Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, в якому просила про наступне: - стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 15635 грн. 00 коп.; - стягнути з [PERSON] на її користь понесені витрати на проведення оцінки з визначення розміру завданих збитків в сумі 2000 грн. 00 коп., інші судові витрати також покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивач вказала, що вона є власником квартири № 25 в будинку № 9 по шосе Будівельників м. Сєвєродонецька. 16 жовтня 2016 року відбулось залиття квартири позивача з розташованої вище квартири № 28 цього ж будинку № 9 по шосе Будівельників м. Сєвєродонецька внаслідок того, що відповідач зняла крани з батарей, а під час опресування опалення до системи опалення була подана вода. Відповідача в цей час не було вдома, що й призвело до злиття квартири позивача. Вказані події зафіксовані актом КП "Житлосервіс "Світанок". Згідно звіту про оцінку збитків внаслідок затоплення квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, шосе Будівельників[ADDRESS], виконаного ТОВ "Агенство з нерухомості "ДИСКОНТ" від 30 листопада 2016 року, ринкова вартість збитків складає 15635 грн. 00 коп. Для визначення розміру заподіяних збитків позивач була змушена звертатись до ТОВ "Агенство з нерухомості "ДИСКОНТ", розмір послуг якого склало 2000,00 грн. Добровільно відповідач не бажає відшкодувати позивачу завдану шкоду, у звязку з чим позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідач надала суду письмовий відзив на позовну заяву про відшкодування шкоди, де вказала, що її вини у затопленні квартири позивача немає, а отже позовна заява необґрунтована та задоволенню не підлягає з наступних причин. 16 жовтня 2016 року відповідачем було виявлено, що в її квартирі вийшов з ладу кран «Маєвського», у звязку з чим вона вирішила замінити його на новий. Задля точного підбору крану відповідач зняла старий кран та пішла до магазину для покупки нового (аналогічного). Коли відповідач здійснювала покупку крану, було здійснено заповнення системи опалення водою, внаслідок чого була залита квартира № 25, яка знаходиться поверхом нижче. На підїзді було розміщене оголошення КП «СТКЕ», де зазначено, що 10.10.16-13.10.16 будуть проводитись гідравлічні випробування на щільність і герметичність внутрішньо будинкової системи опалення. Про строк перенесення пуску в зазначеному оголошенні зазначено не було. Також не було розміщене оголошення в засобах масової інформації, що саме 16.10.2016 року буде проходити пуск системи за вищевказаною адресою. Отже, КПЖ «Світанок» та КП «СТКЕ» допустили бездіяльність, яка полягає в несвоєчасному оповіщенні відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, про час надання послуг, що як наслідок, призвело до залиття квартири № 25 по шосе Будівельників, 9. Також відповідач вказує, що не згодна зі складеним КПЖ «Світанок» актом від 18.10.2016 року, так як він не відповідає вимогам додатку № 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76. Відповідач зверталась до КПЖ «Світанок» з заявою про складання повторного акту, на що їй була надана відповідь про те, що позивач відмовила в допуску до житла. Відповідач також неодноразово зверталась до позивача з проханням надати можливість оглянути результати залиття, але позивач відмовила. У звязку з чим відповідач має сумніви стосовно зроблених розрахунків в звіті ТОВ Агентство з нерухомості «Дисконт». Отже, відповідач просить відмовити у позовних вимогах у повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позові. Додатково пояснив, що останній раз в квартирі позивача робився ремонт в 2011-2012 роках саме за кошти позивача, у звязку із чим саме позивач звернулася до суду з метою відшкодування завданої їй шкоди. Витрати по утриманню квартири несе також саме позивач. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Додатково пояснила, що 16.10.2016 року в її квартирі дійсно були відкручені крани на батареї централізованого опалення з метою їх заміни на нові. Коли її чоловік пішов на ринок з метою купівлі нових кранів, в систему опалення несподівано було подано воду, у звязку із чим сталося залиття квартири позивача. Вона була згодна відшкодувати позивачу суму в розмірі до 5 тисяч гривень, але суму в розмірі більше 12 тисяч гривень згідно із висновком експерта вона вважає завищеною. Представник третьої особи КП «Житлосервіс «Світанок» в судовому засіданні заперечував проти вини КП «Житлосервіс «Світанок» у залитті квартири з підстав, викладених у письмових поясненнях. Зокрема вказав, що заподіяння шкоди позивачу сталося внаслідок винних дій відповідача, що вбачається з її письмового відзиву на позов, вина КП «Житлосервіс «Світанок» у заподіянні шкоди відсутня. Представник третьої особи КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення учасників розгляду справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. На підставі договору обміну квартир від 15 травня 1998 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири № 25 в будинку № 9 по шосе Будівельників в м.Сєвєродонецьку. Договір посвідчений Державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] Згідно із поясненнями представника позивача, останній раз в квартирі позивача робився ремонт в 2011-2012 роках саме за кошти позивача, у звязку із чим саме позивач звернулася до суду з метою відшкодування завданої їй шкоди. Витрати по утриманню квартири несе також саме позивач. Інші співвласники квартири до суду із вимогами про відшкодування відповідачем шкоди не зверталися. Доказів на користь протилежного до суду надано не було, вказані обставини учасниками розгляду справи не заперечувалися. Актом, складеним 18.10.2016 року комісією представників КП "Житлосервіс "Світанок" та затвердженим директором КП "Житлосервіс "Світанок", встановлено, що залиття квартири за адресою: шосе Будівельників, 9, кв. 25, відбулося з вини мешканців вище розташованої квартири № 28. 15.10.2016 року в квартирі № 28 мешканець з батарей зняв крани, а під час опресування опалення 16.10.2016 року була подана вода в опалювальну систему, в результаті чого за відсутності мешканця з квартири № 28, була залита квартира № 25. Відбулося залиття наступних приміщень: коридор стеля гіпсокартонна розміром 6,92 х 1,42 м стала непридатною; спальня залита стеля, зіпсовані шпалери розміром 2,95 х 4,30 м; дитяча кімната залита стеля, зіпсовані шпалери розміром 2,70 х 3,73 м; зала зіпсовані шпалери на стелі та стінах розміром 4,47 х 3,70 м. Згідно звіту про оцінку збитків внаслідок залиття квартири, розташованої за адресою: м. Сєвєродонецьк, шосе Будівельників[ADDRESS], виконаного 30.11.2016 року оцінювачем ТОВ "Агенство з нерухомості "ДИСКОНТ", оціночна вартість відновлювального ремонту квартири внаслідок залиття складає 15635 грн. із урахуванням ПДВ. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що квартира № 28 в будинку № 9 по шосе Будівельників в м. Сєвєродонецьку належить на праві приватної власності [PERSON]. З висновку судового експерту Донецького НДІСЕ № 1811 від 14.12.2017 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи вбачається наступне: 1) Експертом встановлені наступні пошкодження квартири за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, шосе Будівельників, 9, кв. 25, які виникли внаслідок залиття, що сталося 16 жовтня 2016 року: житлова кімната (приміщення 3) стеля опоряджена шпалерами та забарвлена водоемульсійною фарбою, на якій місцями спостерігаються плями та відшарування шпалер; на стінах часткове відшарування шпалер середньої якості; укоси влаштовані гіпсокартоном та забарвлені водоемульсійною фарбою, на якій місцями спостерігаються плями; на балконі на суміжній стіні з кімнатою сліди плям по водоемульсійному забарвленню; житлова кімната (приміщення 2) стеля опоряджена шпалерами та забарвлена водоемульсійною фарбою, на якій місцями спостерігаються плями; зі слів господарів квартири, стіна суміжна зі сходовою клітиною, утеплена мінеральною ватою та об лаштована гіпсокартоном, на час проведення дослідження на стінах часткове відшарування шпалер середньої якості; укоси влаштовані гіпсокартоном та забарвлені водоемульсійною фарбою, на якій місцями спостерігаються плями; житлова кімната (приміщення 8) стеля опоряджена шпалерами та забарвлена водоемульсійною фарбою, на якій місцями спостерігаються плями; укоси влаштовані гіпсокартоном та забарвлені водоемульсійною фарбою, на якій місцями спостерігаються плями; коридор (приміщення 1) стеля влаштована з гіпсокартону, забарвлена водоемульсійною фарбою, на якій місцями спостерігаються плями; на стінах часткове відшарування шпалер середньої якості. Посилання в мотивувальній (дослідницькій) частині висновку експерта на те, що вказані пошкодження виявлені в квартирі № 28 (сторінка 5 висновку) суд вважає технічною помилкою, що не вплинула на достовірність і обґрунтованість висновку експерта, адже в судовому засіданні відповідач підтвердила, що експерт прибула до м. Сєвєродонецька та здійснювала обстеження саме квартири позивача, тобто квартири № 25. 2) Вартість ремонтно-відновлюваних робіт, повязаних з залиттям квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, шосе Будівельників, 9/25, яке відбулось 16.10.2016 року, з урахуванням вартості матеріалів на момент проведення експертизи складає 12 761,72 грн. Згідно із ч. 1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України). Згідно із ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Крім того, статтями 151, 177, 179 ЖК України та ст. 322 ЦК України передбачений обов'язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (з наступними змінами). Зокрема, пунктом 7 вищевказаних Правил передбачено обов'язок власника квартири дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян. Отже, тягар утримання майна, тобто обов'язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири і саме власник житла зобов'язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення. При цьому усунення несправностей має відбуватися таким чином, щоб не було завдано шкоди власникам та володільцям інших приміщень у будинку. Судом на підставі акту про залиття квартири, письмового відзиву відповідача, висновку судового експерта встановлено, що залиття квартири позивача та спричинення шкоди майну позивача у вигляді зіпсування поліпшень квартири, проведених позивачем (шпалер, пошкодження фарби тощо), відбулося з квартири, яка на праві приватної власності належить відповідачу. Зокрема у письмовому відзиві відповідач самостійно вказує, що 16 жовтня 2016 року нею було виявлено, що в її квартирі вийшов з ладу кран «Маєвського», у звязку із чим вона вирішила замінити його на новий та пішла до магазину для покупки нового (аналогічного) крану. Коли відповідач здійснювала покупку крану, було здійснено заповнення системи опалення водою, внаслідок чого була залита квартира № 25, яка знаходиться поверхом нижче. В судовому засіданні відповідач підтвердила, що залиття відбулося з батареї централізованого опалення, яка була встановлена в її квартирі та на якій були зняті відповідні крани з метою їх заміни на нові. Посилання відповідача на невідповідність акту про залиття квартири встановленій формі, на думку суду не мають значення для правильного вирішення справи, адже суд оцінює докази в їх сукупності, тобто бере до уваги як письмові докази, так висновки експертів та пояснення сторін, в яких сторони визнають певні обставини, в той час як зміст акту щодо залиття квартири позивача з квартири відповідача повністю відповідає визнаним відповідачем обставинам. Посилання відповідача на відсутність попередження з боку комунальних підприємств про здійснення заповнення системи опалення водою суд вважає необґрунтованими, адже відповідач в судовому засіданні визнала, що ще до залиття квартири в її підїзді було розміщено оголошення, копію якого вона самостійно надала до справи (а.с. 55). У вказаному оголошенні, зокрема, вказано, що після 28 вересня 2016 року почнеться заповнення теплоносієм внутрішньобудинкової системи опалювання. Також, в оголошенні міститься прохання до абонентів завершити ремонтні роботи квартирних приладів опалювання до 28 вересня. Жодних належних та допустимих доказів того, що шкоди було завдано не з її вини, відповідач до суду не надала. Згідно із ч. 5 ст. 357 ЦК України поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Із змісту локального кошторису, який є додатком до висновку експерта вбачається, що усунення пошкоджень квартири позивача зводиться до витрат на купівлю матеріалів та проведення робіт з приводу заміни шпалер і відновлення пошкодженої фарби на стінах квартири. Тобто, шкода в квартирі № 25 була завдана тим поліпшенням майна, які були проведені за кошти позивача [PERSON] та які можна відокремити від квартири (зняти шпалери, відокремити фарбу від стін тощо). Доказів на користь протилежного до суду надано не було, вказані обставини учасниками розгляду справи не заперечувалися, інші співвласники квартири до суду із вимогами про відшкодування відповідачем шкоди не зверталися. Отже, шкода майну позивача у вигляді зіпсування поліпшень квартири, проведених позивачем, має бути відшкодована відповідачем. Визначаючи розмір майнової шкоди та розмір понесених позивачем витрат з відновлення порушеного права, суд враховує відомості, викладені у висновку експерта від 14.12.2017 року, згідно із якими вартість ремонтно-відновлюваних робіт, повязаних з залиттям квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, шосе Будівельників, 9/25, яке відбулось 16.10.2016 року, з урахуванням вартості матеріалів на момент проведення експертизи складає 12761,72 грн. При цьому з мотивувальної (дослідницької) частини висновку експерта вбачається, що вищевказана сума визначена з урахуванням податків, обовязкових зборів та вартості матеріалів, а також експерт не включала в розрахунок робіт усунення пошкоджень мінеральної вати, якою утеплені стіни житлової кімнати, у звязку із невстановленням ознак її пошкодження та відсутністю таких пошкоджень в акті від 18.10.2016 року. Звіт оцінювача суд до уваги не бере, адже у вказаному звіті, на відміну від висновку експерта, оцінювач включив до розміру збитків ті витрати, які необхідні для усунення пошкоджень мінеральної вати (утеплювача з мінеральних волокон), якою утеплені стіни житлової кімнати (пункт 2 таблиці на сторінці 20 звіту оцінювача). Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути суму матеріальних збитків в розмірі 12761 грн. 72 коп., завданих майну позивача у вигляді зіпсування матеріалів улаштування квартири, придбаних позивачем (шпалер, гіпсокартовнових стель тощо). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі згідно із ст. 141 ЦПК України суд враховує, що позов був задоволений частково на суму 12761,72 грн., в той час як 12761,72 грн. від загального обсягу позовних вимог в розмірі 15635,00 грн. складає 81,62 %. Тобто, задоволено було 81,62 % позовних вимог, відмовлено у задоволенні 18,38 % позовних вимог. На думку суду, витрати позивача на проведення оцінки з визначення розміру завданих збитків в сумі 2000 грн. 00 коп. слід віднести до витрат, повязаних із вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи (стаття 140 ЦПК України). Вказаний висновок суду обґрунтовується тим, що по-перше, вказані витрати не є витратами, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, адже для проведення відновлювального ремонту в квартирі не потрібно проводити оцінку збитків. По-друге, вказані витрати не є витратами, повязаними із проведенням експертизи чи залученням експерта, спеціаліста, адже звіт оцінювача не є експертним висновком, в той час як сам оцінювач в даному випадку не підпадав під ознаки експерта та спеціаліста (стаття 74 ЦПК України, зокрема оцінювач не здійснював допомогу у застосуванні будь-яких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо) і не вказував, що він був попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок (ч. 7 ст. 102 ЦПК України). Разом з тим, вказані витрати були повязані із вчиненням позивачем дій, необхідних для розгляду справи в суді, адже такий звіт оцінювача міг бути покладений судом в основу судового рішення за відсутності висновку судового експерта. Згідно із ч. 4 ст. 140 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 27 квітня 2006 р. № 590 затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ. Зокрема, витрати повязані із вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, не можуть перевищувати 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за сукупність дій, необхідних для розгляду справи. Оплата проведення оцінки з визначення розміру завданих збитків була здійснена позивачем 05.12.2016 року (а.с. 42), в той час як станом на грудень 2016 року мінімальна заробітна плата в Україні складала 1600 грн. Таким чином, 81,62 % від 2000,00 грн. на проведення оцінки з визначення розміру завданих збитків складає 1632,40 грн. Проте, вказану суму із урахуванням постанови КМУ від 27 квітня 2006 р. № 590 слід стягнути з відповідача у граничному розмірі 800,00 грн. Крім того, 81,62 % від суми судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 551,20 грн., складає 449,89 грн. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат в загальному розмірі 1249,89 грн. (800,00 грн. + 449,89 грн.) 18,38 % від судових витрат відповідача в сумі 2851,20 грн., повязаних із залученням експерта, складають 524,05 грн. Вказану суму слід стягнути з позивача на користь відповідача. При цьому суд окремо відзначає, що зустрічне зарахування судових витрат чинним ЦПК України не передбачено. Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial