Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

03.04.2014р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит" в особі Філії "Дніпропетровське Регіональне управління" АТ "„Банк „Фінанси та Кредит"до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. № 2-3). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.04.2014р. провадження по справі відкрито (а.с. № 27), 09.09.2014р. судом зупинено провадження по справі до вирішення іншим судом цивільної справи за [PERSON] про визнання кредитного договору недійсним (а.с. № 54) та 30.01.2015р. провадження відновлено, оскільки позовні вимоги [PERSON] залишені без розгляду у зв'язку з неявкою позивача у судові засідання (а.с. № 65). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 11.07.2011р. між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір №040-Р/006612 про відкриття на картковий рахунок відновлювальної кредитної лінії з розміром ліміту 50 000 грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 21% річних, надання та використання платіжної картки із строком до 05.07.2013р. Позивач зі свого боку виконав свої зобов'язання, випустивши платіжну картку Visa Platinum [NUMBER] та відкривши на неї ліміт овердрафту у сумі 50000 грн., що підтверджується розпискою відповідача про отримання картки та заявою про встановлення ліміту. Відповідачка скористалася кредитними коштами, проте ухиляється від виконання свого обов'язку по поверненню кредитних коштів та сплати процентів, у зв'язку з чим станом на 24.03.2014р. у неї виникла заборгованість 91 826 грн. 78 коп., з яких: 48 531 грн. 20коп. - заборгованість по кредиту; 26 020 грн. - нараховані відсотки; 17 274 грн. 78коп. - пеня за невчасне погашення кредиту. Цю заборгованість представник позивача Тараненко Г.Ю. (діє на підставі довіреності від 28.04.2015р. - а.с. № 83) просила стягнути разом із судовими витратами (а.с. № 82). Крім того, у заяві до суду від 20.05.2015р. представник позивача просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги в редакції від 03.04.2014р. підтримала. Відповідачка [PERSON] після відновлення провадження по справі 30.01.2015р. (а.с. № 65) в судові засідання, призначені на 20.02.2015р., 30.03.2015р. та 20.05.2015р. тричі не з'явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини не явки суд не сповістила, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Належне повідомлення [PERSON] про дати судового засідання підтверджується витягом з реєстрів поштових відправлень, чеком про оплату послуг пошти, конвертами з судовою повісткою (як відповідачці, так і її представнику), що повернуті поштою у зв'язку із закінченням терміну його зберігання (а.с. № 75-76, 80-81). За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі ст. 169 ЦПК України та з урахуванням наявних в матеріалах справи заяв відповідачки про невизнання позовних вимог, що випливає з її намагання оскаржити кредитний договір в судовому порядку, але не доведення цієї справи до кінця з її ж вини (а.с. № 45-46, 71), суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 11.07.2011р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №040-Р/006612 про відкриття на картковий рахунок відновлювальної кредитної лінії з розміром ліміту 50 000 грн. із сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 21% річних, надання та використання платіжної картки із строком до 05.07.2013 р. (а.с. № 4-10). Позивач зі свого боку виконав свої зобов'язання, випустивши платіжну картку Visa Platinum [NUMBER] та відкривши на неї ліміт овердрафту у сумі 50000 грн., що підтверджується розпискою відповідачки про отримання картки та заявою про встановлення ліміту (а.с. № 11-12). Відповідачка скористалася кредитними коштами, проте ухиляється від виконання свого обов'язку по поверненню кредитних коштів та сплати процентів, у зв'язку з чим станом на 24.03.2014р. у неї виникла заборгованість 91 826 грн. 78 коп. (дев'яносто одна тисяча вісімсот двадцять шість грн. 78 коп.), з яких: 48 531 (сорок вісім тисяч п'ятсот тридцять одна грн. 20 коп.) - заборгованість по кредиту; 26 020 (двадцять шість тисяч двадцять грн. 66 коп.) - нараховані відсотки; 17 274 (сімнадцять тисяч двісті сімдесят чотири грн. 78 коп.) - пеня за невчасне погашення кредиту, що підтверджується розрахунком (а.с. № 13-14). Таким чином, суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі, та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит" в особі Філії "Дніпропетровське Регіональне управління" АТ "„Банк „Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором №040-Р/006612 від 11.07.2011р. станом на 24.03.2014р. у розмірі 91 826 грн. 78 коп. (дев'яносто одна тисяча вісімсот двадцять шість грн. 78коп.), з яких: 48 531 (сорок вісім тисяч п'ятсот тридцять одна грн. 20 коп.) - заборгованість по кредиту; 26 020 (двадцять шість тисяч двадцять грн. 66 коп.) - нараховані відсотки; 17 274 (сімнадцять тисяч двісті сімдесят чотири грн. 78 коп.)- пеня за невчасне погашення кредиту. При винесені даного рішення, судом врахована позиція відповідачки, викладена в її заяві про зупинення провадження по справі, а саме те, що вона вважає недійсним кредитний договір, проте з огляду на те, що відповідачка після поновлення провадження у справі недобросовісно користується своїми процесуальними правами сторони по справі, в судові засідання не з'являється, подала позов до Шевченківського районного суду м. Києва про визнання кредитного договору недійсним, але в судові засідання по цій праві не з'являлася, через що позов залишено без розгляду у зв'язку з її неявкою (а.с. № 45, 63), то суд критично оцінує посилання відповідачки щодо недійсності кредитного договору, оскільки жодного підтвердження цьому останньою не надано. Між тим, у разі визнання в майбутньому недійсним кредитного договору, відповідачка на стадії виконання не позбавлена буде звернутися із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню або обрати будь-який інший спосіб захисту своїх прав. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 918 грн. 27 коп., що підтверджується платіжним дорученням, наявним в матеріалах справи (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved