Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 17.07.2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Марс Беверджис» було укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 01/42-0-2/942 зі змінами та доповненнями внесеними додатковими угодами № 1 від 01.02.2013 року, № 2 від 12.07.2013 року, № 3 від 26.09.2013 року, № 4 від 31.01.2014 року, № 5 від 03.07.2014 року, № 6 від 03.07.2014 року. Відповідно до Генерального кредитного договору банк зобов'язався надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених в окремих укладених в межах ГКД кредитних договорах, а позичальник зобов'язався використати кредитні кошти, забезпечити повернення одержаних кредитних коштів та сплату нарахованих відсотків відповідно до умов кредитних договорів, укладених в рамках ГКД. Пунктом 1.2 ГКД визначено, що загальний розмір заборгованості позичальника за укладеними в рамках ГКД договорами не повинен перевищувати ліміт кредитування в розмірі 31000000,00 грн. В рамках ГКД між банком та ТОВ «Марс Беверджис» укладено кредитний договір № 010/01-04-1/1052 від 12.07.2013 року зі змінами та доповненнями, внесеними додатковою угодою № 1 від 03.07.2014 року. Відповідно до умов вищезазначеного договору, позичальнику було відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом 27700000,00 грн. та кінцевим терміном погашення кредиту 01.10.2014 року. Банк повністю виконав свої зобов'язання за кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі надавши кредитні кошти ТОВ «Марс Беверджис». ТОВ «Марс Беверджис» порушено договірні зобов'язання за кредитним договором в частині своєчасної сплати та процентів за користування кредитом, внаслідок чого у боржника виникла кредитна заборгованість. В забезпечення виконання зобов'язань за ГКД № 01/42-0-2/942 від 17.07.2012 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 1658 від 18.07.2012 року. Відповідно до вказаного договору іпотеки, банку в іпотеку було передану нерухоме майно: · об'єкт нерухомості № 1: житловий будинок загальною площею 525,8 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку. Вартість нерухомості на момент укладення договору становила 348200,00 грн.; · об'єкт нерухомості № 2: земельна ділянка загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вартість об'єкту нерухомості на момент укладення договору становила 239300,00 грн.; · об'єкт нерухомості № 3: земельна ділянка загальною площею 0,0003 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вартість об'єкту нерухомого майна на момент укладання договору становила700,00 грн.; · об'єкт нерухомості № 4: земельна ділянка загальною площею 0,0270 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вартість об'єкту нерухомості на момент укладення договору становила 64600,00 грн. Відповідно до п.1.2 загальна вартість предмету іпотеки на момент укладення договору становила 3786600,00 грн. Позичальник ТОВ «Марс Беверджис» належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за ГКД та укладеним в її межах кредитним договором, що полягає в порушенні строків повернення кредитних коштів, строків сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, порушення порядку і строків сплати пені, в зв'язку з чим у ТОВ «Марс Беверждис», станом на 08.12.2014 року, виникла заборгованість перед банком в сумі 31595034,31 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 27699999,21 грн.; заборгованість за відсотками - 2297809,85 грн.; пеня за кредитом - 1347054,79 грн.; пеня за відсотками - 86170,46 грн.; штрафи та неустойки - 164000,00 грн. В зв'язку з порушенням ТОВ «Марс Беверджис» зобов'язань за кредитним договором, 22.12.2014 року для направлення банком, було підготовлено та підписано вимогу № 140-0-0-00/8/27/2712 про усунення порушення, але в зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області, вимога не «Укрпоштою» не була відправлена. На підставі викладеного, просить звернути стягнення на вказане майно, яке передано в іпотеку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник третьої особи на стороні відповідача в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.07.2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Марс Беверджис» було укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 01/42-0-2/942 зі змінами та доповненнями внесеними додатковими угодами № 1 від 01.02.2013 року, № 2 від 12.07.2013 року, № 3 від 26.09.2013 року, № 4 від 31.01.2014 року, № 5 від 03.07.2014 року, № 6 від 03.07.2014 року (а.с. 15-20, 32, 33-4, 35, 36, 37, 38) Відповідно до Генерального кредитного договору банк зобов'язався надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених в окремих укладених в межах ГКД кредитних договорах, а позичальник зобов'язався використати кредитні кошти, забезпечити повернення одержаних кредитних коштів та сплату нарахованих відсотків відповідно до умов кредитних договорів, укладених в рамках ГКД. Пунктом 1.2 ГКД визначено, що ліміт кредитування в розмірі 31000000,00 грн. (а.с. 16). В рамках ГКД між банком та ТОВ «Марс Беверджис» укладено кредитний договір № 010/01-04-1/1052 від 12.07.2013 року зі змінами та доповненнями, внесеними додатковою угодою № 1 від 03.07.2014 року. Відповідно до умов вищезазначеного договору, позичальнику було відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом 27700000,00 грн. та кінцевим терміном погашення кредиту 01.10.2014 року (а.с. 39). В забезпечення виконання зобов'язань за ГКД № 01/42-0-2/942 від 17.07.2012 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 1658 від 18.07.2012 року. Відповідно до вказаного договору іпотеки, банку в іпотеку було передану нерухоме майно: · об'єкт нерухомості № 1: житловий будинок загальною площею 525,8 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку. Вартість нерухомості на момент укладення договору становила 348200,00 грн.; · об'єкт нерухомості № 2: земельна ділянка загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вартість об'єкту нерухомості на момент укладення договору становила 239300,00 грн.; · об'єкт нерухомості № 3: земельна ділянка загальною площею 0,0003 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вартість об'єкту нерухомого майна на момент укладання договору становила700,00 грн.; · об'єкт нерухомості № 4: земельна ділянка загальною площею 0,0270 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], та належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вартість об'єкту нерухомості на момент укладення договору становила 64600,00 грн. (а.с. 41-46). Відповідно до п.1.2 загальна вартість предмету іпотеки на момент укладення договору становила 3786600,00 грн. (а.с. 42). Судом встановлено, що позичальник ТОВ «Марс Беверджис» належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за ГКД та укладеним в її межах кредитним договором, що полягає в порушенні строків повернення кредитних коштів, строків сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, порушення порядку і строків сплати пені, в зв'язку з чим у ТОВ «Марс Беверждис», станом на 08.12.2014 року, виникла заборгованість перед банком в сумі 31595034,31 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 27699999,21 грн.; заборгованість за відсотками - 2297809,85 грн.; пеня за кредитом - 1347054,79 грн.; пеня за відсотками - 86170,46 грн.; штрафи та неустойки - 164000,00 грн. (а.с. 49-52). В зв'язку з порушенням ТОВ «Марс Беверджис» зобов'язань за кредитним договором, 22.12.2014 року для направлення банком, було підготовлено та підписано вимогу № 140-0-0-00/8/27/2712 про усунення порушення (а.с. 12-14). Даний документ було подано до відділення поштового зв'язку Укрпошти Київ-11. Відділення Київ-11 відмовило представникам банку у прийнятті та направленні документів в м.Луганськ аргументуючи це тим, що на даній території проводяться бойові дії. В зв'язку з цим на адресу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» було направлено інформаційний запит № 140-0-0-00/8/2729 від 23.12.2014 року щодо подання роз'яснень стосовно направлення кореспонденції в Луганську область (а.с. 10). 06.01.2015 року позивачем отримана відповідь від Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 30.12.2014 року № 303/15-14 щодо неможливості направлення кореспонденції засобами поштового зв'язку до м.Луганська (а.с. 11). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи та є окремим видом зазстави. Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель, відповідно до ст. 589 ЦК України, набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. У даному випадку відповідач [PERSON] виступає майновим поручителем ТОВ «Марс Беверджис», у зв'язку з чим, в силу положень ст. 11 Закону України «Про іпотеку» він несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки. В силу п. 7.1. іпотечного договору іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а в разі їх невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки (а.с. 44). Пунктом 7.2. іпотечного договору якщо протягом встановленого 30-ти денного строку вимога іпотеко держателя залишається невиконаною, іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с. 44). Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві, що також встановлюється ст. 20 ЦК України та ст.ст.3,4 ЦПК України. Відповідно ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Проаналізувавши наявні у справі докази, оцінивши їх, суд приходить до висновку про обґрунтованість заборгованості за кредитним договором №01/42-0-2/942 від 17.07.2012 року, станом на 17.07.2014 року в розмірі 31595034,31 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 27699999,21 грн.; заборгованість за відсотками - 2297809,85 грн.; пеня за кредитом - 1347054,79 грн.; пеня за відсотками - 86170,46 грн.; штрафи та неустойки - 164000,00 грн., та вважає, що позивачем правомірно порушено питання про звернення стягнення на належний відповідачу предмет іпотеки - житловий будинок та земельні ділянки, в рахунок погашення вищевказаної кредитної заборгованості, у зв'язку з чим, дана вимога підлягає задоволенню. Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року №5, резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Визначаючи спосіб реалізації предмета іпотеки, суд виходить з наступного. До способів реалізації предмета іпотеки за рішенням суду статтею 39 Закону України «Про іпотеку» віднесено такі: шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві. За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто нормами чинного законодавства сторонам договору надано право самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, визначити спосіб реалізації предмету іпотеки - житлового будинку та земельних ділянок, що належать на праві власності [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження та встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки. Відповідно до платіжного доручення № 378620 від 26.01.2015 року судовий збір в сумі 3654,00 грн. у повному обсязі сплачений ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» при подачі позовної заяви до суду. Таким чином суд, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, присуджує стягнути з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 526, 530, 572, 575, 589, 610, 612, 625, 627, 629,1054, ст. ст.1, 11, 33, 39 ЗУ «Про іпотеку», п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року №5,

Outcome: approved