Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.08.2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ №10015/0365 філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] на підставі заяви про приєднання №500092416 був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якого відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ) в розмірі 25000,00 грн. Строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту продовжується на строк дії платіжної картки. Відповідач взятих на себе за умовами договору зобов`язань не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 20.07.2020 року складає 19812,13 грн. та яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 02.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі. Розгляд цивільної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено сторонам, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за їхніми клопотаннями. У встановлений судом строк відповідач, який, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, 29.09.2020 року отримав позовну заяву з додатками та ухвалу суду, будучи в такий спосіб належним чином повідомлений про розгляд справи в спрощеному порядку, не надав суду відзиву на позов та не подав жодних заяв чи клопотань. В свою чергу представник позивача також не надав жодних клопотань. За таких обставин справа розглянута у відсутності сторін, без проведення судового засідання, відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що 10.08.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (відповідно до ЗУ «Про акціонерні товариства» ПАТ «Державний ощадний банк України» змінило назву на АТ «Державний ощадний банк України») в особі філії ТВБВ №10015/0365 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] на підставі заяви про приєднання №500092416 був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oshadbank.ua., а також шляхом підписання Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та Паспорту споживчого кредиту, відповідно до яких відповідач отримав кредит в розмірі 25000,00 грн. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконує, що призвело до утворення заборгованості. Заборгованість за договором від 10.08.2018 року, укладеним між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ №10015/0365 філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] становить 19812,13 грн., яка складається з наступного: 16836,06 грн. - сума основної заборгованості по кредиту, 2334,41 грн. - сума процентів за користування кредитом, 314,98 грн. - сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування, 24,34 грн. - сума пені, 112,72 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 28,79 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 136,46 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту, 24,37 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. При цьому, ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 10.08.2018 року відповідно до п.п.6.6.1. встановлена фіксована процентна ставка за користування кредитними коштами, яка складає 38 % річних, відповідно до п. 6.8 встановлена комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит в розмірі 2,50 % від суми таких коштів, а також відповідно до Паспорту споживчого кредиту встановлено відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у відповідний період прострочення платежу, від простроченої суми за кожен день прострочення. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе за договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved