Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до ТОВ «Промтел», в якому просить: стягнути з ТОВ «Промтел» матеріальну шкоду на користь [PERSON] в розмірі 60000 грн. 00 коп. та 40000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Також просить стягнути з ТОВ «Промтел» на користь позивача судовий збір та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову навела наступне. 16 лютого 2017 року до оглядового колодязя біля будинку 4 на вулиці Марійській в м. Кривий Ріг потрапила кобила клички "Мері-Бель", в результаті чого загинула. Відповідно до паспорту коня серії ВВ№004768, власником кобили клички "Мері-Бель", 08.05.2012 року народження є [PERSON], кобилі присвоєний ідентифікаційний номер коня UА120001427. Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру тварин виданого начальником відділу Реєстру тварин " Агенство ідентифікації і реєстрації тварин", внесено відомості про смерть кобили клички "Мері-Бель" 16.02.2017 року. Тварина загинула в результаті попадання до оглядового колодязя з тих підстав, що колодязь не був накритий, відповідно до відповіді виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 27.03.2017 року, оглядовий колодязь біля будинку 4 на вулиці Марійська, знаходиться на балансовому обліку товариства з обмеженою відповідальністю "Промтел". Відповідно до положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно до вимог статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдана не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.2 ст.1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Наполягає, що саме бездіяльність ТОВ "Промтел" щодо нагляду за майном, яке перебуває в зазначеній організації на балансі, а саме відсутність кришки на оглядовому колодязі, що призвело до того, що під час прогулянки [PERSON] з належної йому кобилою, остання потрапила до колодязі, в результаті чого померла. Розмір збитків, що підлягають стягненню є реальна вартість кобили, яка згідно інформації з Інтернет ресурсів становить 60000,00 гривен. У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 13.03.1995 р. з подальшими змінами розяснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з якими діяв заподіювач шкоди тощо). Характер та обсяг моральних страждань позивача, складається з того, що він придбав кобилу жеребеням, сам її вигодовував, доглядав за нею. Крім того, останнім часом життєвий устрій [PERSON] був пов'язаний з кобилою, так як існувала велика прив'язаність до тварини, відповідно її загибель є дуже великою втратою і істотно змінила його життя. Вказує, що моральну шкоду позивач для себе оцінює в розмірі 40000,00. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката, 27 лютого 2017 року між позивачем та [PERSON] підписано угоду про надання правової допомоги, відповідно до якої передбачений гонорар за надання правової допомоги адвокатом клієнту, яка згідно квитанції становить 1300 грн. 00 коп. Під час розгляду справи ухвалою суду від 24 липня 2017 року був залучений співвідповідач Криворізька міська рада. Ухвалою суду від 22 червня 2018 року за клопотанням представника позивача неналежний співвідповідач Криворізька міська рада був замінений належним співвідповідачем - виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та підтвердила його зміст. Також підтвердила зміст додаткових письмових пояснень, згідно яких 7 червня 2018 року Криворізькою міською Радою надано відзив на позовну заяву відповідно до якого зазначає, що відповідно до рішення №4038 Криворізької міської Ради від 21.10.2015 року «Про затвердження Правил благоустрою в місті Кривому Розі» та рішення №381 від 31.03.2016 року «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» до повноважень районних у місті рад зокрема належать: здійснення контролю за станом благоустрою об'єктів, їх охороною та відновленням, усуненням розкопів, наявністю люків на інженерних мережах та притягненням до відповідальності порушників благоустрою й санітарного стану району; здійснення відповідно до законодавства контролю за належною організацією обслуговування населення підприємствами, що надають комунальні послуги, підприємствами торгівлі, ресторанного господарства, харчової промисловості, сфери послуг, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням об'єктів нерухомого майна, за належними, безпечними й здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах. Вказала, що відповідно відзиву Криворізької міської Ради, зазначено, що рішенням №381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» та рішення №4038 «Про затвердження Правил благоустрою в місті Кривому Розі», згідно яких до повноважень районних у місті рад належить здійснення контролю за станом благоустрою об'єктів, їх охороною та відновленням, усуненням розкопів, наявність люків на інженерних мережах та притягнення до відповідальності порушників благоустрою й санітарного стану району, здійснення контролю за належною організацією обслуговування населення підприємствами, що надають комунальні послуги, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використання та утримання нерухомого майна. Відповідно до технічних умов ДСТУ Б В.2.5-26:2005 (ГОСТ 3634-99) люків оглядових колодязів і дощоприймачів, які поширюється на люки колодязів підземних міських комунікацій, кабельних мереж та ін. п. 5.2.4 передбачено, що люк оглядового колодязя складається з корпусу і кришки, конструкція люків повинна передбачати не менше однієї западини або отвору, призначених для можливості відкривання кришки. Кришки люків, ремонтні вставки і решітки дощоприймачів повинні вільно входити у відповідні їм корпуси. Зазор між ними за периметром не повинен перевищувати 3 мм на сторону. Кришки люків (крім водопровідних)повинні мати отвір діаметром не менше 20 мм для відбору проб загазованості колодязів. Кришки люків, ремонтні вставки і решітки дощоприймачів повинні щільно приляга-ти до відповідних опорних поверхонь їх корпусів. Допуск площинності їх опорних поверхонь неповинен перевищувати 2 мм. У стандарті наведені типи люків, міцнісні навантаження, що повинні витримувати люки, і місця установки, ідентичні європейському стандарту: люк Л - класу А15; люк С - В125 і т.п. Згідно ч. 2 ст. 335 Цивільного кодексу України передбачено, що безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якої вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення в друкованих засобах масової інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», орган місцевого самоврядування є юридичною особою і наділяється цим та іншими повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Наполягає, що на підставі вищезазначеного, виконавчий комітет Саксаганської районної у місті Ради несе відповідальність за нерухоме майно, яке знаходиться на підвідомчій їй території згідно закону та рішень Криворізької міської Ради, тому повинно здійснювати контроль за наявність кришок на люках їх технічним станом, використання та утримання нерухомого майна. Представник відповідача ТОВ «Промтел» у судовому засіданні позов не визнав та в своїх поясненнях підтвердив зміст заперечень, згідно яких вважає, що вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Наголошує, що в своїй позовній заяві позивач вказує що 16 лютого 2017 року його кобила по кличці Мері-Бель потрапила до оглядового колодязя, який розташований біля будинку 4 по вул. Марійська в м. Кривий Ріг та перебуває, на балансовому обліку ТОВ «ПРОМТЕЛ», в результаті чого загинула, з вини відповідача. Зазначає, що позивач не наводить жодних допустимих доказів, які би могли це довести. Вказує, що розтин трупу тварини, з метою визначення причин її загибелі не проводився, в матеріалах справи відсутній будь-який експертний висновок або документ, що підтверджує загибель тварини саме внаслідок потрапляння до оглядового колодязя, тому ми вважаємо, що позивач не надав належних доказів та не довів внаслідок чого дійсно загинула тварина. Вказує, що всупереч вимогам п.3 ст. 37 Закону України «Про ветеринарну медицину», позивач [PERSON], як власник тварини, не проінформував державного інспектора ветеринарної медицини, уповноваженого лікаря ветеринарної медицини або посадових осіб державних органів ветеринарної медицини про раптову загибель тварини. Окрім того, вважаємо, що [PERSON] невідомим нам чином позбувся туші загиблої кобили, чим виключив можливість проведення розтину трупу тварини з метою встановлення причини її смерті. Вважає, що позивач хотів приховати дійсні причини смерті кобили. Оглядовий колодязь до якого потрапила кобила розташований на ґрунтовій автомобільній дорозі. Відповідно до правил дорожнього руху України погонич тварин є учасником дорожнього руху та повинен дотримуватись та виконувати вищезазначені Правила. Згідно з положеннями п. 1.5 Правил дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Вказує, що позивачем не були виконані вимоги зазначеного пункту та не було викликано наряд поліції, з метою фіксації вище вказаної події, відсутній протокол огляду місця події, відсутній акт обстеження вулично-шляхової мережі, не встановлено чи не перебував позивач у стані алкогольного або наркотичного сп'яніння. Окрім того, згідно з вимогами п.п. «ґ» п. 7.7. Правил погоничу тварин забороняється переганяти тварин по дорогах у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості. Сверджує, що позивач [PERSON] несумлінно віднісся до обов'язків по догляду за своєю твариною, вигулюючи її в темну пору та в умовах недостатньої видимості не переконався в безпечності для своєї тварини. Вказує, що не була зафіксована відсутність кришки на оглядовому колодязі на момент потрапляння туди кобили. Допускає, що кришка люку була знята або пошкоджена самим [PERSON] або третьою особою. Оглядовий колодязь, на балансовому обліку ТОВ «ПРОМТЕЛ» станом на 16.02.2017 року не перебував та не перебуває. Вказує, що посилання представника 14 державної пожежно-рятувальної частини з державного пожежно-рятувального загону в своєму листі від 22.02.2017 року, що тварина загинула внаслідок події не доводить вини в цьому саме ТОВ. Відомо, що кобилу з люку дістали ще живою, а померла вона вже потім, том, до загибелі тварини могли привести як дії представників 14 державної пожежно-рятувальної частини з державного пожежно-рятувального загону під час її витягування з оглядового колодязя так і дії або бездіяльність позивача. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.92 р. розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Вказує, що до відповіді Саксаганської районної у місті ради від 20.03.2017 року № 37/03/17 стосовно перебування оглядового колодязя на балансовому обліку ТОВ «ПРОМТЕЛ» не надано жодного підтверджуючого цей факт документу. Під час відвідування виконкому Саксаганської районної у місті ради та спілкування з виконавцем вищезазначеної відповіді останнім було пояснено, що жодний документ, який міг би підтвердити цей факт як на момент надання відповіді так і станом на 29.05.2017 року у виконкомі Саксаганської районної у місті раді відсутній та про те, що зазначена відповідь була надана після телефонного дзвінку до ПАТ «Укртелеком» та інформація про балансову належність оглядового колодязя до ТОВ «ПРОМТЕЛ» взята тільки зі слів співробітника ПАТ «Укртелеком». У зв'язку з цим було зроблено відповідні адвокатські запити до виконкому Саксаганської районної у місті раді, виконкому Криворізької міської ради, до КП ЖЕО № 35, яке обслуговує територію на якій знаходиться оглядовий колодязь з метою надання інформації та відповідних підтверджуючих документів на чиєму балансовому обліку перебував зазначений оглядовий колодязь станом на 16.02.2017 року. Положеннями ст. 1193 Цивільного кодексу встановлено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вважає, що на підставі вищезазначених дій та порушень позивачем вимог чинного законодавства України груба необережність позивача сприяла виникненню та збільшенню шкоди. Постановою Пленуму Верховного суду України передбачено, що постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Вказує, що позивачем туша кобили відповідачу до сьогодні не передавалась. Зазначає, що, в обґрунтування розміру матеріальної шкоди, заподіяної позивачу, як власнику тварини, останній посилається на інформацію з інтернет ресурсів, при цьому не надає жодної експертної оцінки, щодо реальної ринкової вартості кобили, відповідної породи. Вказує, що позивач в своїй позовній заяві просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 1300 грн., посилаючись на угоду про правову допомогу, однак жодного документу який би встановлював розмір та докази дійсної сплати адвокатської винагороди не надає. Зазначає, що позивач, пред'явивши вимоги про стягнення з відповідача компенсації за заподіяну ним моральну шкоду не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру, зокрема. У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як передбачено ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В рахунок вказаних вище обставин, в абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. В п. 9 вказаної вище Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вказує, що позивач обґрунтував заподіяну йому моральну шкоду виключно словами, що містяться в позові, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації в сумі, яка становить саме 40000 грн. та не надав обґрунтованого розрахунку саме цієї суми, а тому вважає вимоги на відшкодування моральної шкоди безпідставними та необґрунтованими. Представник співвідповідача Криворізької міської ради у судовому засіданні позов не визнала та в своїх поясненнях підтвердила зміст відзиву, згідно до якого позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Також вважає, що Криворізька міська рада є неналежним відповідачем у даній справі. Зазначають, що оглядовий колодязь по вул. Марійська, 4 їм не належить та за ними не зареєстрований. При цьому, реєстрація права власності на колодязі проводиться з урахуванням того, чи є колодязь самостійним об'єктом інфраструктури або ж являється допоміжною спорудою. Так, відповідно до ст. 186 Цивільного кодексу України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 191 Цивільного кодексу України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи норми статей 186, 191, 380, 381 Цивільного кодексу України, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, або у складі єдиного майнового комплексу підприємства вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у зв'язку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі об'єкти визнаватися не може, тому надвірні приміщення, огорожі та інші надвірні споруди, що обслуговують будівлю (сарай, паркан, колодязь), становлять разом з нею один інвентарний об'єкт. Відповідно до Закону України «Про телекомунікації» телекомунікаційна мережа - комплекс технічних засобів телекомунікацій та споруд, призначених для маршрутизації, комутації, передавання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого роду по радіо, проводових, оптичних чи інших електромагнітних системах між кінцевим обладнанням. Власник (володілець) кабельної каналізації електрозв'язку (відповідно до вказаного Закону) - суб'єкт господарювання, у власності (володінні) якого перебуває уся інфраструктура кабельної каналізації електрозв'язку або окремі її елементи, набуті на належній правовій підставі, призначені для забезпечення доступу до телекомунікаційної мережі загального користування. Згідно п.4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв'язку, залізничні колії. Таким чином, колодязь кабельної каналізації - як складова мережі підприємства - обліковується на внутрішніх документах (план-схемах, технічних умовах з доступу тощо) такого підприємства, а тому посилання ТОВ «Промтел» і ПАТ «Укртелеком» на відсутність реєстрації за ними права на спірний об'єкт жодним чином не спростовує факт користування чи розпорядження колодязем вказаними підприємствами. Зазначає, що твердження позивача про те, що оглядовий колодязь перебуває на балансі Криворізької міської ради спростовується листом профільного управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради від 18.09.2017 № 6256/6 про те, що даний оглядовий колодязь на балансі управління не значиться (копія листа знаходиться в матеріалах справи). Звертає увагу суду на те, що Криворізькою міською радою з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, а саме: встановлення балансової приналежності оглядового колодязя, а також встановлення власника обладнання в ньому (кабелів зв'язку) з метою недопущення прийняття судом незаконного рішення було зроблено відповідні запити до: ПАТ «Укртелеком», КП «Кривбасводоканал», ПАТ «Криворізька теплоцентраль», КП «Криворіжтепломережа», виконкому Саксаганської районної у місті ради, ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». Згідно отриманих відповідей, балансоутримувача колодязя не встановлено. За оперативною інформацією, наданою представником ДПРЧ-14, які прибули за викликом для надання допомоги по звільненню тварини з колодязя, в оглядовому колодязі наявні кабелі зв'язку. Крім того, згідно листа КП «Кривбасводоканал» від 26.03.2018 №2459 в колодязі по вул. Марійській, 4 знаходяться мережі зв'язку. Той факт, що в зазначеному вище оглядовому колодязі знаходяться кабелі зв'язку не заперечує і відповідач у справі - ТОВ «Промтел». Відповідно до листа виконкому Саксаганської районної у місті ради від 27.03.2017 № 10/36-1184, оглядовий колодязь знаходиться на балансі ТОВ «Промтел». Станом на 23.03.2017 зазначений оглядовий колодязь підприємством накрито. 1 червня 2018 року комісією у складі управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради, інспекції з благоустрою, виконкому Саксаганської районної у місті ради, юридичного управління виконкому міської ради, ПАТ «Укртелеком», ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» було встановлено, що даний колодязь відноситься до колодязів каналізації зв'язку. Наполягає, що оглядовий колодязь по вул. Марійська, біля будинку 4 поблизу шахти «Родина» являється об'єктом кабельної каналізації електрозв'язку. Вважає що належний відповідач у даній справі може бути встановлений з обов'язковим врахуванням норм права, якими визначені поняття власника кабельної каналізації електрозв'язку, а також встановлений правовий режим її використання. Як зазначалося вище, згідно Закону України «Про телекомунікації» власник (володілець) кабельної каналізації електрозв'язку (далі - ККЕ) - це суб'єкт господарювання, у власності (володінні) якого перебувають уся інфраструктура кабельної каналізації електрозв'язку або окремі її елементи, набуті на належній правовій підставі, призначені для забезпечення доступу до телекомунікаційної мережі загального користування. Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації від 23.08.2012 № 428 «Про затвердження Правил надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку та визнання таким, що втратило чинність, рішення НКРЗ від 23.07.2009 №1607» встановлені Правила, за якими визначаються умови надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку операторів, провайдерів телекомунікацій іншим суб'єктам господарювання для власних потреб або надання телекомунікаційних послуг. Відповідно до вказаних Правил постачальник ККЕ - це оператор, провайдер комунікацій, що є власниками (володільцями) ККЕ і на договірних умовах надають в користування ККЕ замовникам для власних потреб або для надання телекомунікаційних послуг. Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації від 09.04.2009 №1449 прийнятий Порядок доступу до кабельної каналізації електрозв'язку, відповідно до якого: власник ККЕ - оператор, провайдер телекомунікацій, суб'єкт господарювання, на балансі якого знаходяться лінійно-кабельні споруди набуті за належною правовою підставою, призначені для забезпечення доступу до телекомунікаційної мережі загального користування; кабельна каналізація електрозв'язку - складова телекомунікаційних мереж в межах міста, району, яка включає канально - колодязні споруди, кабельні вводи, місця в колекторах та тунелях, труби в мостах та мостових переходах, що призначені для прокладання магістральних, з'єднувальних, розподільчих мідних та оптичних кабелів електрозв'язку і монтажу супутнього лінійного устаткування; канально - колодязні споруди (ККС) - сукупність колодязів та блоків каналів поєднаних між собою, що призначені для прокладання, монтажу та експлуатаційного обслуговування кабелів електрозв'язку. Наполягає, що згідно норм чинного законодавства власником об'єктів кабельної каналізації електрозв'язку виступає суб'єкт господарювання, оператор, провайдер телекомунікацій. Криворізька міська рада згідно законодавства про місцеве самоврядування, є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами. Повноваження міських рад визначені відповідно до ст. ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». При цьому повноваження щодо здійснення контролю за наявністю люків на інженерних мережах зазначеними статтями не передбачені. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом. З метою забезпечення належної діяльності органів місцевого самоврядування, своєчасності, доступності та зручності отримання адміністративних послуг мешканцями міста,

Outcome: partial