Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким визнати протиправними дії комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради по нарахуванню йому заборгованості за особовим рахунком № 944711000369, станом на 01.12.2014 року на показники лічильників 1059 куб.м. та 710 куб.м., у розмірі 84 грн. 46 коп., зобовязати комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради здійснити перерахунок за його рахунком з урахуванням відсутності заборгованості станом на 01 грудня 2014 року та стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 500 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що він мешканець квартири [ADDRESS]. Виконавцем послуги з холодного теплопостачання його квартири є КП «Дніпроводоканал». Для розрахунку за зазначену послугу з відповідачем закріплений особистий рахунок № 944711000369. У звязку з отриманням від відповідача у грудні 2014 року повідомлення про розрахунок за послуги водопостачання та водовідведення за листопад 2014 року з значним боргом, він звернувся 25.12.2014 року до розрахункового пункту відповідача за розясненням виникнення зазначеного боргу. Однак, йому повідомили, що здійснити перерахунок вони не в змозі. 29.12.2014 року він звернувся до головного офісу відповідача з заявою про незгоду з заборгованістю. До заяви в обґрунтування свої доводів додав копії платіжних квитанцій по оплаті комунальних послуг за період з січня по листопад 2014 року. Станом на 01.12.2014 року за його розрахунком на показники лічильників 1059 та 710 заборгованість існувати не можу. 30.01.2015 року відповідач надав відповідь на його звернення з розрахунком зазначеної заборгованості. Однак. з даним розрахунком він погоджується та вважає, що дані нарахування нічим не підтверджені. Крім того, протиправними діями відповідача йому було завдано також моральну шкоду, яку позивач оцінює в 500 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у позові. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі житлово-комунальних послуг зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У силу вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є мешканцем квартири [ADDRESS]. Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради здійснює холодне водопостачання до його квартири. У грудні 2014 року позивач отримав від відповідача повідомлення про розрахунок оплати за послуги водопостачання та водовідведення за листопад 2014 року, згідно якого використаний обєм води з 01 по 30 жовтня 2014 року склав 30, 204 куб.м. Крім цього, відповідачем було нараховано за липень, серпень та вересень 2014 року фактичний обєм води у розмірі 53 куб.м. Тому, було нараховано заборгованість у розмірі 84 грн. 46 коп. за показниками лічильників 1059 куб.м. та 710 куб.м. (а.с. 4). Не погоджуючись з даними нарахуваннями [PERSON] 29 грудня 2014 року звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок оплати за послуги холодного водовідведення з урахуванням наданих ним даних по оплаті з січня по листопад 2014 року з показаннями лічильника станом на 01.12.2014 року 1059 та 710 (а.с. 5). Згідно відповіді КП «Дніпроводоканал» на заяву позивача від 29.12.2014 року, нарахування плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: м. Дніпропетровськ. [ADDRESS] проводиться на чотирьох осіб з урахуванням пільги 50% на двох мешканців згідно показників приладів обліку холодного постачання, опломбованих та прийнятих до обліку 31.10.2014 року після державної перевірки. Станом на 01.12.2014 року заборгованість за особовим рахунком 944711000369 (на показники лічильника 710 куб.м. та 1053 куб.м.) становить 84 грн. 46 коп., яка утворилась у звязку з оплатою за спожиті послуги водопостачання та водовідведення не в поновному обсязі (а.с. 6). Відповідно до п. 14, 17 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця. Послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Згідно п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. Підпунктами 5 і 6 пункту 29 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» встановлено, що споживач має право на "установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку". При цьому, згідно з підпунктом 4 пункту 30 Правил надання послуг споживач, зокрема, "зобов'язаний забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу". Водночас, у пункті 32 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено, що виконавець зобов'язаний: забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку (підпункт 9); контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж (підпункт 4). Проте, як вбачається з наданого суду Розрахунку оплати послуг за жовтень 2014 року, підтвердженого розрахунковими квитанціями, фактичний обєм використаної води квартирою № 369 у будинку 65 по вулиці Робочій у м. Дніпропетровську, за липень, серпень та вересень 2014 року склав 40 куб.м. (липень 10 куб.м., серпень 14 куб.м., вересень 16 куб.м.). З урахуванням даних розрахунків використаний обєм води за період з 01 по 30 жовтня 2014 року склав 15,22 куб.м. Таким чином, нараховання відповідачем позивачу заборгованості у розмірі 84 грн. 46 коп. за показниками лічильників 1059 куб.м. та 710 куб.м. є неправомірним, та таким що порушує права позивача. Крім того, у судовому засіданні представник відповідача зазначив, що на даний час ними проведена звірка за квитанціями позивача та здійснено перерахунок послуг та плати за цей період, відповідно до якого відсутня заборгованість абонента у розмірі 84 грн. 46 коп., що є предметом спором даної позовної заяви. Таким чином, у судовому засідання представником відповідача визнано факт порушення нарахування заборгованості, оскільки ними було проведено перерахунок плати за послуги водопостачання та водовідведення абоненту [PERSON] Що стосується пояснень представника відповідача стосовно того, що нарахування заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: м. Дніпропетровськ. [ADDRESS] у розмірі 84 грн. 46 коп. у звязку з несвоєчасною подачею позивачем показань засобів обліку води, то вони не беруться до уваги, оскільки у судовому засіданні даний факт не знайшов належного підтвердження. Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивачем були зазначені у платіжних квитанціях показники лічильника в момент оплати послуг, що підтверджується наданими у матеріали справи копіями квитанцій (а.с. 8-13). А існуючими Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які регулюють відносини між позивачем та відповідачем, не встановлено обовязку позивача як споживача даних послуг повідомляти відповідача про показання засобів обліку води, а лише зобовязано позивача кожного місяця знімати показники лічильника та зазначати у платіжному документі поточні і попередні показання засобів обліку води. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради щодо визнання протиправною дії Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради про нарахування йому заборгованості за особовим рахунком № 944711000369, станом на 01.12.2014 року на показники лічильників 1059 куб.м. та 710 куб.м., у розмірі 84 грн. 46 коп., підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, що була спричинена у результаті протиправних дій відповідача у сумі 500 грн., то вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,\~\~відповідно\~\~до\~\~ якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи ступінь моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих\~\~стосунках,\~\~конкретні обставини по справі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 200 грн.\~ Що стосується вимоги позивача щодо зобовязання Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради здійснити перерахунок за його рахунком з урахуванням відсутності заборгованості станом на 01 грудня 2014 року, то вони не підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що даний розрахунок відповідачем вже проведено. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача необхідно стягнути судовий збір за подачу майнових та немайнових вимог у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial