Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.10.2017 року по 31.04.2019 року у розмірі 80 081,82 грн., три відсотка річних в розмірі 1575,24 грн., інфляційні витрати в розмірі 6354,14 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення площею 395,3 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач є постачальником теплової енергії у вказаний житловий будинок, при цьому відповідач безпідставно отримує теплову енергію, вартість її не сплачує, договір з позивачем не укладає. Вказане нежитлове приміщення межує з опалювальними приміщеннями житлового будинку, а система опалення у будинку є єдиною для всього будинку. При цьому самовільне відключення від мереж централізованого опалення забороняється, а у встановлений законом спосіб відповідач від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не відмовлявся. Як на правову підставу для задоволення позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 1212, 1213 ЦК України. Представник позивача за довіреністю Вінницький М. В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавав. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення площею 395,3 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Викладене підтверджується договором купівлі-продажу від 26.10.2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Парфенковою І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2025. Згідно актів підключення/відключення № 170/8121 від 07.10.2017 року, №170/8530 від 06.04.2018 року, № 170/10061 від 09.10.2018 року, №170/11405 від 08.04.20019 року житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , було підключено та відповідно відключено до опалення у відповідності до періоду року. Послуга з гарячого водопостачання надається позивачем протягом року. До актів додано перелік отримувачів теплової енергії у житловому будинку, у якому міститься нежитлове приміщення, що належить відповідачу [PERSON] . Позивач зазначає, що нежитлові приміщення, що належить відповідачу, знаходяться 1-му поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок обладнаний централізованою системою опалення, теплопостачання здійснюється позивачем. При цьому нежитлові приміщення межують з опалювальними приміщеннями житлового будинку, над зазначеними приміщеннями розташовані жилі опалювальні квартири, під приміщенням проходять трубопроводи. Відповідач, всупереч діючому законодавству, не надав позивачу дозволу на відключення приміщень, що йому належать, від системи централізованого опалення будинку. Відповідач, споживаючи теплову енергію, не сплачує кошти за отримані послуги, що призвело до утворення заборгованості. Згідно наданої позивачем інформації про нарахування та розрахунки за спожиту теплову енергію заборгованість відповідача [PERSON] за період з 01.10.2017 року по 31.04.2019 року складає 80 081,82 грн. Розрахунок заборгованості здійснений позивачем з урахуванням теплового навантаження та у відповідно до СниП 2.04.05-91 «Опалення, вентиляція та кондиціювання» та «Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії за опалення житлових та громадських споруд, а також на господарські побутові потреби в Україні». Про наявність вказаної заборгованості відповідач [PERSON] повідомлявся позивачем, що підтверджується наданими суду вимогами про оплату боргу від 01.06.2018 року та від 16.05.2019 року. Крім того, позивач щомісячно направляв на адресу відповідача [PERSON] акти виконаних робіт та рахунки-фактури для оплати вартості спожитої теплової енергії. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо сплати вартості спожитої теплової енергії позивач просить суд стягнути з відповідача три відсотка річних в розмірі 1575,24 грн. та інфляційні витрати в розмірі 6354,14 грн., розрахунок розміру яких наданий суду. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги, які надаються позивачем є комунальними послугами. Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Наведеними положеннями законів передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Щодо посилань позивача на самовільне переобладнання відповідачем системи опалення суд зауважує наступне. Відповідно до п.п. 24, 25 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил). Згідно з п.п. 2.1, 2.2 «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року N 4, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання. Згідно з п.п. 2.5, 2.6, 2.7 вищезгаданого Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення. Оскільки відповідачем [PERSON] не виконано вимог «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] здійснив від`єднання від мереж централізованого опалення самовільно та не дотримався вимог щодо складання та затвердження акту про відключення його приміщень від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, закріплених у пунктах 2.6, 2.7 Порядку. При відключенні від мереж централізованого опалення без дотримання Порядку, дії споживача вважаються самовільними, протиправними, які тягнуть відповідальність за самовільне переобладнання приміщень та не надають підстав для припинення обов`язків власників зі сплати за послуги з теплопостачання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 25.09.2019 року по справі № 522/401/15-ц. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст.1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання підлягає задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з чим, з відповідача [PERSON] на користь позивача КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2017 року по 31.04.2019 року у розмірі 80 081,82 грн., три відсотка річних в розмірі 1575,24 грн., інфляційні витрати в розмірі 6354,14 грн. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved