Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 вересня 2012 року, однак з 2013 року шлюбні відносини між ними припинені. [INFO] у них народився син - [PERSON], який проживає разом з матір'ю. Зустрічі батька з дитиною мають нерегулярний характер, оскільки з боку відповідача чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною. Окрім того відповідач має на праві власності квартиру, що розташована у м. Харків та на його думку, вона має на меті вивезти дитину за межі м. Дніпропетровська та позбавити батька можливості займатися вихованням дитини. Тому позивач просить суд зобов'язати відповідача не перешкоджати йому у здійсненні батьківських обов'язків відносно їхньої спільної дитини та встановити дні для виховання та спілкування, а саме до моменту коли дитині виповниться 3 роки, дозволити батьку бачитись із сином кожного тижня в понеділок та середу з 12:00 до 14:30 год., батько забирає дитину у матері біля її будинку о 12:00 год., а мати забирає дитину біля будинку батька о 14:30 год., і в суботу з 12:00 год. до 18:00 год. По досягненню дитиною трирічного віку кожного тижня з понеділка 12:00 год. по вівторок 14:00 год. із ночівлею дитини у батька, і з суботи 12:00 год. по неділю 11:00 год. із ночівлею у батька. В разі від'їзду одного з батьків на постійне місце проживання у інше місто України, зобов'язати його повідомляти другому із батьків про свої місце знаходження та привозити дитину в те місто, де проживає другий із батьків. Той із батьків, до кого буде привезено дитину, із своєї сторони зобов'язаний відвозити дитину назад, до того із батьків який привіз дитину раніше. Встановити право позивача спільно із матір'ю дитини вирішувати всі суттєві і нагальні питання щодо виховання дитини, в тому числі відвідувати дитячий садок, школу, виїзжати із сином на відпочинок, на море, турбази, разом відвідувати різноманітні культурні заходи, знати адресу проживання дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та уточнив їх в частині встановлення днів та часу спілкування з дитиною до досягненню нею трирічного віку: кожного понеділка з 11 год. до 14 год. без присутності матері, кожної середи з 14 год. до 18 год. без присутності матері, кожної суботи з 11 год. до 19 год. без присутності матері. Судові витрати стягнути не просив. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що вона ніяким чином не створює перешкоди у спілкуванні батька з дитиною та погодилася встановити дні та час спілкування батька з дитиною до досягненню нею трирічного віку: кожного понеділка з 11 год. до 14 год. без присутності матері, кожної середи з 14 год. до 18 год. без присутності матері, кожної суботи з 11 год. до 19 год. без присутності матері. Щодо інших позовних вимог позивача заперечувала в повному обсязі. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти запропонованого графіку зустрічей батька з дитиною. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про охорону дитинства", "батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини". Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 pоку, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що "в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини". Відповідно до вимог ст. 153 СК Українимати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.ст. 141, 157 СК Українимати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як встановлено у судовому засіданні, з 19 вересня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.7/. Від цього шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] /а.с.8/. З 2013 року сторони проживають окремо, дитина залишилася проживати разом з матір'ю. Сторони не дійшли згоди щодо участі батька у вихованні дитини. Позивач звернувся до управління-служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради з заявою щодо роз'яснення прав та обов'язків батьків відносно їхньої дитини, на що отримав відповідь, що з матір'ю дитини проведена бесіда та роз'яснено її права та обов'язки її як матері та батька дитини. Відповідно до вимог ст. 158 СК Україниза заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Положеннями ст. 159 СК Українивизначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Питання виховання дитини повинно вирішуватися батьками спільно, і той із батьків, хто проживає окремо, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а другий з батьків не має права перешкоджати йому в цьому. Проте необхідно врахувати також права матері на спілкування з дитиною у вихідні дні, враховуючи інтереси дитини, її вік, беручи до уваги, що спілкування не повинно бути перешкодою в установленому життєвому ритмі дитини. Враховуючи викладене, визначаючи спосіб участі позивача у вихованні дитини, суд, враховує те, що на час вирішення спору дитині не виповнилось трьох років, а тому вважає можливим визначити позивачу спосіб його участі у спілкуванні та вихованні його сина у вигляді систематичних побачень з сином, а саме кожного понеділка з 11 год. до 14 год. без присутності матері, кожної середи з 14 год. до 18 год. без присутності матері, кожної суботи з 11 год. до 19 год. без присутності матері. Окрім того суд вважає за необхідне встановити даний порядок до моменту, коли дитина піде до дитячого садка, зобов'язати матір у разі зміни місця проживання повідомляти батька дитини про нове місце проживання дитини та дозволити позивачу спільно із матір'ю дитини вирішувати всі суттєві і нагальні питання щодо виховання дитини, в тому числі відвідувати дитячий садок, школу, виїжджати із сином на відпочинок, на море, турбази, разом відвідувати різноманітні культурні заходи. На підставі викладеного,

Outcome: partial