Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

13 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ДП "Волиньвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 20 травня 2014 року його було прийнято на роботу гірником підземним 3-го розряду на ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля". 11 жовтня 2017 року він був звільнений з підприємства за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства умов колективного чи трудового договору. У день звільнення роботодавець не виплатив заробітну плату належну йому при звільненні в сумі 22636,86 грн. Просить суд стягнути з відповідача в свою користь 40805,40 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені з 11 жовтня 2017 року по 19 лютого 2018 року враховуючи, що середньоденний заробіток становив 434,10 грн. Позивач [PERSON] до початку першого судового засідання належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подав до суду письмову зпаяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача ДП «Волиньвугілля» до початку першого судового засідання, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до вищезазначеної норми процесуального права, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки позивача (а.с.4-5), копії виписки з наказу №121-к від 11.10.2017 року (а.с.6) позивач [PERSON] 11 жовтня 2017 року був звільнений з ДП «Волиньвугілля» на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником або уповноваженим органом законодавства, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. Відповідно до довідок ВП «Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" №78 від 19.02.2018 року, №89 від 22.02.2018 року, №79 від 19.02.2018 року середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] становила 434,10 грн., остання виплата по заборгованій заробітній платі йому була здійснена 20.02.2018 року, а заборгованість підприємства по заробітній платі за жовтень станом на 19 лютого 2018 року становила 22636,86 грн. (а.с.7-9). Оскільки, з вини підприємства належні звільненому працівникові суми у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, не були виплачені, остання виплата коштів належних позивачу була здійснена відповідачем 20 лютого 2018 року, суд задоволює позовні вимоги та стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь позивача [PERSON] 40805,40 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 жовтня 2017 року по 19 лютого 2018 року, з розрахунку наданого позивачем. Також, з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved