Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Подільського районного Відділу державної виконавчої служби м .Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа Повне Товариство "Ломбард Україна" про зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивує тим, що у листопаді 2016 року вирішила відчужити належну їй 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для чого звернулась до нотаріуса. Від нотаріуса дізналась, що зазначене майно перебуває під арештом на підставі постанови ДВС у Подільському районі м. Києва від 07.06.2016 року. Згідно інформації отриманої позивачем 23.12.2016 від Подільського районного ВДВС м. Києва на виконання виконавчого листа №2-2743 від 12.12.2005, виданого Подільським райсудом м. Києва про стягнення із [PERSON] на користь ПТ "Ломбард України" боргу в розмірі 24 932,15 грн. 06.06.2006 відкрито виконавче провадження ВП №3334871. Станом на 23.12.2016 згідно бази даних ЄДР "ВП-Виконавець" вказане виконавче провадження рахується як помилкове. Крім того, відповідач повідомив позивачу, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. Після завершення зазначеного строку виконавчі провадження вилучаються для знищення, а тому надати більш детальну інформацію не може. Крім того, позивач посилається, що право власності на 1/2 частину квартири вона набула 16.10.2008, тобто більше ніж через два роки тоді як державний виконавець, відповідно до ч.2 ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження" повинен провести всі виконавчі дії протягом шести місяців з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Зазначає про порушення її права, визначеного ст.ст. 317,319,321 ЦК України, на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Просить зняти арешт та заборону відчуження з усього майна, що належить [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], проживаючої в [ADDRESS]), який накладено на підставі постанови ДВС у Подільському районі м. Києва про арешт майна боржника ВП №3334871 від 07.06.2006, а також виключити із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про накладення арешту на її нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 8019737 від 15.06.2006). 30 травня 2017 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. За усним клопотанням сторін ухвалою суду від 06.06.2018 в порядку ст. 84 ЦПК України у Київського державного нотаріального архіву витребувано належним чином завірену копію постанови, виданої 07.06.2006 ДВС у Подільському районі м. Києва на підставі якої 15.06.2006 Четвертою Київською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна [PERSON]. Позивач через свого представника 23.10.2018 подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Від відповідача в особі начальника Подільського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Коваля В.В. на адресу суду 11.09.2017 надійшов лист аналогічного змісту із тим, що надавався позивачу. Крім того, просив розглядати справу без участі його представника. Представник третьої особи 13.09.2018 звернувся до суду із заявою про визнання позову, відповідно до якої повідомив, що ПТ "Ломбард Україна" та позивач дійшли згоди щодо сплати заборгованості, а тому проти задоволення позову не заперечував та просив зняти арешт із майна позивача. В подальшому 23.10.2018 через канцелярію подав до суду заяву у якій просив розглядати справу без його участі. Щодо задоволення позову не заперечував. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи без участі учасників справи. [PERSON] отримала у спадщину від [PERSON] 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на даний час являється її законним власником. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.12.2005 із [PERSON] на користь ПТ "Ломбард Україна" стягнуто матеріальні збитки в сумі 24 685, 30 грн. На виконання вказаного рішення суду державним виконавцем ДВС у Подільському районі м. Києва Шпиндою Н.З. 07.06.2006 відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все майно боржника [PERSON] На підставі вказаної постанови Четвертою Київською державною нотаріальною конторою 15.06.2006 до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №3337051 внесено відомості про обтяження на все майно позивача. На даний час боржник в рамках виконавчого провадження №3334871 [PERSON] та стягувач ПТ "Ломбард України" дійшли згоди щодо відсутності в позивача перед третьою особою будь-якої заборгованості. На основі досліджених та оцінених з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності доказів суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідносин) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Згідно ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню зокрема у випадку закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За положеннями п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.08 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки. Таким чином, враховуючи, що знищено може бути лише закінчене виконавче провадження, за яким припиняється чинність арешту, то одночасно із винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем повинен був бути скасований арешт майна боржника. За таких обставин, оскільки на даний час позивач позбавлений можливості вільно, на свій власний розсуд розпоряджатись майном, яке перебуває у його власності, жодних боргових зобов'язань за якими було накладено арешт не має, судом встановлено порушення визначеного ст. 41 Конституції України та ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України права приватної власності позивача. Зазначене порушення стало можливе внаслідок недотримання відповідачем вимог ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" щодо обов'язку державного виконавця одночасно із завершенням виконавчого провадження зняти арешт із майна боржника. Тому, суд вважає за необхідне захистити права позивача шляхом задоволення позовних вимог в частині зняття арешту із його майна. При цьому суд звертає увагу, що по суті обидві позовні вимоги є тотожними між собою, оскільки накладення арешту на майно здійснюється саме шляхом включення даних про боржника до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Тому, вже само по собі рішення суду про скасування арешту із майна є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису номер 8019737 про накладення арешту на нерухоме майно позивача. З викладеного,

Outcome: partial