Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

У червні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: ПП "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації", про виділення в натурі частки нерухомого майна та земельної ділянки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що йому належить, відповідно, 58 частин, а відповідачу належить 38 частин житлового будинку [ADDRESS] та враховуючи, що між сторонами не досягнуто згоди про поділ будинку та земельної ділянки, вбачається необхідність у визначення цього порядку у судовому порядку. Позивач вказує, що іншого житла окрім спірного будинку не має, проживає в частці будинку разом з дружиною, сином та невісткою, натомість відповідач не проживає в житлового будинку [ADDRESS] та має на праві власності інше житло в якому й проживає. У листопаді 2013 року після отримання висновку проведеної будівельно-технічної експертизи № 1894 від 08.11.2013р., позивач уточнив позовні вимоги, та просив суд визначити порядок користування житловим будинком [ADDRESS] відповідно до першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1894 від 08 листопада 2013 року. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов у повному обсязі, з урахуванням уточнень, та просили визначити порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою за варіантом №1 судової будівельно-технічної експертизи № 1894 від 08.11.2013 року. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, надали до суду письмові заперечення та пояснивши, що запропоновані варіанти поділу відповідача не влаштовують. Крім того просили суд закрити провадження у справі оскільки на їхню думку при уточненні позовних вимог, позивачем в супереч вимогам діючого ЦПК України було одночасно змінено і підставі, і предмет позовних вимог. Представник третьої особи ПП "ЗМБТІ" - в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що користується своїм правом не приймати участь в розгляді справи, спір вирішити на розсуд суду. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими сторонами, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні. Право власності позивача на 58 частин житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] стверджується свідоцтвом на право особистої власності за № 18 виданого Балабинською селищною радою народних депутатів від 12.10.1993 року на 1120 частки та свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого Запорізькою районною державною нотконторою від 23.12.2009 року на 340 частки, а в цілому 58 частки зазначеного будинку та зареєстрованих в ЗМБТІ. Рішенням Балабинської селищної ради за № 603 від 10.06.1993 року залишено земельну ділянку площею 1235 кв.м. по [ADDRESS]. В процесі розгляду справи було встановлено, що за житловим будинком [ADDRESS] на підставі рішення № 18 Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 30.12.2013 року закріплено земельну ділянку загальною площею 0,1284 га за житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою [ADDRESS]. За висновком проведеної в суді судової будівельно-технічної експертизи № 1894 від 08 листопада 2013 року виконаної судовим експертом Лещенко К.І. поділ житлового будинку та земельної ділянки можливий з мінімальним відхиленням від ідеальної частки кожного співвласника. Відповідно до проведеної в суді експертизи, суду надано два варіанти поділу житлового будинку та земельної ділянки. При цьому, суд вважає необхідним обрати першій варіант поділу будинку та земельної ділянки, який запропонований суду експертом згідно з висновком № 1894 від 08 листопада 2013 року за яким [PERSON] виділяється в окреме користування квартиру № 2 (зелений колір) жила прибудова літ. А1 загальною площею 46,1 кв.м., літ. А1 - прибудову, літ. А2 - прибудова, ганок до а2, козирок до а2, літ. літ. Ж - літня кухня, козирок до Ж, ганок до Ж, пг - погріб, літ. З - сарай, літ. И - навіс, № 4 - паркан, № 6 - водопровід, № 6 - колодязь водопровідний, І- частина замощення, № 2 - частина воріт, № 3 - частина водопроводу, водоміру, колодязю водопровідного. [PERSON] відділяється в окреме користування квартиру № 1 (жовтий колір) житловий будинок - літ. А загальною площею 38,1 кв.м., літ. а - прибудову, ганок до а, козирок до а, літ. Б - літня кухня, козирок до Б, літ. Г - сарай, літ. Е - сарай, козирок до Е, літ. М - вбиральня, № 1 - паркан, № 5 - паркан, І - частина замощення, № 2 - частина воріт, № 3 - частина водопроводу, водоміру, колодязю водопровідного. [PERSON] відділяється в окреме користування земельну ділянку загальною площею за адресою [ADDRESS] (зелений колір) земельну ділянку S-4 площею 67,3 кв.м., S-5 площею 701,0 кв.м. [PERSON] відділяється в окреме користування земельну ділянку за адресою [ADDRESS] (жовтий колір) земельну ділянку S-2 площею 136,0 кв.м., S-3 площею 311,3 кв.м. Земельну ділянку S-1 площею 68,4 кв.м. (червоний колір) за адресою [ADDRESS] залишається в загальному користуванні сторін. Доцільність визначення саме цього варіанту порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою обґрунтовується тим, що другий варіант порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою не можливо взяти до уваги, оскільки відповідно до пояснень ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 20.11.2013 року за вих. № 2924 вбачається, що опора № 7 ПЛ-10 кВ Ф-2 є власністю ВАТ «Запоріжжяобленерго», та земельна ділянка площею 7 кв.м. під опорою відведена у користування згідно договору оренди. Згідно правил охорони електричних мереж п. 9 облаштування входу у житловий будинок у охоронній зоні опори заборонено. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна зі сторін на підтвердження своєї позиції повинна надати суду докази, які на їх думку в певній мірі підтверджують той чи інший факт, який має значення для вірного вирішення справи по суті. Під час розгляду справи було призначено судову експертизу, яка має суттєве значення для вирішення справи. Суд прийшов до переконання, що в процесі розгляду справи належними та допустимими доказами було підтверджено законність та обґрунтованість вимог позивача, натомість заперечення відповідача в суді не знайшли свого нормативного та доказового підтвердження. Зокрема суд не погоджується з доводами відповідача та його представника про те, при уточненні позовних вимог позивачем було одночасно змінено і підстави, і предмет позовної заяви. Дослідивши уточнений позов, суд прийшов до висновку про те, що фактичні обставини справи, які послугували підставами для звернення до суду залишились незмінними. За змістом ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділення в натурі частки з майна, що знаходиться в спільній частковій власності. За змістом ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності. За змістом статей 356 та 358 ЦК України, статті 88 ЗК України, зазначена земельна ділянка має бути розподілена між її співкористувачами та співвласниками домоволодіння у відповідності до їх часток у останньому. Відповідно до ст. 377 ЦК України, «До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача)». Відповідно до ст.120 Земельного Кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності на жилий будинок, будівлю або споруду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пп «г» п.18 постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.04 р. №7 - в разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. Положенням ст.ст. 88, 120 ЗК України передбачено, що в разі переходу права власності на відповідну частку житлового будинку переходить право власності або право користування на відповідну частку земельної ділянки. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку земельна ділянка перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, то при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, необхідно виходити з розміру їх часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час виникнення спільної часткової власності (пункт 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"). Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів" власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Також слід зазначити, що заперечуючи проти задоволення позову в частині виділення позивачу в користування частину будинку та земельної ділянки згідно І варіанту висновку експерту № 1894 від 08 листопада 2013 року, відповідач не запропонував свого варіанту розподілу нерухомого майна, клопотань про призначення повторних чи додаткових будівельно-технічних експертиз не заявляв, що в свою чергу суд трактує як повне небажання відповідача розподіляти нерухоме майно, яке перебуває у спільній частковій власності сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню, понесені позивачем, судові витрати які складаються з: витрат за проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі 3200 грн., витрат за проведення технічної інвентаризації в розмірі 1350 грн., судового збору 150 грн., всього загальна сума витрат складає 4700 грн. дані витати підтверджуються квитанціями, яки є в матеріалах справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved