Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

22 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/4 частини від усіх виді доходу, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач послалась на те, що з відповідачем з 11.05.2019 р. перебуває у шлюбі, який не розірвано, проте з вересня 2020 року відповідачем проживають окремо. Від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої відповідач надає допомогу. Зазначила, що дитина проживає разом із нею, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв`язку із чим не працює, і потребує матеріальної допомоги відповідача. Також, у 2019 році під час вагітності [PERSON] у Миколаївській обласній лікарні поставили діагноз - червоний вівчак, що є хронічною невиліковною хворобою, яка потребує гормональної терапії на постійній основі до якої входять препарати "Плаквеніл" та "Медрол", які потребують фінансового забезпечення. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду із позовом. 25 лютого 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання подав заяву, в якій просив розглядати справу в його вісутність, позовні вимоги не визнає, сплачує аліменти на двох дітей. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 травня 2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Доманівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] зареєстрована разом із матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №410 від 19.02.2021 р. виданою виконавчим комітетом Доманівської селищної ради Миколаївської області. Згідно довідки Головного управління соціального захисту населення Доманівського РУСЗН від 17.02.2021 р. [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Доманівської РДА та отримує одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини в розмірі 860,00 грн. на місяць. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення доньки [PERSON] 3-х років, тому коштів на її утримання не вистачає. Відповідно до консультативного висновку ревматолога виданого 19.04.2019 р. Миколаївською обласною клінічною лікарнею Миколаївської обласної ради кардіологічного центру [PERSON] з діагнозом "підгостра шкірна вовчак". Відповідач [PERSON] має у власності 1/3 частину земелльної ділянки, загальною площею 7.3383 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення трирічного віку не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. На даний час позивач не працює, тому що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку, а тому не має можливості працювати та отримувати кошти на своє утримання, також має хронічне невиліковне захворювання, що потребує тривалому лікуванню. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд звертає увагу на те, що відсутність офіційного працевлаштування не є беззаперечним доказом відсутності можливості надавати допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку. Так відповідач може мати інші, альтернативні види заробітку, майно яке приносить дохід тощо. Враховуючи викладене, суддя, при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне положення сторін, те , що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, офіційно не працює, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, що буде відповідати діючому законодавству. Відповідно до ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial