Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 11 серпня 2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1017/7878DCLRKPT на суму 15513,60 грн.. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 21 липня 2015 року укладено Договір факторингу № 20150721-Г у відповідності до умов якого, ПАТ " Платинум Банк " відступив Позивачу право вимоги від Відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ " Платинум Банк ", а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. Позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 18293,97 грн., з яких: -15189,60 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -1084,42 грн. - заборгованість за процентами та комісією; -2019,95 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує проти винесення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, судовими повістками, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, врахувавши думку представника позивача щодо ухвалення заочного рішення, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1017/7878DCLRKPT на суму 15513,60 грн.. 21 липня 2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20150721-Г у відповідності до умов якого, ПАТ " Платинум Банк " відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» - позивачу по справі, право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ " Платинум Банк ", а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. На виконання умов Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року, згідно вимог ст.ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача [PERSON], зазначену кредитному договорі, від імені ПАТ " Платинум Банк " 27 липня 2015 року направлялось повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "ЄАПБ". Оскільки позичальник [PERSON] взяті на себе зобовязання, що виникають з умов договору, виконав не в повному обсязі, внаслідок того утворилася заборгованість по кредиту, яка станом на 20 липня 2015 року становить 18293,97 грн., з яких: -15189,60 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -1084,42 грн. - заборгованість за процентами та комісією; -2019,95 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявленими ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1017/7878DCLRKPT від 11 серпня 2014 року в розмірі 18293,97 гривень. Відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, в силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1 378 гривень 00 копійок. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved