Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

14.02.2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Благовіщенської районної державної адміністрації, СТОВ "Родина", третя особа - Синьківська сільська рада Благовіщенського району Кіровоградської області, в якому просить визнати за нею право на отримання земельної частки (паю), як за членом сільськогосподарського виробничого кооперативу "Родина" (на даний час - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Родина"). В обгрунтування позову зазначила, що з 1977 по 1999 роки вона працювала в колгоспі «Родина» села Синьки Ульяновського району Кіровоградської області дояркою та різноробочою про що свідчать відповідні записи в трудовій книжці колгоспника. За цей час колгосп «Родина» рерганізовано спочатку в колективне сільськогосподарське підприємство «Синьківське», сільськогосподарський виробничий кооператив «Родина» а потім в СТОВ «Родина». З 21.11.1995 року по 21.11.1998 року позивачка за вироком суду відбувала покарання в місцях позбавлення волі. Під час розпаювання землі та складання списків членів КСП її до списків осіб, що мають право на земельну частку (пай) включено не було, що позбавило її права на земельну частку (пай), передбаченого законом. На час складання відповідних списків Позивачка була членом сільськогосподарського підприємства, ніякого рішення вищого органу підприємства про виключення її з членів КСП не приймалось. Державний акт на право колективної власності на землю СВК «Родина» отримав 26 грудня 1995 року в той час коли позивачка відбувала покарання, що не позбавляє її права на отримання земельної частки (паю), а тому вона вважає, що невключення її до списків членів підприємства на отримання державного акту про право колективної власності на землю є протиправним та таким що позбавило її, як члена СВК «РОДИНА», права на земельну частку (пай). Після відбуття покарання у 1999 році [PERSON] продовжувала працювати на підприємстві різноробочою. Як зазначається у позові, на неодноразові звернення до адміністрації підприємства та сільської ради їй повідомляли про відсутність землі, за рахунок якої могли б виділити земельний пай. Нещодавно позивачці стало відомо про те, що на підставі рішень суду, деякі державні акти про право власності на землю яка знаходиться на території Синьківської сільської ради, були скасовані як незаконні, і у неї з"явилась можливість реалізувати своє право на отримання земельної частки (паю) за рахунок повернутих земельних паїв. Позивачка в судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Благовіщенської районної державної адміністрації у судове засідання не з"явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник відповідача - СТОВ "Родина" у судове засідання не з"явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи - Синьківської сільської ради у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не має. Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працювала в СТОВ "Родина", с.Синьки, Благовіщенського (Ульяновського) району Кіровоградської області та була членом даного колгоспу з 1977 року по 1999 рік, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника виданої на її і"мя (а.с.8-9). Згідно довідки Ульяновського районного відділу земельних ресурсів №780 від 23.04.2007 року (а.с.10) Державний акт на право колективної власності на землю СВК «Родина» був виданий 26.12.1995 року. Копією довідки Синьківської сільської ради (а.с.10) зазначається, що [PERSON] дійсно не має земельної ділянки (паю) на території Синьківської сільської ради. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю». Згідно роз"яснень, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Оскільки [PERSON] на час одержання СВК «Родина», с.Синьки, Ульяновського району Кіровоградської області державного акта на право колективної власності на землю була членом даного СВК, то вона мала право на земельний пай і на її ім"я помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі. Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч.1 ст.2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно ч.2 ст.5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Оскільки, право позивача на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього СВК «Родина» було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п.б) ч.1 ст.5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього СВК «Родина», що буде підставою для виділення їй в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю). Окрім того, своїми заявами відповідачі визнають позовні вимоги, тому, у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved