Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувсь до суду з позовом до [PERSON] та після уточнення позовних вимог просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь банку заборгованість по кредитному договору № б/н від 09.06.2006 року на загальну суму 26552, 32 грн. та судові витрати. Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.06.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 16400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, підтвердивши свою згоду на те, що підписана нею заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею та банком договір. Згідно з умовами договору позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитами, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісії. Відповідно до умов договору кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт своїм підписом в договорі дає згоду та право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п.9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала і станом на 30.05.2014 року має \~заборгованість на загальну суму 35100, 25 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7399, 26 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 27700, 99 грн. Від цієї заборгованості сума віднімається у розмірі 10288,52 грн., (7399,26 грн. заборгованість за кредитом та 2889, 26 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом) та яка була задоволена судовим наказом виданим Онуфріївським районним судом Кіровоградської області від 20.08.2007 року з відповідача на користь банку, різниця становить 24811,73 грн., яка складається з наступного: 24811,73 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1240,59 грн. штраф процентна складова. Отже, представник позивача просив стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 26552,32 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов з уточненими позовними вимогами підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, а також надав пояснення згідно поданого до суду позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні. Крім того просив застосувати до позовних вимог позивача строки позовної давності та подав відповідну заяву. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~Як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2006 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н. Згідно з умовами укладеного договору він складається з заяви позичальника, умов \~та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифами банку, на що відповідач погодилась та була ознайомлена з умовами кредитування, що підтверджується її підписом в заяві та дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт /а.с. 8-14/. Судом встановлено, що при укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зміст договору не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у сумі 16400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязувалась надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, що включає в себе проценти за користування кредитом та частину заборгованості по кредиту. Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.05.2014 року відповідач має \~заборгованість за кредитним договором на загальну суму 35100, 25 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 7399, 26 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 27700, 99 грн, 500 грн. штраф (фіксована частина); 1240,59 грн. штраф процентна складова /а.с. 228,229/. Судовим наказом Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20.08.2007 року з відповідача на користь банку /а.с.200/ стягнуто заборгованість за вказаним кредитом в розмірі 10288 гривень 57 копійок, яка складається з : 7399, 26 гривень - заборгованість за кредитом; 2889, 26 гривень - заборгованість за процентами, різниця становить 26552, 32 грн., яка складається з наступного: 24811,73 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1240,59 грн. штраф процентна складова. Отже, заборгованість на день звернення до суду з позовом становить 26552, 32 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 228-229/. Згідно постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 05.11.2009 року вбачається, що вказаний судовий наказ Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20.08.2007 року про стягнення заборгованості в сумі 10354,44 гривень було повернуто банку у звязку з відсутністю майна боржника на яке можна звернутися стягнення, а також зазначено що боржник за адресою вказаною у виконавчому документі не проживає /а.с. 241/. Також з матеріалів справи вбачається, що згідно постанови старшого державного виконавця від 30.07.2010 року про закінчення виконавчого провадження боржником [PERSON] було сплачено кошти на користь банку за вказаним судовим наказом в сумі 9004, 44 гривень /а.с. 201/. Тобто, на день звернення до суду з позовом ПАТ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості судовий наказ Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20.08.2007 року в повному обсязі не виконаний, тому суд не приймає до уваги доводи представника позивача про відсутність заборгованості перед позивачем на день звернення до суду з даним позовом. Суд не приймає до уваги довідку від 04.10.2016 року про відсутність заборгованості у відповідача станом на 04.10.2016 року перед ПАТ КБ "Приватбанк" /а.с. 176/ оскільки даний доказ спростовується іншими документами, що містяться в матеріалах справи. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 549 ч.1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі невиконання ним обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів. Отже, на день звернення ПАТ КБ "Приватбанк" відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто кредитного договору, та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов'язків позичальника, а отже нею було порушено умови кредитного договору, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків, комісії та штрафу. Разом з тим суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлена у три роки. Відповідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної даності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки\~\~ (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність застосовується в один рік до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позивач до суду з позовом звернувся 18.06.2014 року, /а.с. 2-4/, реєстрація судом 06.08.2014 року, а 22.08.2010 року відповідачем був здійснений останній платіж /а.с. 229/. Позовна давність за вимогами про повернення коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі №6-14 цс14). Представник відповідача подав до суду заяву про застосування позовної давності. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Банку в межах позовної давності (за період з 06.08.2011 року до 06.08.2014 року) проценти за користування кредитними коштами у сумі 14887, 31 гривень. Цей висновок узгоджується з Позицією Верховного Суду України викладеній у Постанові від 02.12.2015р. (справа 6-249цс15). Таким чином позовні вимоги до відповідача підлягають\~ частковому задоволенню в сумі 16627, 90 гривень, яка складається з процентів за користування кредитними коштами у сумі 14887, 31 гривень за період з 06.08.2011 року до 06.08.2014 року, 500 грн. штрафу (фіксованої частини); 1240, 59 грн. штрафу процентної складової. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню з відповідачів на підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути сплачені судові витрати. Окрім того, частина 1 ст. 79 ЦПК України передбачає такі види судових витрат як судовий збір та витрати, повязані із розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у звязку із чим суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати, понесені у звязку із публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача в судове засідання в розмірі 180 грн. 00 коп.

Outcome: approved