Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Житлово-будівельний кооператив "Буревісник-3", звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 9958 грн. 15 коп., що є предметом позову. На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва (суддя Вернідубов Я.І.) відкрите провадження у цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-3" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. (а.с.4) 22 серпня 2013 року відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до Житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-3", відповідно до предмету позову позивач [PERSON] просила суду: "Визнати дії та бездіяльність Відповідача 2 протиправними. Визнати нечиними рахунки на сплату за житлово-комунальні та інші послуги на ім'я [PERSON] за період до дня прийняття рішення. Стягнути з ЖБК "Буревісник-3" на користь [PERSON] завдану матеріальну шкоду в сумі 5355,00 грн. Стягнути з ЖБК "Буревісник-3" на користь [PERSON] завдану моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. Покласти судові витрати (судовий збір та комісійний збір за сплату судового збору на ЖБК "Буревісник-3". (а.с.46-49) На підстав протокольної ухвали суду від 18 листопада 2013 року судом прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-3" про визнання дій та бездіяльності відповідача протиправними, визнати нечинними рахунки на оплату за житлово-комунальні послуги, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 16 вересня 2013 року представником відповідача - позивача по зустрічну позову [PERSON] подану заяву про уточнення зустрічних позовних вимог, відповідно до поданої заяви позивач по зустрічному позову [PERSON] просила суду: "Визнати дії та бездіяльність Відповідача 2 протиправними. Визнати нечинними рахунки на сплату за житлово-комунальні та інші послуги на ім'я [PERSON] станом на 16.09.2013 р. на загальну суму 17201,15+331,16=17532,31 грн. Стягнути з ЖБК "Буревісник-3" на користь [PERSON] витрати на послуги поштового зв'язку в сумі 52,50 грн. Стягнути з ЖБК "Буревісник-3" на користь [PERSON] завдану матеріальну шкоду в сумі 5355,00 грн. Стягнути ЖБК "Буревісник-3" на користь [PERSON] завдану моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. Розподілити судові витрати (судовий збір в сумі 344,11 грн. та комісійний збір за сплату судового збору в сумі 6,44 грн. згідно глави 8 ЦПКУ". ( а.с.85-86) Представник позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову -3" [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги по первісному позову підтримав, просив позов задовольнити, та відмовити у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі, пояснив, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], зареєстрована та проживає в цій квартирі. Відповідач, будучи членом ЖБК "Буревісник-3", не виконує своїх обов'язків та не сплачує за фактично спожиті житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим в період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2009 року та з 01 травня 2011 року по 31 грудня 2012 року утворилась заборгованість на загальну суму 9958,15 грн., оскільки відповідач у добровільному порядку погасити заборгованість відмовляється, ЖБК "Буревісник-3" вимушено звернутись з цим позовом до суду, враховуючи, що на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2013 року скасовано судовий наказ №755/2833/2013, виданий 13 лютого 2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ЖБК "Буревісник-3" заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 9958,12 грн. Також, представник вважає що відсутні підстави для задоволення зустрічного позову, оскільки позивачем [PERSON] не визначено, які права та інтереси позивача порушені ЖБК "Буревісник-3", не наведено правових підстав для відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, необґрунтовано розмір заявлених позовних вимог в цій частині, також чинним законодавством не передбачено такий спосіб захисту як визнання не чинними розрахунків на сплату за житлово-комунальні послуги, а також відсутні підстави для відшкодування понесених [PERSON] витрат на послуги поштового зв'язку, які в розумінні положень ст.22 ЦК України не є збитками, які підлягають відшкодуванню в судовому порядку. Представник позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову - [PERSON], голова ЖБК "Буревісник-3", в судовому засіданні позовні вимоги по первісному позову просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та просив відмовити у задоволенні зустрічного позову, вважає його необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Представник відповідача по первісному позову - позивача по зустрічному позову [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити вимоги [PERSON] по зустрічному позову в повному обсязі, з підстав, викладених у зустрічний позовній заяві та додаткових пояснень, які долучено до справи (а.с.51-57, 90-94, 130-135,143-146), пояснив, що ЖБК "Буревісник-3" не є належним позивачем у справі, оскільки не є виконавцем житлово-комунальних послуг, сам факт перебування будинку на балансі кооперативу не є підставою звертатись до суду з позовом до споживачів послуг про стягнення коштів за спожиті житлово-комунальні послуги. В свою чергу, представник просить задовольнити вимоги позивача [PERSON] за зустрічним позовом та визнати не чинними рахунки на сплату за житлово-комунальні та інші послуги на ім'я [PERSON] станом на 16.09.2013 р. на загальну суму 17532,31 грн., які виставляються ЖБК "Буревісник-3", відшкодувати за рахунок ЖБК "Буревісник-3" матеріальну шкоду, яка включає: витрати на послуги поштового зв'язку на загальну суму 52,50 грн., витрачені позивачем на відправлення письмових звернень на адресу ЖБК "Буревісник-3"; 355,00 грн. - вартість придбаної позивачем батареї та необхідних комплектуючих, яка потребувала заміні в квартирі позивача внаслідок закінчення терміну експлуатації, що підтверджується товарним чеком від 25 червня 2008 року (а.с.72 зворот), 5000,00 грн. - перераховані ДП КДЗ "Буревісник", де працювала [PERSON], на рахунок ЖБК "Буревісник-3" для проведення ремонтних робіт, пов'язаних з заміною фанової труби в квартирі позивача, однак не використанні за призначенням та привласнені ЖБК "Буревісник -3", та відшкодувати моральну шкоду, яка визначена позивачем в розмірі 20000,00 грн., яка розрахована позивачем як розмір заборгованості, який неправомірно виставляється ЖБК "Буревісник-3" у розрахунках на оплату за житлово-комунальні послуги. Заслухавши представників позивача по первісному позову - відповідача по зустрічному позову [PERSON]. та [PERSON], представника відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово - комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Звертаючись з позовом до суду, Житлово-будівельний кооператив "Буревісник-3" просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 9958 грн. 15 коп., яка виникла у [PERSON] за період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2009 року та з 01 травня 2011 року по 31 грудня 2012 року, що підтверджується довідкою про заборгованість за фактично спожиті житлово-комунальні послуги, яка приєднана до матеріалів справи. (а.с.36) Відповідно до ч. 1 ст. 19, п. 1 ч. 3 ст. 20, п. 3 ч. 2 ст. 21, пп. 4, 13 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками сфери житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги та відповідальність сторін і штрафні санкції за невиконання умов договору. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, лише в разі його підготовки виконавцем на основі типового договору. Тобто законом визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45), власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. (ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги") Разом із тим законодавче визначення терміну "балансоутримувач", дане в статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", допускає можливість існування різних ситуацій, у тому числі таких, коли багатоквартирний будинок існує, а особи, що має права та несе обов'язки балансоутримувача, немає (власники квартир балансоутримувачами бути не можуть за визначенням, а договір з будь-якою юридичною особою не укладався). За відсутності вирішення в цьому Законі питання про те, хто саме має ці права й обов'язки, застосуванню підлягає частина перша статті 11 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", зі змісту якої випливає, що функції балансоутримувача до приватизації квартир виконував попередній власник будинку. Він повинен на вимогу об'єднання власників багатоквартирного будинку передати житловий комплекс на баланс об'єднання. Якщо ж немає особи, якій будинок може бути переданий на баланс, попередній власник (територіальна громада та уповноважені нею юридичні особи) змушені продовжувати виконувати функції балансоутримувача. Передача майна з балансу на баланс відбувається відповідно до Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521. Цей Порядок регулює процедуру передачі житлового комплексу на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, а також житлового комплексу або його частини на баланс іншої юридичної особи, статут якої передбачає можливість провадження такої діяльності, з балансу колишнього балансоутримувача. Житлово-будівельний кооператив "Буревісник-3" є юридичною особою та діє на підставі Статуту, який зареєстрований Відділом по керівництву, організації і діяльності ЖБК при виконкомі Київської міської ради народних депутатів 13 лютого 1978 року №91, (Статут ЖБК "Буревісник-3" перереєстровано 20 жовтня 2000 року №245. (а.с.19-23) Житлово-будівельний кооператив "Буревісник-3" організований з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва одного дев'ятиповерхового будинку на 321 квартиру за власні кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управлінням будинку. З дня реєстрації Статуту кооператив набуває права юридичної особи, і є неприбутковою організацією. Юридична адреса кооперативу: [ADDRESS]. Таким чином, Житлово-будівельний кооператив "Буревісник-3", як балансоутримувач житлового будинку [ADDRESS], правомірно пред'явив вимоги до відповідача [PERSON], власника квартири в цьому ж будинку, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Правова оцінка правомірності звернення ЖБК "Буревісник-3", як балансоутримувача будинку [ADDRESS], з вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за фактично спожиті житлово-комунальні послуги, надана Дніпровським районним судом міста Києва під час розгляду цивільної справи за №2-2526/07, за результатами розгляду якої ухвалене рішення про задоволення позову ЖБК "Буревісник-3" до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території з 01.01.2004 року по 30.11 2006 року в сумі 3046,52 грн., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 листопада 2007 року (а.с.26-27, 28), та цивільної справи за №2604/4548/2012 в межах розгляду справи Апеляційним судом міста Києва ухвалене рішення від 06 листопада 2012 року, яким рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 травня 2012 року в частині стягнення з [PERSON] на користь ЖБК "Буревісник-3" заборгованість по комунальним послугам змінено, зменшивши розмір заборгованості по комунальним послугам з 5571,65 коп. до 4275,82 грн. (а.с.29, 30-32) Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, яка прийнята за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. За загальним правилом (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Під час розгляду справи, представник відповідача по первісному позову [PERSON] подав заяву про застосування загальних строків позовної давності, оскільки ЖБК "Буревісник-3" звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги поза межами строків позовної давності, визначений у ст.257 Цивільного кодексу України. Виходячи з предмету спору за первісним позовом, суд вважає правомірним застосування в межах даного спору строків позовної давності до вимог ЖБК "Буревісник-3" в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2009 року, у зв'язку зі спливом загального строку позовної давності, тому позов Житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-3" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 1873 грн. 96 коп. задоволенню не підлягає, з урахуванням положень ст. 257 Цивільного кодексу України, підстав для поновлення ЖБК "Буревісник-3" пропущеного строку для звернення з цим позовом до суду судом не встановлено. В той же час, суд вважає, що вимоги Житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-3" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла за період з 01 травня 2011 року по 31 грудня 2012 року на загальну суму 7969,35 грн., яка розрахована судом за вирахуванням перерахованої субсидії в розмірі 309,49 грн., є обґрунтованими, тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно ч.1 та ч.2 ст.123 Цивільного процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зарахуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відповідно до предмету позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON], позивач просила визнати дії та бездіяльність Відповідача 2 протиправними; визнати не чинними рахунки на сплату за житлово-комунальні та інші послуги на ім'я [PERSON] станом на 16.09.2013 р. на загальну суму 17201,15+331,16=17532,31 грн.; стягнути з ЖБК "Буревісник-3" на користь [PERSON] витрати на послуги поштового зв'язку в сумі 52,50 грн.; матеріальну шкоду в сумі 5355,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. Згідно до п. п. 20, 21 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Як передбачено п.5 ч.1 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку визначеному договором або законодавством. Аналізуючи наявні у справі докази, оцінивши наведені позивачем по зустрічному позову підстави для визнання не чинними рахунків на сплату за житлово-комунальні та інші послуги на ім'я [PERSON] станом на 16.09.2013 р. на загальну суму 17532,31 грн., суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки ЖБК "Буревісник-3" здійснював нарахування за житлово-комунальні послуги, якими користувалась [PERSON], як власник квартири, на підставі розпоряджень Київської міської державної адміністрації та відповідних нормативно-правових актів, що діяли у зазначений період, в свою чергу [PERSON] не доведено, що нарахування житлово-комунальних послуг в період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2009 року та з 01 травня 2011 року по 31 грудня 2012 року здійснювалося відповідачем на підставі нечинних нормативно-правових актів, інших доказів, які мали спростувати розмір заборгованості, яка виникла у [PERSON] внаслідок неналежного виконання зобов'язань по оплаті за фактично спожиті послуги, пов'язанні з утриманням житла, позивачем не наведено, а такий спосіб захисту як визнання нечиними рахунків на оплату за житво-комунальні послуги не передбачений чинним законодавством. Разом з тим, під час розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] не сплачує за фактично спожиті житлово-комунальні послуги, ці обставини визнанні в судовому засіданні представником позивача [PERSON], та підтверджуються наданими ЖБК "Буревісник -3" розрахунками заборгованості по квартирі позивача, в той же час обставини визнанні сторонами не потребують доказуванню, як це передбачено ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої та другої ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Оцінюючи наведені позивачем по зустрічному позову [PERSON] підстави для відшкодування за рахунок відповідача ЖБК "Буревісник-3" матеріальної шкоди, яка включає: витрати на послуги поштового зв'язку на загальну суму 52,50 грн., понесені позивачем на відправлення письмових звернень на адресу ЖБК "Буревісник-3"; 355,00 грн. - вартість придбаної позивачем чавунної батареї та необхідних комплектуючи, яка потребувала заміни в квартирі позивача внаслідок закінчення терміну експлуатації, що підтверджується товарним чеком від 25 червня 2008 року (а.с.72 зворот), та 5000,00 грн. - кошти перераховані ДП КДЗ "Буревісник", де працювала позивач [PERSON], на рахунок ЖБК "Буревісник-3" для проведення ремонтних робіт, пов'язаних з заміною фанової труби в квартирі позивача, однак не використанні за призначенням та привласнені ЖБК "Буревісник -3", суд приходить до висновку, що позивачем не наведено ґрунтовних підстав для відшкодування за рахунок відповідача матеріальної шкоди, не доведено протиправність дій ЖБК "Буревісник-3№, внаслідок вчинення яких позивачу заподіяну матеріальні збитки. При цьому, суд враховує, що позивачем [PERSON] не визначено, які права та інтереси позивача порушенні ЖБК "Буревісник 3" та потребують захисту в судовому порядку, а реалізація позивачем права на звернення шляхом направлення письмових претензій (запитів, інше) не є безумовною підставою для відшкодування понесених поштових витрат на відправлення кореспонденції. Крім того, позивачем [PERSON] надано товарний чек від 25 червня 2008 року, який підтверджує придбання чавунної батареї, однак до позову не надано докази, які мали підтвердити той факт, що у позивача виникла необхідність заміни батареї внаслідок виходу її з ладу та/або неможливості подальшої експлуатації тощо, в той же час до матеріалів справи долучено заяву [PERSON] датовану 27 листопада 2006 року адресовану ЖРЕО №413 з вимогою здійснити заміну батареї в кухні, відповіді вищезазначеної експлуатуючої організації про можливість проведення ремонтних робіт позивачем не надано, в свою чергу позивач не зверталась безпосередньо до ЖБК "Буревісник-3" з вимогою заміни батареї, також відсутні договори підряду на виконання робіт інше, що підтверджує проведення в квартирі позивача робіт, пов'язаних з демонтуванням та встановлення нової батареї. Крім того, суд вважає безпідставними вимоги позивача [PERSON] щодо відшкодування за рахунок ЖБК "Буревісник-3" матеріальної шкоди в розмірі 5000,00 грн., оскільки факт перерахування визначеної позивачем суми коштів та їх цільове використання встановлено рішенням Апеляційного суду міста Києва від 06 листопада 2012 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи №2604/4548/2012 року за позовом ЖБК "Буревісник-3" до [PERSON] про стягнення боргу за комунальні послуги, у мотивувальній частині рішення суду дослівно зазначено: " Твердження відповідача про те, що перераховані у лютому 2010 року кошти на рахунок позивача у розмірі 5000,00 грн. є оплатою комунальних послуг спростовуються письмовими доказами, які свідчать про те, що зазначенні кошти перераховані підприємством ДП КДЗ "Буревісник", де працює відповідач на рахунок ЖБК "Буревісник" згідно листа останнього про погашення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам, яка утворилась до листопада 2009 року". Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зазначена правова норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки, моральної (немайнової) шкоди, причинного зв'язку та вину завдавача. Згідно частини третьої ст.386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до положень у ч.1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі. Як роз'яснено в п. 3 та п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що шкода без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Об'єктом зобов'язання є відшкодування, яке заподіював зобов'язаний надати потерпілому. Зміст зобов'язання становлять право потерпілого і обов'язок заподіювача. Цим обов'язком є вчинення дій, за допомогою яких фізичне та психічне (душевне) благополуччя було б поновлено, право потерпілого -отримати таке відшкодування. Обов'язок заподіювача шкоди по її відшкодуванню виникає за певних юридичних фактів, до них належать: наявність моральної шкоди; неправомірні дії (бездіяльність) заподіювача; причинний зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) заподіювача і шкодою, що спричинена; вина заподіювача. Відшкодування моральної(немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зав'язку між порушенням та моральною шкодою. Відповідно до частини першої ст.60 Цивільного кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами у справі, визначені способи захисту для відновлення порушених прав позивача [PERSON], як власника житлового приміщення, відсутність доказів, що мали підтвердити факт заподіяння позивачу моральної шкоди, які не були залучені до позовної заяви та не надані представником позивача під час розгляду справи, належного обґрунтування заявлених позовних вимог в цій частині, інших обставин, які мали свідчити про те, що діями відповідача Житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-3" завдано позивачу моральну шкоду, судом не встановлено, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача пред'явлених до відповідача в частині відшкодування моральної шкоди, яка визначена позивачем в розмірі 20000,00 грн., та відмовляє в позові в цій частині заявлених позовних вимог. Враховуючи викладене, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, приходить до висновку, що позивачем по зустрічному позову [PERSON] не доведено обставин, які б мали свідчити про наявність допущенних з боку Житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-3" порушень вимог чинного законодавства, яке регулює відносини, які виникли між сторонами спору, як і не наведено ґрунтовних підстав для застосування в межах розгляду даної справи положень спеціального законодавства в сфері захисту прав споживачів, інших підстав, які слугували б підставою для відшкодування моральної (немайнової) шкоди за рахунок відповідача позивачем не наведено. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-3" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню частково, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-3" заборгованість за житлово-комунальні послуги на загальну суму 7969 грн. 35 коп., та відмовляє у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-3" про визнання дій та бездіяльності відповідача протиправними, визнати не чинними рахунки на оплату за житлово-комунальні послуги, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Житлово-будівельного кооперативу "Буревісник-3" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп., який сплачено позивачем Житлово-будівельним кооперативом "Буревісник-3" при зверненні з позовом до суду, що підтверджується оригіналами платіжного документу, який долучено до матеріалів справи, та не вирішує питання щодо розподілу судових витрат по зустрічному позову, оскільки судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: partial