Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що [INFO] в с. Будища Глухівського району Сумської області померла його рідна тітка по батьковій лінії [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку, площею 3,5846 га, що знаходиться на території Гвинтівської сільської ради Буринського району Сумської області. Таким чином, він є рідним племінником померлої, при цьому інші її спадкоємці відсутні. Однак, підтвердити належними документами, що [PERSON] та його батько [PERSON] є рідними братом та сестрою, неможливо внаслідок втрати свідоцтва про народження тіки та неправильного написання її іменні в свідоцтві про укладення шлюбу, де вказано " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Після смерті тітки він звернувся до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу Міхно Д.В., яким листом від 25.06.2020 року йому було відмовлено в оформленні спадщини після смерті [PERSON] в зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, оскільки він перебував на амбулаторному лікуванні, а також є юридично необізнаною особою та не знав, що існують строки для прийняття спадщини. На підставі викладеного просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є його рідною тіткою та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті останньої, тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 26.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 25.05.2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Також, додатково пояснив, що на момент смерті тітки [PERSON] він перебував на заробітках за кордоном, а коли повернувся в Україну то перебував на амбулаторному лікуванні, в зв`язку з чим пропустив строк на прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду не подавав. Позивач [PERSON] також не заперечував проти розгляду справи без участі його представника. Від відповідача Буринської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи без участі її представника та відсутність заперечень по суті поданої позовної заяви. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності представників позивача та відповідача. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в с. Будища Глухівського району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті останньої відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,5846 га, що знаходиться на території Гвинтівської сільської ради Буринського району Сумської області та належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №068527 (а.с. 14). Згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 38). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК Україи). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Факт перебування позивача [PERSON] в родинних відносинах із померлою [PERSON] повністю підтверджений матеріалами справи. Зокрема, із копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] батьками останнього були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Із виданого Державним архівом Сумської області архівного витягу запису про народження №47 слідує, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої були [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] після укладення шлюбу кожному з подружжя присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.10). Таким чином, сукупність досліджених судом доказів дає підстави вважати, що позивач [PERSON] є рідним племінником [PERSON] , оскільки остання та батько позивача були рідними братом та сестрою. При цьому розбіжності в написанні імені [PERSON] у свідоцтві про смерть останньої та її свідоцтві про укладення шлюбу виникли в наслідок помилки при перекладі імені з російської мови на українську та не спростовують наявність родинних відносин між нею та позивачем. Враховуючи викладене, оскільки факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, його встановлення необхідне заявнику для реалізації права на спадкування, а у позасудовому порядку встановити його неможливо і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної заяви в цій частині. Щодо позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд виходить з наступного. Частиною 1 ст.1261 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України). З письмової відповіді приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу Міхно Д.В. від 25.06.2020 року вбачається, що представнику позивача [PERSON] було роз`яснено, що оскільки [PERSON] заяву про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] у встановлений законом строк не подав та на момент її смерті зареєстрований за адресою померлої не був, то він пропустив строк для прийняття спадщини. Також, нотаріусом було роз`яснено право [PERSON] на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 15). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року у справі № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №180/1163/16-ц, від 26.02.2020 року у справі №286/27/18, від 07.02.2020 року у справі №431/1160/18-ц; від 02.09.2020 року у справі №761/10023/13-ц). Таким чином, сама по собі юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем надано довідку ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Сумській області" від 02.12.2009 року, з якої слідує, що [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні та обстеженні з 25.11.2009 року по 02.12.2009 року. Разом з тим, з вказаної довідки вбачається, що позивач перебував у на лікуванні вже після закінчення строку для прийняття спадщини, який сплив 29.10.2009 року. Отже, вищевказаний доказ не підтверджує поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили звернення до нотаріуса у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України строк. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували перебування позивача під час строку для прийняття спадщини на заробітках за межами України та тривалість такого перебування, позивач суду не надав та матеріали справи не містять. Оскільки позивачем не доведено наявність обставин, які свідчать про поважність причин пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, його позовна вимога про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є безпідставною та задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, визнання позову представником відповідача суперечить закону, а тому не може бути прийняте судом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. Однак, враховуючи позицію позивача, який в позовній заяві просив судові витрати покласти на нього, підстави для стягнення на його користь з відповідача судових витрат по сплаті судового збору відсутні.

Outcome: partial