Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

У серпні 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору №б/н від 02.12.2009 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 3600 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 30.06.2017 року у сумі 39314 грн. 85 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3313 грн. 36 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 30615 грн. 70 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3275 грн. 56 коп., а також штрафів відповідно до умов та правил надання банківських послуг у розмірі 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), та у сумі 1860 грн. 23 коп. - штраф (процентна складова). У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача Сафір Ф.О. що діє на підставі довіреності №7194-К-Н-О від 14.06.2017 року(а.с.15) не з'явився, справу просив розглянути у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.3). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с.25), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н від 02.12.2009 року (а.с.7), відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 3600 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 02.12.2009 року за відповідачем станом на 30.06.2017 року, наявна заборгованість у сумі 39314 грн. 85 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3313 грн. 36 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 30615 грн. 70 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3275 грн. 56 коп., а також штрафів відповідно до умов та правил надання банківських послуг у розмірі 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), та у сумі 1860 грн. 23 коп. - штраф (процентна складова). (а.с.4-6). Вирішуючи питання про стягнення зазначеної суми, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до частин 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. В судовому засіданні дійсно встановлено, що відповідачем були порушені умови договору. Проте слід відмовити в частині позову про стягнення штрафів, а саме 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), та у сумі 1860 грн.23 коп. - штраф (процентна складова), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року з населених пунктів визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де провадилась антитерористична операція. У зв'язку з наведеним сума заборгованості за пенею за період з 21.04.2014 року по 30.06.2017 року, відповідно до розрахунку заборгованості від 30.04.2017 року, у розмірі 3275 грн. 56 коп. також не підлягає стягненню. [PERSON] проживає та зареєстрована у [ADDRESS] (а.с.14 зв.б.), яка згідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція", відноситься до таких населених пунктів. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за кредитом у розмірі 3313 грн. 36 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 30615 грн.70 коп. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1380 грн. 81 коп., що пропорційна сумі задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial