Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,82 гектара, кадастровий номер 5125485600:01:001:0172, яка розташована на території Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області, право на яку посвідчено Державним актом серії ОД №066168, виданим 20.02.2004 року. Маючи намір оформити спадкові права після смерті батька, позивач звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки нею пропущений шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки, на думку позивача, строк для подачі заяви про прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин вона вимушена звернутись з позовом до суду. Представник позивача надав заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, відзив не подав. Згідно\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер\~ [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,82 гектара, кадастровий номер 5125485600:01:001:0172, яка розташована на території Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області, право на яку посвідчено Державним актом серії ОД №066168, виданим 20.02.2004 року. З метою прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька - [PERSON] , позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом, звернулась до приватного нотаріуса Ширяївського районного нотаріального округу в Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ланової Н.А., однак у заведенні спадкової справи їй було відмовлено з підстав пропуску строку для прийняття спадщини, про що надано письмові рекомендації № 727/01-16 щодо необхідності звернення до суду. Згідно листа приватного нотаріуса Ширяївського районного нотаріального округу в Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ланової Н.А. від 05.04.2021 року, за даними спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, інші спадкоємці з питання оформлення спадщини не звертались. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.\~1222, ч.1 ст.\~1220, ч. 1 ст.\~1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1\~ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.\~\~ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. В п. 24\~Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування"\~Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачає, що суди застосовують при розгляді справи\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вказане, в сукупності з тим, що ніхто крім позивача на спадщину не претендує, вона до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень\~ст. 263 ЦПК України\~дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме внаслідок погіршення її стану здоров`я, тривалої хвороби, що підтверджується відповідними медичними документами, тому їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved