Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про визнання укладеного договору виконаним у повному обсязі, дійсним та визнання права власності на майно. В своєму позові позивач зазначає, що 30.10.2001 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого по вулиці Чернишевського, 10 в смт. Братське Миколаївська область, який зареєстровано в універсальній товарній біржі «РІКо-Альянс» за № 3-136 від 30.10.2001, зазначений договір Вознесенським бюро технічної інвентаризації зареєстровано у реєстровій книзі № 7 під № 1131 від 15.11.2001 року. За цим договором [PERSON] продав [PERSON] зазначений будинок. Сторонами в повному обсязі були виконані всі умови договору купівлі-продажу, зокрема, сплачено передбачені кошти. [PERSON] померла 13.12.2010 р. Згідно заповіту від 04.03.2010, [PERSON] заповідала [PERSON], вказане нерухоме майно, а також земельну ділянку, але, на даний час, позивач не має змоги прийняти спадщину та зареєструвати право власності на вказане нерухоме майно, оскільки зазначений договір купівлі-продажу так і не був нотаріально посвідчений, а відповідно не являється документом, що засвідчує право власності на нерухоме майно. Позивач до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу слухати без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 30 жовтня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку № 10 з надвірними будівлями по вул. Чернишевського в смт. Братське Братського району Миколаївської області, який зареєстровано товарною біржею «РІКо-АЛЬЯНС» в журналі реєстрації біржових угод № 3-136 (а.с. 8). Зобов'язання по договору позивачем було виконано в повному обсязі: він сплатив оговорену суму 5360 грн. за купівлю вказаного майна, а відповідач віддав всі документи на будинок та ключі від нього. Відповідно до реєстраційного напису Вознесенського міжміського бюро технічної інвентаризації, засвідчено, що вказаний житловий будинок зареєстрований за [PERSON], за реєстровим № 1131 (а.с. 9). За життя [PERSON] склала заповіт від 04.03.2010 року, повідчений приватним нотаріусом Братського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 131, згідно якого остання заповідала [PERSON], [INFO], житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: вул. Чернишевського, 10, в смт. Братське Братського району Миколаївської області (а.с. 10). 13 грудня 2010 року [PERSON] померла (а.с. 11). Згідно повідомлення Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 1254/01-16 від 15.12.2017 року, після смерті [PERSON], померлої 13.12.2010 року, заводена спадкова справа № 29/2011. Спадкоємці: син - [PERSON], який прийняв спадщину в вигляді земельної ділянки, площею 5,43 га, дочка - [PERSON] (а.с. 26). 15 листопада 2016 року помер [PERSON] (а.с. 31-32). У договору купівлі-продажу № 3-136, у графі покупець зазначено "Савіцька Ірина Онисімовна", а у свідоцтві про смерть та паспорті громадянина України її ім'я зазначено як "Савицька Ірина Онисимівна" (а.с. 11, 14). Позивач, дочка померлої, є спадкоємцем за заповітом. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та належності померлій договору купівлі-продажу № 3-136. Цивільні відносини в частині укладення договору-купівлі продажу житлового будинку виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу будинку було укладено 30.10.2001 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Зобовязання за договором купівлі-продажу житлового будинку сторонами були виконанні. Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та встановити факт належності [PERSON], померлої 13 грудня 2010 року, договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями № 10, що розташований по вул. Чернишевського в смт. Братське Братського району Миколаївської області, укладений між [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований універсальною товарною біржею РіКо-АЛЬЯНС 30 жовтня 2001 року за № 3-136; визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями № 10, що розташований по вул. Чернишевського в смт. Братське Братського району Миколаївської області, укладений між [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований універсальною товарною біржею РіКо-АЛЬЯНС 30 жовтня 2001 року за № 3-136; визнати за позивачем право приватної власності на житловий будинок № 10, що розташований по вул. Чернишевського в смт. Братське Братського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 13 грудня 2010 року. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved