Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення стягнення аліментів, зазначивши, що з 04.08.2012 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Київського районного суду м. Донецька від 18.02.2014 року було розірвано. Від даного шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що рішенням Київського районного суду м. Донецька від 12.02.2014 року було стягнено аліменти з відповідача на її користь у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, відповідно до вказаного рішення було відкрито виконавче провадження ВП №42494050 від 14.03.2014 року, проте постановою від 15.04.2014 року дане виконавче провадження було закрито. Відповідач так і не сплачував жодних аліментів на свою дитину та не намагався будь яким іншим чином брати участь у вихованні сина. Просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1559,00 гривень щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації відповідно до чинного законодавства. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьки: мати [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Відповідно до рішення Київського районного суду м. Донецька Донецької області від 12.02.2014 року, стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 06.12.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою ВП №42494050 від 14.03.2014 року відкрито виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа №2/2547/484/14 від 11.03.2014 року Київського районного суду м. Донецька про стягнення аліментів у розмірі 1000,00 грн. із [PERSON] на користь [PERSON] Постановою ВП №42494050 від 15.04.2014 року закінчено виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа №2/2547/484/14 від 11.03.2014 року Київського районного суду м. Донецька про стягнення аліментів у розмірі 1000,00 грн. із [PERSON] на користь [PERSON] Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя\~статті 51 Конституції України). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст.183 та ст.184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно правової позиції, яка викладена у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку, дитина природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Судом встановлено, що матеріальним забезпеченням дитини займається виключно мати, а відповідач не сплачує аліменти в розмірі визначеному рішенням суду, має заборгованість по сплаті аліментів, тим самим нехтує своїми батьківськими обов`язками. За вказаних обставин, суд виходячи із засад справедливості та об`єктивності вважає за можливе збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1559,00 грн. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~ відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved