Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування свого позову на те, що вона досягла 66-річного віку, є пенсіонером, не працює, проживає одиноко, отримує пенсію за віком в розмірі 1738,37 грн., часто хворіє, в 2016 році перенесла операцію на нирках по видаленню каміння, після якої потребує повторного хірургічного втручання, хворіє на цукровий діабет, постійно придбаває медичні препарати для лікування, тому вважає, що перебуває у скрутному становищі та потребує матеріальної допомоги. Позивач має повнолітнього сина - відповідача [PERSON] , який проживає окремо та не надає їй матеріальної допомоги. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів. 08 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 07 листопада 2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, яким він заперечив проти позову. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] є його матір`ю, проживає окремо. Вважає, що позивач не надала належних та допустимих доказів про те, що вона має потребу в постійному лікуванні та придбанні медичних препаратів, у зв`язку з чим перебуває у скрутному становищі та потребує матеріальної допомоги. Натомість, сам відповідач є інвалідом ІІІ групи, перебуває на диспансерному обліку в Горностаївській селищній амбулаторії загальної практики сімейної медицини з діагнозами: "Залишкові зміни після вилікування туберкульозу малої туберкуломи та інтенсивних вогнищ у лівій легені. Регресія збільшених периферичних лімфовузлів. Ускладенення: невральна туговухість V ступеню (глухота) внаслідок лікування туберкульозу легень", "Важка імуносупресія. Хронічний вірусний гепатит С", "Хронічний гепатопенкреатит, хронічний пієлонефрит". Відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , яка також є інвалідом ІІІ групи (безстроково). За станом здоров`я відповідач потребує постійного дороговартісного лікування. При цьому, відповідач отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1452 грн., тобто у розмірі, меншому ніж позивач. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову. 29 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечив проти позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , має одного повнолітнього сина - відповідача [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] досягла 66-річного віку, є пенсіонером за віком, не працює, проживає одиноко в приватному будинку, розташованому по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] проживає окремо від позивача, разом зі своєю співмешканкою [PERSON] в приватному будинку, розташованому по [ADDRESS] Згідно ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ч.1, ч.2 ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. П ри визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Вказаними правовими нормами визначено такі наступні умови виникнення у батьків права на утримання дітьми: непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК України), не є абсолютним. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги суд бере отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно з діючим законодавством держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому під час постановлення рішення суду слід зважати на розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом. Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Згідно ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, установлений в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. З довідки Горностаївського сектору обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 04 квітня 2019 року № 325 (л/с 95) вбачається, що позивач [PERSON] отримує пенсію за віком: з січня місяця 2019 року - в розмірі 1918,37 грн., з березня місяця 2019 року - в розмірі 2018,37 грн. Ці виплати є фіксованими та щомісячними. Отже, позивач [PERSON] отримує щомісячний дохід у вигляді пенсії за віком, розмір якої перевищує прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини першої статті 202 СК України. При цьому, в судове засідання позивач [PERSON] не надала належних, допустимих та достатніх доказів про те, що вона перебуває у скрутному становищі та потребує матеріальної допомоги за станом свого здоров`я. Крім того, суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, перебуває на диспансерному обліку в Горностаївській селищній амбулаторії загальної практики сімейної медицини з діагнозами: "Залишкові зміни після вилікування туберкульозу малої туберкуломи та інтенсивних вогнищ у лівій легені. Регресія збільшених периферичних лімфовузлів. Ускладенення: невральна туговухість V ступеню (глухота) внаслідок лікування туберкульозу легень", "Важка імуносупресія. Хронічний вірусний гепатит С", "Хронічний гепатопенкреатит, хронічний пієлонефрит", що підтверджується висновками лікарсько-консультативної комісії (л/с 28-30, 109). Відповідач [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , яка також є інвалідом ІІІ групи (безстроково), що підтверджується довідкою медико-соціальної (експертної) комісії (л/с 33). З довідки Горностаївського сектору обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 04 квітня 2019 року № 326 (л/с 96) вбачається, що відповідач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1497 грн. З довідки Горностаївського сектору обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 04 квітня 2019 року № 327 (л/с 97) вбачається, що співмешканка відповідача [PERSON] отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1497 грн. Відповідач [PERSON] працює фельдшером ветеринарної медицини в Горностаївській районній державній лікарні ветеринарної медицини, де отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить 3205 грн. (л/с 99). За станом здоров`я відповідач [PERSON] потребує постійного дороговартісного лікування, що підтверджується висновками лікарсько-консультативної комісії Горностаївської центральної районної лікарні від 29 жовтня 2018 року та 13 травня 2019 року (л/с 30, 109). Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері позивач [PERSON] не довела, чим не виконала вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі викладеного, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через необґрунтованість.

Outcome: dismissed