Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ\~«Дозор Україна» матеріальну шкоду в розмірі 16331,00 грн. та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.09.2020 року о 22 год. 05 хв. в м.Рівне по вул.Соборна,61 [PERSON] керуючи автомобілем "BMW" д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду а саме бордюрний камінь, після чого здійснив наїзд на зупинку громадського транспорту "Театральна". Внаслідок дорожньо-траспортної пригоди транспортний засіб та зупинка громадського транспорту отримали механічні ушкодження. Вказані обставини встановлені Постановою Рівненського міськогоо суду Рівненської області від 20.10.2020 року № 569/15709/20, згідно якої притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Постанова набрала законної сили 13.10.2020 року. Відповідно до договору безоплатного користування майном №9-0712 від 07.12.2015 року укладеного між ПП "АВТОИМИДЖ" (Власник) та Управлінням транспорту та зв"язку Рівненської міської ради (Користувач), а саме п.1.1. власник передає користувачу в строкове, відповідальне, безоплатне користування комплект обладнання - Павільйон зупинки громадського транспорту з додатковим обладнанням, згідно Акту приймання-передачі (Додаток №1). Згідно п.1.4. Обладнання розміщується на автобусній зупинці автомобільного транспорту загального користування, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту приймання-передачі від 17.08.2016 року до Договору "9-0712 від 07.12.2015р. (Додаток№1) вбачається, що вартість майна становить 163250,00 грн. Згідно п.1.1. Статуту ТОВ\~«Дозор Україна», Товариство створене внаслілок реорганізації ПП "Автоимидж" шляхом перетворення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дозор Україна». Згідно дозволів №356/7 від 15.02.2017р. та №356/8 від 15.02.2017р. позивач отримав право на розміщення зовнішньої реклами за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,61 зупинка громадського транспорту "Театральна". Згідно довідки ТОВ «Дозор Україна» №333 від 28.01.2021 року вартість завданих збитків позивачеві діями [PERSON] складає 16331,00 грн. Відповідно до договору №250920 від 25.09.2020 року укладеного між ТОВ "Дозор Україна" (Замовник) та ФОП [PERSON] (Виконавець) Виконавець зобов"язується виконати роботи з реконструкції лівого сітілайту павільйону зупинки громадського транспорту, за адресою: [ADDRESS] . Пункт 1.3 Вартість робіт за Договору складає 16331,00 грн. Відповідно до Акту №1 наданих послуг до Договору вбачається, що ФОП [PERSON] надав послуги з ремонту павільону вищевказаної зупинки на суму 16331,00 грн. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем, відповідно до вимог ст.ст.22, 1192, 1166, 1188 ЦК України становить 16331,00 грн. 05.07.2021 року представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що позовні вимоги є необгрунтованими. Всупереч вимог пункту 31.1. ст.31 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивачем не надано доказів огляду пошкодженого майна, що унеможливлює встановити, які саме механічні пошкодження дістала зупинка громадського транспорту "Театральна" в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.09.2020р. о 22:05 год. в [ADDRESS] . Відсутні документи, що визначають розмір розрахунку матеріальних збитків проведених ФОП [PERSON] підстави відповідного розрахунку, що унеможливлює встановлення обставин, за яких у позивача виникло право на пред"явлення вимог до відповідача про відшкодування шкоди у розмірі 16331,00 грн. Просить в позові відмовити. 20.07.2021 року представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що саме водій транспортного засобу, причетний до ДТП, яким є [PERSON] мав би повідомити свого страховика, а у випадку його відсутності - МТСБУ невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня вчинення ДТП. Однак відповідач повідомлення до МТСБУ не надсилав. Крім того, відповідач свою цивільно-правову відповідальність не страхував, а відповідно норми ст.1194 ЦК не підлягають застосуванню до даних правовідносин. Оскільки єдиним водієм був та залишається відповідач, позивач законодавчо позбавлений можливості подати заяву для отримання страхового відшкодування. Відповідач мав можливість повідомити МТСБУ про ДТП, однак таке повідомлення не здійснив. За правилом Генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Ухвалою суду від 20.05.2021 року відкрито спрощене провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, зазначивши у заяві про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив позов задоволити та стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що була присутня під час ДТП, зазначила, що ушкодження були незначні, знизу було пошкоджено лише металеву конструкцію. Заслухавши вступне слово представника відповідача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Судом встановлено, що Постановою Рівненського міськогоо суду Рівненської області від 20.10.2020 року № 569/15709/20 притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Постанова набрала законної сили 13.10.2020 року. Даною постановою встановлено, що 20.09.2020 року о 22 год. 05 хв. в м.Рівне по вул.Соборній,61 [PERSON] керуючи автомобілем "BMW" д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду а саме борд.оний камінь, після чого здійснив наїзд на зупинку громадського транспорту "Театральна". Внаслідок дорожньо-траспортної пригоди транспортний засіб та зупинка громадського транспорту отримали механічні ушкодження. Відповідно до договору безоплатного користування майном №9-0712 від 07.12.2015 року укладеного між ПП "АВТОИМИДЖ" (Власник) та Управлінням транспорту та зв"язку Рівненської міської ради (Користувач), а саме п.1.1. власник передає користувачу в строкове, відповідальне, безоплатне користування комплект обладнання - Павільйон зупинки громадського транспорту з додатковим обладнанням, згідно Акту приймання-передачі (Додаток №1). Згідно п.1.4. Обладнання розміщується на автобусній зупинці автомобільного транспорту загального користування, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту приймання-передачі від 17.08.2016 року до Договору "9-0712 від 07.12.2015р. (Додаток№1) вбачається, що вартість майна становить 163250,00 грн. Згідно п.1.1. Статуту ТОВ\~«Дозор Україна», Товариство створене внаслілок реорганізації ПП "Автоимидж" шляхом перетворення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дозор Україна». Згідно дозволів №356/7 від 15.02.2017р. та №356/8 від 15.02.2017р. позивач отримав право на розміщення зовнішньої реклами за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,61 зупинка громадського транспорту "Театральна". Згідно довідки ТОВ «Дозор Україна» №333 від 28.01.2021 року вартість завданих збитків позивачеві діями [PERSON] складає 16331,00 грн. Відповідно до договору №250920 від 25.09.2020 року укладеного між ТОВ "Дозор Україна" (Замовник) та ФОП [PERSON] (Виконавець) Виконавець зобов"язується виконати роботи з реконструкції лівого сітілайту павільйону зупинки громадського транспорту, за адресою: [ADDRESS] . Пункт 1.3 Вартість робіт за Договору складає 16331,00 грн. Відповідно до Акту №1 наданих послуг до Договору вбачається, що ФОП [PERSON] надав послуги з ремонту павільону вищевказаної зупинки на суму 16331,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно копії відомостей з сайту МТСБУ вбачається, відсутність полісу автомобіля д.н.з. [NUMBER] . Згідно відповіді МТСБУ на адвокатський запит, зазначено, що станом на 27.07.2021 року жодних звернень від [PERSON] щодо ДТП, яка мала місце 20.09.2020 року в [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до частин першої та третьої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі. У статтях 1166, 1188 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою\~статті 1166 ЦК України\~особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилами статей 2,12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, тобто необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Дозор Україна» матеріальну шкоду в розмірі 16331,00 грн. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270 грн. Що стосується стягнення втрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідності до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно ч. 3ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Витрати за надання правничої допомоги підтверджені належними доказами, представником позивача надано: Ордер на надання правничої допомоги серії АМ №1014777, договір про надання правничої допомоги від 18.03.2021 року, Додаткову угоду №1 до договору; акт здачі-приймання виконаних послуг (робіт) від 31.08.2021 року, детальний опис робіт, виконаних адвокатом по справі; копія рахунку-фактури №594 від 28.05.2021р, копія платіжного доручення №5193 від 02.06.2021 р. За наведеного, суд приходить до висновку, що за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню позивачу понесені ним витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Outcome: approved