Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

[PERSON] 08.12.2020 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є рідним сином відповідача [PERSON] . [PERSON] є його матір`ю та перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Відповідно до рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2007 року відповідач до повноліття позивача сплачував аліменти на його утримання. Позивач зазначив, що на даний час він не одружений та не працює, так як навчається на першому курсі ДНЗ Первомайського професійного промислового ліцею ІІ рівня атестації на денній формі навчання, на бюджетній основі, термін навчання становить з 09 вересня 2020 року по 30 червня 2022 року. Всі витрати по навчанню несе мати позивача [PERSON] , яка на даний час не працює, займається домашнім господарством. Позивач зареєстрований біля відповідача, проте весь час проживає разом з матір`ю. Позивач вказав, що потребує матеріальної підтримки, йому необхідні кошти на придбання методичного матеріалу, навчального приладдя, книг, зошитів, а також на одяг, харчування та проїзд. Відсутність матеріального утримання, у зв`язку з досягнення ним повноліття, ставить його в скрутне становище, так як він не може працювати в зв`язку з навчанням на денній формі. Відповідач офіційно працює в Голованівському комбінаті комунальних підприємств та отримує дохід, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує, отже має можливість надавати грошову допомогу на його утримання. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 199-201 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Ухвалою суду від 14.12.2020 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] . 12.01.2021 за клопотанням позивача судом постановлено ухвалу про витребування у Голованівському управлінні Головного управління ДПС у Кіровоградській області довідки про доходи [PERSON] , [INFO] , на виконання якої 18.01.2021 до суду надано витребуваний доказ. Позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується довідкою про доставку 14.01.2021 SMS-повідомлення з текстом судової повістки (а.с. 41). 12.01.2021 позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити (а.с. 26). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується довідкою про доставку 13.01.2021 SMS-повідомлення з текстом судової повістки (а.с. 37). 12.01.2021 відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 28). Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується довідкою про доставку 16.01.2021 SMS-повідомлення з текстом судової повістки (а.с. 44). 12.01.2021 третя особа подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити (а.с. 27). Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , третя особи - матір`ю, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 07.04.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 6). Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача від 23.11.2020, складеного комісією у складі депутата Голованівської селищної ради Портненка С.П. та сусідів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] проживає без реєстрації разом з матір`ю по [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до копії довідки №458, виданої 18.08.2020 Голованівською селищною радою Кіровоградської області, [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , до складу його сім`ї входить батько [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2007 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до його повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 9). Відповідно довідки ДНЗ Первомайського професійного промислового ліцею від 16.11.2020 №437, [PERSON] навчається в ліцеї на 1 курсі денної форми навчання, на бюджетній основі, неповному держзабезпеченні, термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2022 (а.с. 10). Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів станом на 15.01.2021, відповідач отримував заробітну плату від Голованівського комбінату комунальних підприємств, а саме: в першому кварталі 2020 року отримав 12361 грн. 08 коп., в другому кварталі 2020 року - 6846 грн. 30 коп., в третьому кварталі 2020 року -31517 грн. 34 коп. Крім цього, від АФ «Хлібороб» у формі ТОВ отримав у 2020 році 4511 грн. 31 коп. за надання земельної ділянки (а.с. 46). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що позивач після досягнення повноліття продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, власного доходу не має; відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання сина для навчання не надає, хоча працює та отримує заробітну плату, також отримує орендну плату за земельну ділянку, а тому він може надавати допомогу на утримання сина до закінчення ним навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, отримує заробітну плату, орендну плату, на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб не має, відзив на позов не подав, визнав позов в повному обсязі, тобто не заперечує сплачувати аліменти. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і такий розмір аліментів є справедливим та значно не обтяжить відповідача, не порушить приписи ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, підлягає стягненню з відповідача 50% судового збору, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в сумі 454 грн., а інша частина судового збору в тому ж самому розмірі, у зв`язку з задоволенням позову, покладається на відповідача. Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved