Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

27.08.2018 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини. В обгрунтування позову зазначила, що на утримання неповнолітньої дочки з відповідача стягуються аліменти на підставі виконавчого листа за рішенням суду в розмірі по 400 грн. щомісячно, що є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки цей розмір є нижчим від передбаченого законом мінімального розміру аліментів. Стан здоров'я відповідача та його матеріальне становище дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі 1200 грн. щомісяця. Позивач, з урахуванням сплачуваних відповідачем аліментів, не взмозі забезпечити дитині належне харчування, навчання та її побутові потреби. Оскільки угоди про добровільне збільшення аліментів між ними не досягнуто, змушена звернутися до суду. 27.08.2018 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не прибула, подала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити. Відповідач повторно не з"явився в судове засідання. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач вважається повідомленим вчасно та належним чином, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі, проти чого позивач не заперечила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] /а.с.3/. За рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 вересня 2012 року у справі № 0616/3846/12 стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, 31.07.2012 року, і до повноліття доньки/а.с.5/. У зв"язку з одруженням 05.10.2013 року позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] /а.с.4-5/. З наданої довідки ОСББ "ЖЕК-1"від 01.08.2018 року [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні матері, позивача у справі /а.с.7/. Матеріальне становище позивача погіршилося, вона самостійно не взмозі забезпечити належне утримання дитини [PERSON]. Натомість відповідач, маючи змогу, у добровільному порядку відмовляється збільшувати аліменти, що буде відповідати інтересам дитини та забезпечить її гармонійний розвиток. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дітей є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік". Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання. Отже, як вбачається з матеріалів справи, та не спростовано відповідачем, останній взмозі сплачувати збільшений розмір аліментів на утримання дочки, є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, та не достатньо приймає участі в утриманні дитини. Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. Отже, задовольняючи позов частково в сумі 1000 грн., суд керується тим, що позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12,81,89 ЦПК України не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі 1200 грн. щомісячно. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище позивача,та відповідача, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, задовольнивши позов частково, та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial