Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду с позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що в31 травня 2014 року приблизно о 00.15 годині [PERSON] перебуваючи у дворі будинку [ADDRESS] використовуючи надуманий привід, затіяв з її сином [PERSON], [INFO] сварку та побив його, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 1152 від 03.06.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Крім того, відповідач таємно викрав у [PERSON] належний їй мобільний телефон « Самсунг -GT-S 5300» вартістю 1500 гривень с сім карткою оператора « Київстар» вартістю 25 гривень з флеш - картою вартістю 54 гривень, залишені сином без нагляду на лавці у дворі будинку [ADDRESS], чим заподіяв їй майновий збиток на загальну суму 1579 гривень. Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 серпня 2014 року [PERSON] засуджений за ст..ст. 125 ч.1, 185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень. В процесі розгляду кримінального провадження відповідач [PERSON] завірив суд та її, що відшкодує заподіяну майнову шкоду в добровільному порядку, але до теперішнього часу цього не зробив і на даний час категорично відмовляється відшкодувати завдану їм шкоду, що стало причиною його звернення до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістили. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 31.05.2014 року приблизно о 00.15 годин, [PERSON], перебуваючи у дворі будинку [ADDRESS], побачив що з під'їзду будинку вийшов неповнолітній [PERSON] [INFO] , підкликав його до себе, після чого почав з'ясовувати у нього з приводу його брата [PERSON], після чого використавши побутову причину, затіяв сварку з останнім, потім у процесі сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс кілька ударів руками в область обличчя і тулуба неповнолітнього [PERSON], заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1152 від 03.06. 2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі мають незначні скороминучі наслідки. Після чого перебуваючи у дворі будинку [ADDRESS], маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, скориставшись відсутністю очевидців, таємно викрав у неповнолітнього [PERSON], [INFO], мобільний телефон "Самсунг-GT-S 5300" , вартістю 1500 гривень, з сім карткою оператора "Київстар" вартістю 25 гривень, з флешкарткой вартістю 54 гривни, залишений ним без нагляду на лавці у дворі будинку [ADDRESS], чим заподіяв гр. [PERSON] майновий збиток на загальну суму 1579 гривень, з місця злочину втік, звернувши викрадене майно у свою власність. [PERSON] вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 серпня 2014 року засуджений за ст..ст. 125 ч.1, 185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень. ( а.с.6) Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України загальних підстав відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, обов'язком позивача у справах такої категорії є доведення наявності матеріальної та моральної шкоди та її розміру, а також причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями відповідача та настанням такої шкоди, а відповідача - доведення відсутності своєї вини у її спричиненні. Враховуючи це, підставою виникнення зобов'язання із заподіяння шкоди є факт її завдання. Умовами відповідальності за завдану шкоду є протиправна поведінка особи, що завдала шкоду, наявність між нею та майновою шкодою безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку, а також вина зазначеної особи (п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про ;відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6). Наявність матеріальної шкоди підтверджується вироком суду від 15 серпня 2014 року, сума матеріального збитку складає 1579 гривень. Із роз'яснень, викладених у п. 13 постанови ;пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 1 березня 2013 року передбачено, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України; положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Тому суд вважає, що саме цю суму відповідач повинен сплатити у рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; - у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд також керується постановами Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" та № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", Методичними рекомендаціями про відшкодування моральної шкоди (лист Міністерства Юстиції України № 35-13/797 від 13.05.2004 року. Моральна шкода заявлена позивачем у сумі 9744 грн., суд вважає її завищеною. На думку суду [PERSON] внаслідок скоєння протиправних дій відповідача дійсно переніс психологічний стрес, відповідно висновку судово-медичної експертизи № 1152 від 03.06. 2014 року йому були причинені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Слід задовольнити вимоги позивачів в спричиненні їм моральної шкоди частково в розмірі 1000 грн., стягнувши їх з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача присуджуються судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки його вимоги задовольняються частково. У випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону N 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Оскільки судом задоволено вимоги майнового та немайнового характеру, на користь держави з відповідача підлягає стягненню 487,20 грн. (243,60*2). Згідно ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Так, відповідно до квитанції № 219 від 20.10.2014 року сплата за складання позовної заяви складає 400 грн. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимог [PERSON] про стягнення понесених судових витрат. На підставі викладеного й

Outcome: partial