу. 70 % від вартості виробу становить 59 857,00 гривень, однак позивачка сплатила 60 000,00 гривень, що підтверджується відвідним записом у п. 2.5 договору 1. Згідно п. 2.6. Договору 1 частина оплати за виріб, що залишилася несплаченою в розмірі 25 % сплачується не пізніше двох днів до дати установки. Зазначає, що позивачка мала доплатити відповідачу залишок вартості замовленого виробу не пізніше двох днів до дати установки, тобто позивачка за умовами договору мала доплатити 21 234,50 гривень (21 377,50 (25 %) - 143. В підтвердження сплати вказаної суми позивачка посилається на пункт 2.6. договору, однак не надає доказів, що підтверджують сплати зазначеної суми на користь відповідача, не вказує розмір сплаченої суми та дату платежу. У зв`язку із чим можна зробити висновок про невиконання позивачкою обов`язку за договором. Однак, незважаючи на порушення умов договору з боку [PERSON] відповідачем було вирішено поставити і змонтувати виріб в квартирі позивачки. Окремо слід відзначити, що згідно п. 3.5. договору 1 замовник зобов`язаний бути присутнім самому або забезпечити присутність своїх представників на місці доставки виробу в обумовлені сторонами строки. Щодо монтажу виробу (кухні) зазначає, що за ескізом (проектом) кухні (виріб) частина такої встановлюється на стільницю, яку має надати замовник, оскільки за договором 1 постачальник (відповідач) повинен був виготовити виключно кухню (виріб). Тобто стільницю мав надати замовник, однак такої на момент монтажу кухні не було надано позивачкою, у зв`язку із чим в цій частині монтаж був неможливий по причині не надання замовником необхідного матеріалу. Стосовно складеного між сторонами акту виконаних робіт зазначає, що в акті не зазначено, які саме недоліки у виробі були нею виявлені, крім того, [PERSON] не є спеціалістом в даній галузі, а тому такі твердження є суб`єктивними та невірними. 08.09.2020 року була поставлена і встановлена замовлена позивачкою стільниця. Після чого можна було закінчити монтаж виготовленої кухні (Виробу), однак, відповідач звернувся із обґрунтованою вимогою до позивачки про доплату вартості виробу в розмірі 21 234,50 гривень, тобто виконання п. 2.6 договору 1 по доплаті 25 % вартості виробу. Однак, позивачка відмовилась сплачувати зазначені кошти і також попередила, що де буде сплачувати 5 % від вартості виробу після виконання монтажу виробу (п. 2.7 договору 1), оскільки вважає, що виготовлений відповідачем виріб не коштує зазначену в договорі суму. Відповідно до 3.5. замовник зобов`язаний своєчасно сплатити залишок коштів за виріб, відповідно до п. 2.6. дійсного договору. У зв`язку із невиконанням позивачкою умов договору до суду готується позов про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] суми заборгованості за договором від 16.05.2020 року № КМ-625. На підставі викладеного, відповідач вважає вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позову В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані письмові докази. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, врахувавши їх доводи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 16.05.2020 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] в особі [PERSON] укладено договір № КМ- 625. На підставі п.1.1. вказаного договору постачальник передає у власність на умовах поставки готову продукцію або розробляє та виготовляє меблі за індивідуальним проектом замовника, доставляє її за місцем знаходження замовника, де монтує цілісну меблеву конструкцію, а замовник сплачує та приймає елементи меблевих конструкцій відповідно до переліку, додатком до дійсного договору. Відповідно до п.2.1. вартість виробу за даним договором складає суму в розмірі 85510,00 грн. Згідно умов вищезазначеного договору позивачем було сплачено 70% вартості виробів: 60 000,00 грн. по договору № КМ-625 16.05.2020 року, що підтверджується товарним чеком № 625 від 16.05.2020 року. Відповідно до пункту 2.6 договору частина оплати за виріб, що залишилася несплаченою у розмірі 25 % сплачується не пізніше двох днів до дати установки, яка була здійснена позивачем у сумі 20510,00 грн. та підтверджується самим договором, а саме пунктом 2.6. Згідно пункту 2.7 договору передбачено 5% від виробу, що у випадку позивача складає 5000,00 гри. сплачується після монтажу виробу. Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується доставити виріб замовнику не пізніше 40 робочих днів з дати підписання договору, що в даному випадку становить - 14 липня 2020 року. Відповідно до акту виконаних робіт від 08.08.2020 року виконавець ( [PERSON] та [PERSON] ) надав, а замовник ( [PERSON] ) прийняла надані виконавцем послуги, які є предметом договору № КМ 625 від 16.05.2020 року. Акт підписано позивачем [PERSON] з відміткою про здійснення неякісно та не у повному обсязі монтажних робіт. 13.08.2020 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] в особі [PERSON] укладено договір №Б-625. Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник передає у власність на умовах поставки готову продукцію або розробляє та виготовляє меблі за індивідуальним проектом Замовника, доставляє її за місцем знаходження Замовника, де монтує цілісну меблеву конструкцію, а замовник сплачує та приймає елементи меблевих конструкцій відповідно до переліку, додатком до дійсного Договору (п. 5.2 цього договору). Пунктом 2.1 вказаного договору вартість виробу складає суму в розмірі 29 449,00 грн., яка позивачем оплачена у розмірі 100 % відсотків, що підтверджується самим договором. Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується доставити виріб замовнику не пізніше 14 робочих днів з дати підписання договору. Відповідно до пункту 3.2 договору дата доставки виробу, за умови, якщо не підписувалися додаткові угоди становить 02.09.2020 року. В судовому засіданні позивач зазначила, що вказаний виріб (стільниця 40мм R-3 з каменю Тriston А-414 1/5 листа та бортиком h-25 мм R-3) з порушенням строку доставки було поставлено лише 08.09.2020 року без бортика h-25 мм R-3, який був довезений лише 10.09.2020 року після неодноразових телефонних звернень позивача та його письмових звернень по вайберу. Як встановлено вище, оплата за стільницю була здійснена позивачем [PERSON] у розмірі 100 % по договору №КМ-625 від 13.08.2020 року. Разом з тим, відповідно до п. 6.1 договору №КМ-625 від 16.05.2020 року термін гарантії на продукцію постачальника, умови експлуатації та процедура отримання гарантійних послуг визначаються в гарантійному листі, котрий замовник отримує разом з виробом, що фіксується в Акті прийому-передачі виробу. Проте, з матеріалів справи вбачається, що станом на 11.09.2020 року роботи щодо закінчення монтажу меблевої конструкції по договору № КМ -625 від 16.05.2020 року не закінчені, роботи по монтажу стільниці не завершені. При цьому, позивачем було належно виконано умови вказаних вище договорів, що свідчить про надання у салоні «Rex Wood», який знаходиться за адресою: вул. Боголюбова, 11, село Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район Київської області коштів в сумі 80510,00 (вісімдесят тисяч п`ятсот десять) грн., що становить 95% згідно договору №КМ-625 від 16.05.2020 року та 100 % - 29449,00 (двадцять дев`ять тисяч чотириста сорок дев`ять) грн. згідно договору № КМ-625 від 13.08.2020 року. Як зазначила позивач, придбавши у вказаному салоні змішувач (кран) на кухню, що підтверджується товарним чеком №625 від 13.08.2020 року, у позивача була домовленість з менеджером вказаного салону [PERSON] (яка звільнилася зі слів працівника салону [PERSON] ) щодо врізання та встановлення крану в стільницю, однак 10.09.2020 року позивачу було відмовлено у завершенні робіт згідно договору №КМ-625 від 13.08.2020 року, посилаючись на оплату 5% по договору №КМ-625 від 16.05.2020. У зв`язку з викладеним, позивачем на всі відомі адресу відповідача фізичної особи- підприємця [PERSON] було направлено претензію про здійснення на протязі п`яти днів з моменту отримання претензії оплату неустойки у розмірі 6 184,29 грн. Крім того, 11.09.2020 року позивач звернулася до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) щодо порушення вимог законодавства про захист прав споживачів з боку відповідача, ФОП [PERSON] . Листом від 15.09.2020 року Держпродспоживслужбою позивача було повідомлено про направлення до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області доручення щодо проведення перевірки наведених у зверненні фактів та вжиття заходів впливу згідно з чинним законодавством. В свою чергу відповідач у справі [PERSON] звертає увагу суду, що згідно п. 2.6. Договору 1 частина оплати за виріб, що залишилася несплаченою в розмірі 25 % сплачується не пізніше двох днів до дати установки. В грошовому виразі та зважаючи на сплачену передоплату позивачка мала доплатити відповідачу залишок вартості замовленого виробу не пізніше двох днів до дати установки, тобто позивачка за умовами договору мала доплатити 21 234,50 гривень (21 377,50 (25 %) - 143 грн. Враховуючи вищезазначене, у зв`язку з тим, що відповідач відмовився закінчувати роботи по вказаним вище договорам, і на дату подання позову останній не виконав умов договірних зобов`язань та прострочив виконання робіт по вищевказаних договорах, що є прямим порушенням умов вказаних вище договорів з боку відповідача та прав позивача як споживача, позивач просила стягнути з відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь пеню за прострочення виконання робіт по договору №КМ-625 від 16.05.2020 року та по договору №КМ-625 від 13.08.2020 року в розмірі 243971, 95грн. (двісті сорок три тисячі дев`ятсот сімдесят одна грн.) 95 коп., на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Відповідно до ст. 868 ЦК України підрядник зобов`язаний до укладення договору побутового підряду надати замовникові необхідну та достовірну інформацію про запропоновані роботи, їх види та особливості, про ціну та форму оплати роботи, а також повідомити замовникові на його прохання інші відомості, що стосуються договору. Підрядник зобов`язаний назвати замовникові конкретну особу, яка буде виконувати роботу, якщо за характером роботи це має значення. Відповідно до ст. 870 ЦК України за договором побутового підряду підрядник виконує роботу зі свого матеріалу, а за бажанням замовника - з його матеріалу. Якщо робота виконується з матеріалу підрядника, вартість матеріалу оплачується замовником частково або в повному обсязі, за погодженням сторін, з остаточним розрахунком при одержанні замовником виконаної підрядником роботи. У випадках, передбачених договором, матеріал може бути наданий підрядником у кредит (із розстроченням платежу). Подальша зміна ціни наданого в кредит матеріалу не призводить до перерахунку, якщо інше не встановлено договором. Згідно із частинами першою та другою статті 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Відтак, договір підряду (побутового підряду) є складним зобов`язанням, оскільки включає як права, так і обов`язки кожної з його сторін (обов`язок підрядника виконати певну роботу і право вимагати її оплати, а замовник має обов`язок оплатити виконану роботу і право вимагати виконання обов`язку підрядником). Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем було укладено договори побутового підряду, у відповідності до умов яких фізична особа -підприємець [PERSON] був зобов`язаний виготовити меблі за замовленням позивача, демонтувати цілісну меблеву конструкцію, а позивач був зобов`язаний прийняти та оплатити виконану роботу. Позивач свій обов`язок щодо своєчасної оплати замовлення виконала, а також не чинила перешкод у доступі відповідача до приміщення з метою належного виконання договорів, відповідач, порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного та якісного виконання робіт/надання послуг у відповідності до погоджених умов договорів та в подальшому усунення недоліків у виконаних роботах. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він з дружиною (позивачем) замовили у 2020 році меблі. Оплатили 75% вартості менеджеру [PERSON] . Коли прийшла кухня оплатили 25 %. Встановили кухню з недоліками. Дружина підписала акт прийому-передачі з численними недоліками (фасади подряпані). Потім вони уклали договір про оплату стільниці. Відповідачем до стільниці не додано частину елементів. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був присутнім коли привезли кухню, яка була частково змонтована. Не привезли витяжку, без стільниці. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Зазначені вище положення ЦК України повністю кореспондуються із положеннями ч.2,3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивач просила стягнути з відповідача пеню за договором №КМ-365 від 16.05.2020 року ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в загальній сумі 218050,50 грн.; за договором № КМ-365 від 13.08.2020 року пені згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у сумі 30921,45 грн., на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами( ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до п.3.1, укладених договорів, виконавець, зобов`язується доставити виріб не пізніше 14 (чотирнадцяти) робочих днів (згідно договору № Б-625 від 13.08.2020) та не пізніше 40 (сорока) робочих днів (згідно договору № КМ-625 від13.08.2020). Згідно п. 3.3 договорів, у випадку затримки доставки виробу в зазначений термін, відповідно до п. 3.2. дійсного договору, в вини постачальника, постачальник виплачує замовнику 0,01 % від вартості виробу за кожен день прострочки. Судом встановлено, що укладеним договором № КМ-625 від 16.05.2020 року передбачалась поставка виробу та його монтаж 40 робочих днів, тобто у строк до 14.07.2020 року. З 14.07.2020 року по 08.08.2020 року прострочення виконання зобов`язань щодо поставки виробу становить 26 днів. Отже загальна сума неустойки становить 66 697,80 грн. (85510,00 грн. (вартість виробу) х 3% х26=66 697,80 грн. ) Відповідно до п.п.3.1-3.2 укладеним договором № КМ -625 від 13.08.2020 року передбачалась поставка виробу не пізніше 14 робочих днів, тобто у строк до 02.09.2020 року. З 02.09.2020 року по 08.09.2020 року прострочення виконання зобов`язань щодо поставки виробу становить 7 днів. Отже загальна сума неустойки становить 6184,29 грн. (29449,00 грн. (вартість виробу) х 3% х7=6 184,29 грн. ) (за період затримки у поставці виробів). Суд вважає, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення виконання робіт по договору № КМ-625 від 13.08.2020 року в розмірі 6 184, 29 грн.; за прострочення виконання робіт по договору № КМ-625 від 16.05.2020 року в розмірі 66 697,80 грн., а всього 72 882,09 грн. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення пені на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за неналежне виконання умов договору, то вони задоволенню не підлягають, оскільки задоволення вказаної вимоги призведе до подвійної відповідальності та подвійного стягнення з фізичної особи підприємця [PERSON] . В частині вирішення спору про стягнення витрат на надання правової допомоги суд прийшов до таких висновків. 17.11.2020 року представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про розподіл судових витрат, де просив суд розподілити судові витрати та стягнути з позивачки понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 500,00 грн. З опису послуг, долученого до заяви представником відповідача, вбачається, що відповідачу в межах зазначеної цивільної справи надавалися наступні юридичні послуги: вивчення та аналіз матеріалів справи, консультація клієнта, складання адвокатського запиту, складання заяви про залишення заяви без руху, складання відзиву н позовну заяву до суду, оформлення пакету документів для подачі до суду. Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру № 86 від 13.10.2020 року та №87 від 28.12.2020 року, відповідачем було сплачено суму в розмірі 28 500,00 грн. У частині третій статті 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У пункті 53 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17». При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, стороною відповідача надано квитанції до прибуткового касового ордеру, які підтверджують факт сплати 28 500,00 грн. адвокату Фумельову І.О. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19600,00 грн., як такі, що в цій частині є співвмірними та виправданими, виходячи з предмету позову, обсягу виконаної роботи представником відповідача з метою підготовки справи до судового розгляду, часу, необхідного для підготовки такого обсягу документів. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення понесених судових витрат підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 732,00 грн. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial