Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 13.09.2008 року, мають двох малолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], на утримання яких рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 03 лютого 2017 рокуз [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі по 850 грн. щомісячно на кожну, починаючи з 17.01.2017 року до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей, встановлених вказаним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 03 лютого 2017 року, з 850 грн. до 300 грн. на кожну з дочок щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що має сина [PERSON] [INFO], якому він також надає матеріальну допомогу, його (позивача) матеріальний стан погіршився, оскільки він не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, і не має можливості працевлаштуватися за своєю спеціальністю із заробітком, необхідним та достатнім для утримання себе та дітей. Крім того він не має у власності рухомого та нерухомого майна, а лише засоби для щоденного проживання, знаходиться на утриманні своїх батьків. У зв'язку із зазначеним він не має фінансових можливостей для подальшої сплати аліментів у визначеному судом розмірі. Зазначає, що [PERSON] займається підприємницькою діяльністю, має регулярний дохід в сумі 20 000 грн., який витрачає на свої потреби, але у зв'язку з тим, що вона працює без оформлення трудових відносин, підтвердити зазначений дохід відповідача він не має можливості. [PERSON] просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України, відзив на позов не надала. У зв'язку із зазначеним суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши та проаналізувавши всі наявні докази у справі у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішеннямЧугуївського міського суду Харківської області від 03 лютого 2017 рокуз [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі по 850 грн. щомісячно на кожну, починаючи з 17.01.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] записаний батьком [PERSON] [INFO](а.с.8) і надає останньому утримання відповідно до свого матеріального стану. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічні роз'яснення викладені у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я. У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоровя або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обовязків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач є працездатною особою, але не працює. Згідно довідки Чугуївського міськрайонного центру зайнятості за № 687 від 11.12.2018 року [PERSON] був зареєстрований як безробітний з 30 травня 2018 року до 05 грудня 2018 року і його дохід (надана допомога по безробіттю) за цей період становив 3243 грн.54 коп., з яких утримано аліментів в розмірі 1803,07 грн. Відповідно до довідки територіального сервісного центру № 6347 Регіонального сервісного центру в Харківській області від 07.07.2018 року № 31/20/7 [PERSON] не має транспортних засобів, зареєстрованих на його ім'я . Згідно інформації Міськрайонного управління у Чугуївському районі та м. Чугуєві Головного управління Держгеокадастру у Харківській області інформація про зареєстровані на ім'я [PERSON] земельні ділянки відсутня. Відповідно до інформаційної довідки № 154871705 від 04.02.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про права власності,інші речові права, іпотеки, обтяження на ім'я [PERSON] відсутні. Вищезазначені обставини, які характеризують матеріальний стан [PERSON] як незадовільний, та наявність у нього на утриманні ще й неповнолітнього сина [PERSON], мають істотне значення для зменшення відповідно до вимог ст. 192 СК України розміру аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох дочок з 850 грн. на кожну щомісячно до 450грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи, що у випадку поліпшення матеріального стану [PERSON] стягувач аліментів не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом про збільшення розміру аліментів на малолітніх дочок, суд вважає, що тимчасове зменшення розміру аліментів не порушує вимоги Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини та норми СК України.

Outcome: partial