Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

позивач Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання правочину нікчемним. Свої вимоги мотивував тим, 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» та [PERSON] , [PERSON] укладено договір наступної іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрованого в реєстрі № 2139, на забезпечення належного виконання вимог іпотекодержателів, що випливають договору банківського рахунку № 26202501008148/840, укладеного 09 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» та [PERSON] , а також всіх додаткових договорів до нього або додаткових договорів (строк виконання зобов`язань - 12 січня 2015 року); договору банківського вкладу № ДФ-057727, укладеного 09 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» та [PERSON] ; договору банківського рахунку № [NUMBER] /980, укладеного 06 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» та [PERSON] , а також всіх додаткових договорів до нього або додаткових договорів (строк виконання зобов`язань - 12 січня 2015 року). Предметом іпотеки є нежиле приміщення хімічного цеху (в літ.»Е»), загальною площею 13491,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки метою укладення договору наступної іпотеки № 2139 є надання кредиторам банку переваг щодо отримання грошових коштів перед іншими кредиторами банку, тому з урахуванням вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спірний договір є нікчемним. У зв`язку з чим просить визнати договір наступної іпотеки, укладений 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрованого в реєстрі № 2139 нікчемним. До початку розгляду справи по суті представником позивача Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить визнати договір наступної іпотеки, укладений 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрованого в реєстрі № 2139, нікчемним, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 16875912 від 31 жовтня 2012 року про державну реєстрацію договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрованого в реєстрі № 2139. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 16875906 від 31 жовтня 2012 року про державну реєстрацію обтяження нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], внесеного на підставі договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі № 2139. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 18946551 від 29 січня 2015 року про реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесений на підставі договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , запис про право власності № 8542907. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 18946551 від 29 січня 2015 року про реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесений на підставі договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , запис про право власності № 8542858. 23 квітня 2018 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» до [PERSON] , [PERSON] за участю третіх осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Труб-Інжбуд» про визнання правочину нікчемним передано на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва. 28 серпня 2018 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 19 лютого 2019 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. 19 лютого 2019 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб 26 червня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснював Потапов Є.П. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. У відповідності до вимог ст. 2 ст. 210 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних доказів з урахуванням розумного строку розгляду справи. Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Труб-Інжбуд» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 09 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Перший» (правонаступником якого, є Публічне акціонерне товариство «БГ Банк») та [PERSON] укладено договір банківського рахунку № [NUMBER] , який в подальшому змінено та доповнено (а.с. 9-10, 11, 12, 13, том 1, а.с. 14-18, том 2). 09 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Перший» (правонаступником якого, є Публічне акціонерне товариство «БГ Банк») та [PERSON] укладено договір банківського вкладу № ДФ-057727 (а.с. 14, том 1). 06 січня 2012 року Публічним акціонерним товариством «Банк Перший» (правонаступником якого, є Публічне акціонерне товариство «БГ Банк») та [PERSON] , укладено договір банківського рахунку № [NUMBER] (а.с. 15, том 1). 12 грудня 2014 року на адресу відповідачів направлено повідомлення про нікчемність договору (а.с. 16, 17, том 1). 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» та [PERSON] , [PERSON] укладено договір наступної іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрованого в реєстрі № 2139 (а.с. 18-22, том 1). Позивач просив визнати договір наступної іпотеки, укладений 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрованого в реєстрі № 2139, недійсним (нікчемним). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що метою укладення договору наступної іпотеки № 2139 є надання кредиторам банку переваг щодо отримання грошових коштів перед іншими кредиторами банку. На підтвердження позовних вимог представником позивача надано суду постанову правління Національного банку України від 27 листопада 2014 року № 745 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» до категорії неплатоспроможних» (а.с. 6-7, том 1), постанову правління Національного банку України від 26 лютого 2015 року № 134 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» (а.с. 8, том 1), рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27 листопада 2014 року № 131 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «БГ БАНК» (а.с. 23, том 1), рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27 лютого 2015 року № 43 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку (а.с. 24, том 1), рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11 лютого 2016 року № 146 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора (а.с. 25, том 1), рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31 травня 2017 року № 2214 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» (а.с. 26, том 1), рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01 лютого 2018 року № 305 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора (а.с. 27, том 1), Положення «Про порядок здійснення вкладних (депозитних) операцій з фізичними особами в ПАТ «Банк Перший», затверджене рішенням правління від 06 вересня 2012 року № 53 (а.с. 137-146, том 1), Положення про порядок відкриття, використання та закриття поточних рахунків фізичних осіб у ПАТ «Банк Перший», затверджене рішенням правління від 13 лютого 2012 року № 7 (а.с. 147-160, 161-168, 169, том 1), зміни до Положення про порядок відкриття, використання та закриття поточних рахунків фізичних осіб у ПАТ «Банк Перший», затверджене рішенням правління від 20 липня 2012 року № 37 (а.с. 170-172, том 1). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб скористався своїм правом подачі письмових пояснень до позову, в яких зазначено, що метою укладення договору наступної іпотеки № 2139 є надання кредиторам банку - відповідачам по справі - переваг щодо отримання грошових коштів перед іншими кредиторами банку, які прямо не встановлені для відповідачів чинним законодавством та внутрішніми документами позивача. За таких обставин та в силу прямої вказівки Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» договір наступної іпотеки є нікчемним. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Труб-Інжбуд» скористався своїм правом подачі письмових пояснень до позову, в яких зазначено, що правовідносини щодо вкладних (депозитних) операцій врегульовані Постановою Правління НБУ від 03 грудня 2003 року № 516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України владних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами , якою передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов`язаний видати вклад або частину його на першу вимогу Вкладника, тобто діючим законодавством не передбачалось будь-яких інших способів виконання зобов`язань банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу. Відповідно до частин першої, другої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). Відповідно до частин першої-третьої, шостої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Тобто, цивільне законодавство встановлює норми, які є обов`язковими для сторін, і від яких вони відійти не можуть, як при укладенні, так і при виконанні публічного договору. Такі норми можуть мати форму типових договорів, які забезпечують однакове оформлення договірних відносин. За змістом ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно до вимог ст. 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні і оспорювані. Нікчемні - ті, недійсність яких прямо встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо). Оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом (ч. 2 ст. 215 ЦК). Згідно із п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Судом встановлено, що 09 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Перший» та [PERSON] укладено договір банківського рахунку № [NUMBER] . 09 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Перший» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу № ДФ-057727. 06 січня 2012 року Публічним акціонерним товариством «Банк Перший» та [PERSON] , укладено договір банківського рахунку № [NUMBER] . 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» та [PERSON] , [PERSON] укладено договір наступної іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрований в реєстрі № 2139. Надані представником позивача Положення «Про порядок здійснення вкладних (депозитних) операцій з фізичними особами в ПАТ «Банк Перший», затверджене рішенням правління від 06 вересня 2012 року № 53 (а.с. 137-146, том 1), Положення про порядок відкриття, використання та закриття поточних рахунків фізичних осіб у ПАТ «Банк Перший», затверджене рішенням правління від 13 лютого 2012 року № 7 (а.с. 147-160, 161-168, 169, том 1) та зміни до Положення про порядок відкриття, використання та закриття поточних рахунків фізичних осіб у ПАТ «Банк Перший», затверджене рішенням правління від 20 липня 2012 року № 37, не містять норми, які б передбачали можливість забезпечення виконання депозитного зобов`язання банку іпотекою та надання переваг в умовах договору щодо такого забезпечення вкладникам як споживачам ПАТ «Банк Перший» Отже, 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» та [PERSON] , [PERSON] укладено договір наступної іпотеки, метою укладення якого є надання кредиторам банку переваг щодо отримання грошових коштів перед іншими кредиторами банку, які прямо не встановлені для відповідачів чинним законодавством та внутрішніми документами позивача З огляду на викладене позовні вимоги в частині визнання договору наступної іпотеки недійсним підлягають задоволенню повністю: визнати договір наступної іпотеки, укладений 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрованого в реєстрі № 2139, недійсним (нікчемним). Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, а саме, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 16875912 від 31 жовтня 2012 року про державну реєстрацію договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрованого в реєстрі № 2139. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 16875906 від 31 жовтня 2012 року про державну реєстрацію обтяження нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Київ, внесеного на підставі договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі № 2139. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 18946551 від 29 січня 2015 року про реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесений на підставі договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , запис про право власності № 8542907. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 18946551 від 29 січня 2015 року про реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесений на підставі договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , запис про право власності № 8542858. На підтвердження заявлених вимог представник позивача надав суду інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, зі змісту якої вбачається державна реєстрація договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрованого в реєстрі № 2139 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 16875912 від 31 жовтня 2012 року); державна реєстрація обтяження нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесена на підставі договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі № 2139 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 16875906 від 31 жовтня 2012 року); реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесена на підставі договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , запис про право власності № 8542907 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 18946551 від 29 січня 2015 року); реєстрація права власності [PERSON] на 1/2 частину нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесена на підставі договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , запис про право власності № 8542858 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 18946551 від 29 січня 2015 року) (а.с. 97-107, том 1). Відповідно до статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно з ч. 5 ст. 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Згідно абз. 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. З урахуванням положення ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Судом встановлено, що державна реєстрація договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , державна реєстрація обтяження нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстрація права власності [PERSON] на 1/2 частину нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та реєстрація права власності [PERSON] на 1/2 частину нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , здійснена на підставі договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , який є недійсним (нікчемним). Враховуючи, що вимога про застосування наслідків недійсності вказаного договору є похідною вимогою від вимоги про визнання недійсним (нікчемним) договору наступної іпотеки, суд дійшов висновку про задоволення позову і в цій частині повністю: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 16875912 від 31 жовтня 2012 року про державну реєстрацію договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрованого в реєстрі № 2139. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 16875906 від 31 жовтня 2012 року про державну реєстрацію обтяження нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Київ, внесеного на підставі договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі № 2139. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 18946551 від 29 січня 2015 року про реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесений на підставі договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , запис про право власності № 8542907. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 18946551 від 29 січня 2015 року про реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внесений на підставі договору наступної іпотеки, укладеного 30 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк», [PERSON] та [PERSON] , запис про право власності № 8542858. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1732 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору на користь позивача у розмірі по 866 грн. 00 коп. з кожного. Крім того, позивачем при поданні позовної заяви не сплачено судовий збір за чотири вимоги немайнового характеру у загальному розмірі 2819,20 грн. Тому з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі по 1409 грн. 60 коп. з кожного.

Outcome: approved