Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітнього сина - [PERSON] з вищевказаним позовом про встановлення факту батьківства та визнання права на частку в спадщині за законом, який мотивували тим, 01.03.2004 року в неї народився син - [PERSON], біологічним батьком якого є [PERSON], з яким вона підтримувала близькі відносини з 2001 року. При реєстрації народження дитини запис про батька проводився за вказівкою матері, оскільки [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Так як 29.10.2005 року [PERSON] помер, факт батьківства може бути встановлений лише за рішенням суду. У зв'язку з цим, позивач просить суд встановити факт, що батьком [PERSON] є [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. З заявами про прийняття спадщини звернулися дружина покійного - [PERSON], його мати - [PERSON] та [PERSON], як законний представник малолітнього сина [PERSON]. Оскільки всі особи, які прийняли спадщину є спадкоємцями першої черги і їх частки відповідно до закону є рівними, [PERSON] просила суд визнати за [PERSON] право на 1/3 частки від усієї спадщини по закону, яка відкрилась після смерті [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, [PERSON] про встановлення неправильності актового запису та внесення змін. Зустрічний позов мотивувала тим, що оскільки шлюб між [PERSON] та [PERSON] було припинено 27.01.2004 року, а [PERSON] народився 01.03.2004 року, тобто до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, то запис про батька [PERSON] в Актовому записі про народження від 01.04.2004 року № 23 було вчинено з порушенням приписів ст. 122 ч.2 СК України. У звязку з цим, вона просила суд встановити неправильність запису, а саме пунктів 11-17 щодо відомостей про батька в Актовому записі про народження №23 від 01.04.2004 року, який складено виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області на громадянина [PERSON] та внести виправлення і зміни до пунктів 11-17 Актового запису про народження щодо відомостей про батька дитини у відповідності з вимогами ст. 122 ч.2 СК України. 03.08.2015 року ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області позови об`єднанні в одне провадження для їх спільного розгляду. В судовому засіданні [PERSON] пояснила суду, що в 2001 році вона познайомилася зі [PERSON], а з осені 2002 року вони почали проживати разом на квартирі, яка розташована неподалік від будинку [PERSON], яка є матір'ю [PERSON] Оскільки керівництво Липовецького РВ УМВС України у Вінницькій області не схвалювало такі стосунки їхнього працівника ([PERSON] працював дільничним інспектором міліції і був офіційно одружений зі [PERSON]М.), вони змушені були роз'їхатися, однак і надалі підтримували близькі стосунки, внаслідок яких в травні 2003 року вона завагітніла. 01.03.2004 року вона народила хлопчика. Народженням сина [PERSON] був дуже радий, оскільки зі [PERSON] в них дітей не було. Після того як [PERSON] вийшов на пенсію і звільнився з роботи в Липовецькому РВ УМВС України у Вінницькій області, він переїхав жити до [PERSON], де і проживав по день своєї смерті (29.10.2005 року). За період свого життя [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином, про що говорив знайомим і близьким, чим дуже пишався. Представники позивача позов підтримали, просили суд задовольнити його з підстав, що наведені в ньому, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] просили відмовити, так як нею пропущено строк позовної давності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що її син, [PERSON], жив на квартирі з [PERSON] неподалік від її будинку. Після того як [PERSON] народила [PERSON], він сказав їй, що став батьком. Син дуже любив дитину, купував йому все необхідне. Позов [PERSON] вона визнає, оскільки дитина має право знати свого батька, яким є [PERSON] В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] позов [PERSON] визнав в повному обсязі, просив суд задовольнити його. Представники [PERSON] [PERSON] та [PERSON] зустрічний позов підтримали, просили суд його задовольнити. Проти задоволення позову [PERSON] заперечили, вказавши на його необґрунтованість, оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу [PERSON] та [PERSON], а відтак батьком дитини, у відповідності з вимогами ст. 122 ч.2 СК України, має бути записаний [PERSON] Представники відповідача вважають, що висновок експерта є недостовірним доказом, оскільки зразки крові із трупа [PERSON] були отримані для проведення експертизи з численними порушеннями (в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що кров вилучалася із трупа [PERSON], не зазначено кількості вилученої крові, умови її зберігання, чи була вона придатна для використання при проведенні експертизи, вилучення крові проводилося без участі понятих та осіб, які беруть участь у розгляді справи, вилучений зразок крові не опечатувався, у звязку з чим в [PERSON] є сумніви, що зразок крові, який був наданий для дослідження належить її покійному чоловіку). Крім цього вони вважають, що [PERSON] не міг мати дітей, про що свідчать результати аналізу його спермограми. В судовому засіданні представник Липовецької районної державної адміністрації (органу опіки і піклування) вказала на обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та безпідставність зустрічного позову [PERSON] Представник Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій повідомив, що позов [PERSON] вважає обґрунтованим, просив справу розглянути у його відсутність. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції Вінницької області в судове засідання не зявилася, в заяві, яку надіслала на адресу суду повідомила, що проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечує, розгляд справи просила здійснити у її відсутність. В судовому засіданні [PERSON]В повідомив суд, що дитина, яку 01.03.2004 року народила [PERSON], не його син, оскільки вони припинили фактичні подружні стосунки ще в 1999 році. Після народження [PERSON], на прохання його колишньої дружини, він приїжджав до відділу реєстрації актів цивільного стану щоб написати спільну з [PERSON] заяву, що дитина не його. Зустрічний позов [PERSON] він вважає необґрунтованим, оскільки він не є біологічним батьком [PERSON], а тому запис про батька в Актовому записі у відповідності зі ст. 122 СК України порушуватиме його права. Представник [PERSON] - [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка, згідно ст. 184 ЦПК України, показав суду, що є ріднім братом покійного [PERSON], який за життя розповідав йому, що [PERSON] вагітна від нього. Після народження [PERSON] хлопчика, він визнавав його своїм сином, гордився нащадком. Свідок [PERSON] суду показала, що є двоюрідною сестрою покійного [PERSON], який за життя розповідав їй, що [PERSON] вагітна від нього. Коли [PERSON] народила хлопчика, він був дуже щасливий, ходив до неї в пологовий будинок, купував все необхідне для дитини, дитину вважав своєю. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши істотні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, що мають значення для справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.11.1997 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], підтвердженням чого є відмітка в паспорті громадянина України, який виданий на імя [PERSON] (т. 1, а.с. 16 на звороті). Вказаний шлюб на підставі рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 11.06.2002 року у справі № 2-64/02 було розірвано (т. 1, а.с. 20). Відповідно до ст. 44 Кодексу про шлюб та сім`ю України, шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. Як вбачається зі Свідоцтва про розірвання шлюбу (справа № 2-14/07, а.с. 14), 27.01.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було припинено. 01.03.2004 року народився [PERSON], батьками якого в Свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (справа № 2-14/07, а.с. 8). Як слідує з Актового запису про народження від 01.04.2004 року № 23 (т. 1, а.с. 192), відомості про батька [PERSON] були внесені виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області на підставі заяви матері від 01.04.2004 року, яка згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції Вінницької області (вих. № 1074/3.1-04-39, т. 1, а.с. 191) знищена по закінченню строків її зберігання. З вищезазначеного слідує, що запис про батька [PERSON], було вчинено з порушенням приписів ст. 122 ч.2 СК України відповідно до якої, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] в частині встановлення неправильності запису, а саме пунктів 11-17 щодо відомостей про батька в Актовому записі про народження № 23 від 01.04.2004 року, який складено виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області на громадянина [PERSON] є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню судом. Доводи представників позивача, що [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом з пропуском строку позовної давності суд вважає необґрунтованими, оскільки право на захист своїх прав, в тому числі і щодо розміру частки в спадковому майні, яке залишилося після смерті чоловіка, в неї виникло лише після того як [PERSON] звернулася до суду в інтересах свого малолітнього сина з позовом про встановлення факту батьківства та визнання права на частку у спадщині. До цього часу в неї не було потреби звертатися до суду з вимогами про внесення змін до Актового запису про народження № 23 від 01.04.2004 року щодо відомостей про батька дитини. Крім цього, представники позивача за первісним позовом не надали доказів того, що до 09.07.2015 року [PERSON] був відомий зміст Актового запису, відомості до якого вона просить внести з метою захисту своїх прав (вказаний Актовий запис надійшов до суду 09.07.2015 року). Суд вважає необґрунтованими доводи представників [PERSON] стосовно того, що [PERSON] не міг мати дітей, з посиланням на результати аналізу його спермограми від 16.01.1995 року, згідно якої кількість рухливих сперматозоїдів становила 10 %, а неподвижних 90 %, а також результати аналізу спермограми від 19.04.1995 року, згідно якої кількість рухливих сперматозоїдів становила 4 %, а нерухливих 96 % (т. 1, а.с. 143). Вказані доводи спростовуються висновком експерта № 119/06-і (справа № 2-14/07, а.с. 152-155), молекулярно-генетичним аналізом якого встановлено, що громадянин [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON], народженого громадянкою [PERSON], з імовірністю 99,97 %, що за даними K.Hummel відповідає формулюванню "батьківство практично доведене". Доводи представників [PERSON] про недостовірність висновку експерта № 119/06-і як доказу, з огляду на порушення порядку оформлення матеріалів, які були предметом експертного дослідження, спростовуються матеріалами справи, які були досліджені в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що 13.06.2006 року ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області у справі № 2-14/07 для встановлення факту батьківства, за заявою [PERSON] було призначено експертизу (геномну дактилоскопію), проведення якої доручено Головному бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоровя України (справа № 2-14/07, а.с 137). Вказаною ухвалою суд постановив вилучити у Вінницькому обласному бюро судово-медичних експертиз зразок крові [PERSON], з метою його направлення експертній установі для проведення експертизи. Зразок крові, який був вилучений 31.10.2005 року під час секції трупа [PERSON], що зафіксовано в "Акті судово-медичного дослідження трупа № 1113", за підписом експерта було направлено в судово-медичну лабораторію (м. Вінниця, вул. Маяковського, 10). Отримання крові в лабораторії зафіксовано в Журналі реєстрації відділення судово-медичної імунології (т. 1, а.с. 242). 29.08.2006 року в Відділенні судово-медичної імунології помічник судді Липовецького районного суду Вінницької області вилучив сухий зразок крові [PERSON], що підтверджується протоколом вилучення (справа № 2-14/07, а.с. 142), який 30.08.2006 року був направлений на адресу Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоровя України для проведення судово-медичної експертизи (справа № 2-14/07, а.с. 143, 144). З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що оформлення матеріалів, які були предметом експертного дослідження здійснювалося у відповідності до закону, що також доводиться відсутністю будь-яких письмових повідомлень в матеріалах справи № 2-14/07 від керівника Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоровя України про неможливість організації проведення експертизи призначеної ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області 13.06.2006 року. Такий висновок суду узгоджується з положеннями пункту 4.4 Наказу Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" відповідно до якого, у разі якщо отримані матеріали оформлені з порушеннями, які виключають можливість організації проведення експертизи, керівник експертної установи терміново у письмовій формі повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). З показів [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка та світлин (справа № 2-14/07, а.с. 95-103), на яких зображені [PERSON], а також [PERSON] разом з малолітнім [PERSON], суд встановив, що покійний [PERSON] за життя визнавав [PERSON] своїм сином, піклувався про нього, утримував його, проявляв до нього батьківську любов і турботу. Після того як [PERSON] вийшов на пенсію, він переїхав жити до [PERSON], з якою проживав однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу по день своєї смерті (29.10.2005 року). Вказані вище обставини також підтверджуються актом, який затверджений Турбівською селищною радою Липовецького району Вінницької області від 02.11.2005 року (справа № 2-14/07, а.с. 9) в якому зазначено, що [PERSON] останні шість місяців проживав з [PERSON] однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство, відпочивали, робили ремонт. Сусідам [PERSON] говорив, що [PERSON] є його сином, займався його вихованням, доглядав його коли [PERSON] була на роботі. Суд не враховує в якості доказу показання представника [PERSON] [PERSON], який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка, згідно ст.184 ЦПК України, оскільки його покази суперечать показам, які він надав в ході розгляду справи № 2-07/14 (протокол судового засідання від 24.05.2006 року, а.с. 118-119). З письмових пояснень, які власноручно були написані [PERSON] (справа № 2-14/07, а.с. 13), суд встановив, що вранці 25.10.2005 року він поїхав в лікарню до свого сина. Оскільки в [PERSON] інших дітей, крім сина, відносно якого [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, немає, а також враховуючи той факт, що в період з 24.10.2005 року по 04.11.2005 року [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у звязку з хворобою дітей, що підтверджується довідкою Турбівської міської лікарні Липовецького РТМО Вінницької області та листом непрацездатності (справа № 2-14/07, а.с. 15, 19), суд дійшов висновку, що [PERSON] визнавав себе батьком дитини, яку народила [PERSON] Таким чином, встановлені судом обставини, підтверджують спільне проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства, спільне виховання та утримання дитини [PERSON], якого [PERSON] за життя визнавав своїм сином, які в їх сукупності свідчать про походження [PERSON] від [PERSON] Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини (далі-Конвенція), яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-XII "Про ратифікацію Конвенції про права дитини", дитина має право, наскільки це можливо, знати своїх батьків. З урахуванням встановлених обставин, суд, враховуючи право дитини на батьківство, що визначено Конвенцією, яка згідно ст. 13 СК України та ст. 10 ЦК України має пріоритет у застосуванні з національним законодавством, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про встановлення факту, що батьком [PERSON] є [PERSON]. З огляду на зазначене, суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову в частині внесення виправлення та змін до пунктів 11-17 Актового запису про народження № 23 від 01.04.2004 року, який складено виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області на громадянина [PERSON] щодо відомостей про батька дитини у відповідності з вимогами ст. 122 ч.2 СК України, слід відмовити. Судом також встановлено, що 29.10.2005 року в м. Вінниця помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (т. 1, а.с. 15). Після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. З матеріалів Спадкової справи № 540/05 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] (т. 1, а.с. 24) та мати, [PERSON] (т. 1, а.с. 25), які є спадкоємцями першої черги. Оскільки суд встановив факт батьківства [PERSON], його малолітній син [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, що узгоджується з положенням ст. 1268 ч.4, ст. 1269 ч.4 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд встановив, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли вищевказані особи, які є спадкоємцями першої черги. Зі змісту ст. 1267 ч.1 ЦК України слідує, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що частка [PERSON] в спадковому майні становить 1/3 частки від усієї спадщини по закону, яка відкрилась після смерті [PERSON]

Outcome: partial