Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі позивачка зареєструвала шлюб 29 серпня 2015 року, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області, за актовим записом №56. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її повному утриманні і вихованні. З часу припинення спільного проживання, відповідач як батько дитини, не цікавиться нею та не надає належної допомоги на її утримання. Позивачці одній важко забезпечити дитину всім необхідним, оскільки вона, окрім вказаної дочки, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Отримуваних доходів, їй на утримання дитини не вистачає, в зв'язку з чим, вважає за доцільне стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підставі наведеного, просила суд винести рішення, яким стягувати, щомісячно, з відповідача на її користь, аліменти на утримання дочки [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, просила суд стягнути з відповідача, на її користь, аліменти за минулий час, а саме за останні два роки і 2 місяці, з часу народження дитини. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач, [PERSON], повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, причини його неявки суду невідомі. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], з 29 серпня 2015 року, перебували в шлюбі, який між ними було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області за актовим записом № 56. За час спільного проживання у них народилася одна дитина, дочка [PERSON],[INFO]. Наразі дитина є малолітньою, перебуває на утриманні матері, позивачки у справі. Окрім дочки [PERSON], має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] - 2004 року народження та сина [PERSON] - 2009 року народження. Вказані обставини підтверджує довідка виконкому Ворохтянської селищної ради від 31 липня 2017 року. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Стаття 183 СК України, передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З цих підстав, суд погоджується із обраним позивачкою способом захисту права своєї малолітньої дитини, шляхом визначення аліментів у частці від доходу відповідача. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частці від доходу визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. У ході судового засідання встановлено, що відповідач не надає належної регулярної допомоги для належного утримання малолітньої дочки, є працездатним, інших утриманців не має, протилежного ним суду не доведено. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у частині 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Відповідно до змін, прийнятих Верховною Радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що обов'язок [PERSON] утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 Сімейного кодексу України) та з урахуванням положення частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання його малолітньої дочки в користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме інтересам дитини та є гарантією, визначеною зазначеними вище Законами України. Вимога позивачки про стягнення аліментів за минулий час, а саме з моменту народження дитини ( [INFO]), не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст. 191 СКУкраїни аліменти на утримання дитини за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів про те, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати через ухилення останнього від їх сплати, тому в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити, як у недоведеній. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви, в даному випадку з 01.08.2017. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 640 грн. судового збору за задоволену позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial