Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася в суд з позовом до Конотопської міської ради, виконавчого комітету Конотопської міської ради в якому просить стягнути з Виконавчого комітету Конотопської міської ради заборгованість по заробітній платі у сумі 27644,26 грн. Свої вимоги мотивує тим, що у період з 12.05.2011 року по 28.02.2019 року вона перебувала у трудових відносинах з Редакцією газети "Конотопський край" на посаді головного бухгалтера, їй було нараховано, але не виплачено заробітну плату у розмірі 27644,26 грн., що підтверджується Довідкою від 29 квітня 2021 року №2 виданої Ліквідатором Редакції газети "Конотопський край". 28.02.2019 року вона була звільнена з займаної посади відповідно п і ст.36 КЗпП України за угодою сторін. На її неодноразові звернення до роботодавця надійшло повідомлення про відсутність коштів для погашення заборгованості з виплати заробітної плати. Згідно довідки про рахунок і залишок коштів, станом на 19.05.2021, на рахунку Конотопський край залишок коштів 152,56 грн. Оскільки, її право на своєчасне отримання заробітної плати порушується понад два роки, а у Редакції газети "Конотопський край" відсутні кошти на погашення заборгованості, до того ж, майно Редакції згідно з п.3.3. Статуту є комунальною власністю і закріплено за нею на праві господарського відання, змушена позиватися до суду з вимогою стягнути з Конотопської міської ради, як із співзасновника, в порядку субсидіарної відповідальності нараховану та не виплачену мені заробітну плату. Зазначає, що 01.01.2016 року набув чинності Закон України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобі масової інформації", яким було зобов`язано проведення роздержавлення засобів масової інформації. 14.09.2018 відбулися збори трудового колективу редакції газети "Конотопський край", на яких вирішено та направлено до Конотопської міської ради Пропозицію трудового колективу редакції газети "Конотопський край" стосовно виходу Конотопської міської ради із складу співзасновників газети "Конотопський край" та редакції газети з перетворенням газети "Конотопський край" та редакції газети членами її трудового колективу у суб`єкт господарювання із збереженням назви, цільового призначення, мови видання і тематичної спрямованості газети. Але дану пропозицію проігноровано. Після листа від Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 14.01.2019 року №03.2-09-18/78 щодо видання наказу про визнання недійсним свідоцтва про державну реєстрацію газети "Конотопський край", Конотопська міська рада прийняла рішення про припинення її шляхом ліквідації. Тож, 14.01.2019 випуск газети "Конотопський край" було припинено, оскільки свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації газети "Конотопський край": серія CM №013 від 01.12.1993 визнано недійсним. Враховуючи неможливість здійснювати видавничу діяльність, відсутність будь-якої спонсорської допомоги, фінансової допомоги співзасновників, чи субсидії, поточних трансфертів з міського бюджету, до того ж враховуючи, що станом на 01.01.2019 року було передплачено газети "Конотопський край" 589 примірників на суму 79947,00 грн. і дані кошти були повернуті передплатникам, редакція газети самостійно не могла сплатити заборгованість з виплати заробітної плати. Вважає, що саме Конотопська міська рада внаслідок своєї бездіяльності призвела до неможливості редакції газети здійснювати свою статутну діяльність та отримувати прибуток та своєчасно сплачувати заробітну плату трудовому колективу. Не враховуючи позицію трудового колективу та не визначивши фінансову спроможність редакції газети, 29.01.2019 року Конотопська міська рада прийняла рішення "Про припинення шляхом ліквідації юридичної особи редакції газети "Конотопський край". На момент звернення з позовом до суду згідно з інформацією з відкритої бази даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що ведеться Міністерством юстиції України, юридична особа, редакція газети "Конотопський край", досі значиться "в стані припинення". У зв`язку з тим, що Конотопська міська рада є засновником Редакції газети "Конотопський край", але не має своїх рахунків для сплати заборгованості по заробітній платі, тому доцільно стягнути заборговані кошти з виконавчого органу, а саме з Виконавчого комітету Конотопської міської ради. У справі № 5023/4388/12 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що умовою покладення субсидіарної відповідальності на ОМС за змістом ч.7 ст.77 ГК та ч. 10 ст. 78 ГК є недостатність коштів, які є у розпорядженні комунального підприємства Конотопська міська рада надала відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що Конотопська міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування, який здійснює керівництво територіальною громадою міста Конотоп та через особливий статус, не може виступати платником заборгованості по заробітній платі. Міська рада має право приймати відповідне рішення сесії про прийняття (затвердження) міського бюджету, як основного кошторису міста та відповідних програм міста про використання бюджетних коштів, але самостійно здійснювати будь-які виплати повноважень не має. Кошти на утримання редакції газети «Конотопський край» для здійснення виплати заробітної плати в місцевому бюджеті на 2019 рік передбачені не були. Вимога позивача про стягнення заробітної плати суперечить вимогам ч.2 ст. 6 та ст.19 Конституції України. Виконавчий комітет Конотопської міської ради надав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вважаючи вимоги позивача безпідставними. Свої заперечення мотивує тим, що відповідно до положень Бюджетного кодексу України, міська рада та її виконавчий комітет є взаємопов`язаними органами, однак, мають самостійні права та обов`язки, компетенцію та повноваження. Виконавчий комітет міської ради не є засновником редакції газети «Конотопський край» чи роботодавцем позивача. Зазначає, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити. Суду пояснила, що є ліквідатором редакції газети «Конотопський край», у якій працювала головним бухгалтером та була звільнена за згодою сторін. На момент звільнення їй не було виплачено заробітну плату в сумі 27644,26 грн. Це заробітна плата за 2,5 місяці. Наразі підприємство перебуває в стані припинення, ліквідаційний баланс не складався. Процедура банкрутства відсутня. Відповідач Конотопська міська рада у відзиві на позов розгляд справи просить проводити у відсутності представника міської ради, у задоволенні позову відмовити. Відповідач Виконавчий комітет Конотопської міської ради у відзиві на позов розгляд справи просить проводити у відсутності представника міської ради, у задоволенні позову відмовити ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно із довідкою від 29 квітня 2021 року, за підписом [PERSON] - ліквідатора Редакції газети «Конотопський край», [PERSON] працювала в редакції газети на посаді головного бухгалтера і їй була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 27644,26 грн. (а.с. 11). Згідно записів у трудовій книжці [PERSON] , [INFO] , 12 травня 2011 року її призначено на посаду головного бухгалтера в Редакції газети «Конотопський край», а 28.02.2019 року звільнено із займаної посади за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП (а.с. 12, 14 на звороті). Згідно статуту редакції газети «Конотопський край» засновниками газети є : Конотопська міська рада та трудовий колектив редакції (п.1.3). Майно редакції складається з основних засобів, обігових коштів, а також фінансових та інших активів, відображених у її бухгалтерському балансі (п.3.1). Майно та кошти формуються за рахунок: майна переданого Засновником (співзасновниками); доходів від реалізації продукції рекламної діяльності, надання інформаційних послуг, а також від інших видів діяльності, незабороненої законом; субсидії, поточних трансфертів з міського та державного бюджетів; фінансової допомоги співзасновників; спонсорських та благодійних внесків від фізичних та юридичних осіб; інших джерел незаборонених чинним законодавством України (п.3.2). Ліквідація та реорганізація редакції проводиться відповідно до законодавства за рішенням співзасновників чи за рішенням суду (п.8.3). Редакція ліквідується також у випадках визнання її банкрутом (п.4.1) (а.с. 16-19). Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців підтверджується, що Редакції газети «Конотопський край» присвоєно ідентифікаційний код 13999152, місцезнаходження юридичної особи: 41600, Сумська область, місто Конотоп, проспект Миру, будинок 8 (а.с. 21). 14 вересня 2018 року трудовий колектив редакції газети «Конотопський край» відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» звернувся із пропозицією стосовно виходу Конотопської міської ради із складу співзасновників газети «Конотопський край» та редакції газети з перетворенням газети та редакції газети членами її трудового колективу у суб`єкт господарювання із збереженням назви, цільового призначення, мови видання і тематичної спрямованості газети та щодо створення комісії з перетворення газети (а.с. 26-29) 16 листопада 2018 року Головне територіальне управління юстиції у Сумській області адресувало листа засновнику газети «Конотопський край» Конотопській міській раді про необхідність в термін до 31.12.2018 року здійснити всі заходи щодо перереєстрації друкованого видання відповідно до Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» (а.с. 24). За інформацією Сумської дирекції «Укрпошти», редакція газети «Конотопський край» попередила про припинення виходу газети в зв`язку з тим, що не пройшла процес роздержавлення згідно Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів інформації» листом № 1 від 09.01.2019 року. Кошти за передплату газети з січня 2019 року повернуті у встановленому порядку (а.с. 23) Згідно із наказом головного територіального управління юстиції у Сумській області № 28/7 від 14.01.2019 року визнано недійсним свідоцтво про державну реєстрацію газети «Конотопський край» СМ № 013 від 01 грудня 1993 року (а.с. 25). Рішенням тридцять четвертої сесії сьомого скликання від 29 січня 2019 року припинено діяльність юридичної особи шляхом ліквідації редакції газети «Конотопський край» (ЄДРПОУ 13999152, розташована за адресою: пр. Миру, 8, м. Конотоп Сумської області). Призначено ліквідатором головного бухгалтера редакції газети «Конотопський край» Кейдун Т.О.; ліквідатору здійснити дії, пов`язані з ліквідацією редакції газети згідно вимог чинного законодавства; встановлено строк заявлення кредиторами своїх вимог два місяці з дня оприлюднення державним реєстратором оголошення про припинення редакції газети «Конотопський край» шляхом ліквідації (а.с. 21). За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Редакція газети «Конотопський край» (ЄДРПОУ 13999152) з 01.02.2019 року перебуває в стані припинення (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result). IV. Норми права. За змістом ст. 19 Конституції правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст. 19 Конституції України). При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення (ч.1 ст. 115 КЗпП України). Статтею 116 КЗпП України передбачено що при звільненні працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч.5 ст. 104 ЦК України). Орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію (ч.1 ст. 105 ЦК України). Орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначає комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється (ч.3 ст. 105 ЦК України). До ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи (ч.4 ст. 105 ЦК України). Відповідно до ч.5 ст. 105 ЦК України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом (ч.3 ст.110 ЦК України). Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи ( ч.4 ст. 111 ЦК України). Відповідно до ч.9 ст. 111 ЦК України виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Згідно із ч.11 ст. 111 ЦК України після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання податковим органам. Відповідно до ч.5 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом (ч.3 ст. 96 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 176 Цивільного Кодексу України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. V. Оцінка суду. Вислухавши позивача, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Законодавець у частині першій статті 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами частин другої та третьої статті 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Таким чином, законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі, а суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих осіб, які відповідати за позовом не повинні, або притягнув не всіх відповідачів, він не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача, яке суд зобов`язаний задовольнити. Відтак, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача має виходити саме від позивача, який її реалізує шляхом подачі відповідного клопотання, у якому обґрунтовує необхідність такої заміни та зазначає, чому первісний відповідач є неналежним, а також вказує того, хто є належним відповідачем. Подання позивачем такого клопотання свідчить про те, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З огляду на вищевикладене, суд позбавлений права самостійно замінювати неналежного відповідача на належного або залучити останнього в якості співвідповідача. У постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 761/41071/19 (провадження № 61-2192св20) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19). Суд враховує, що юридична особа - Редакція газети "Конотопський край" наразі перебуває в стані припинення (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result). Конотопська міська рада та Виконком Конотопської міської ради не є роботодавцями позивача і не є належними відповідачами. Визначені законом підстави для покладення на Конотопську міську раду як на засновника субсидіарної відповідальності, виходячи з вимог ч.1 ст. 96, ч.1 ст. 176 ЦК України, відсутні. Крім того, виконавчий комітет Конотопської міської ради, з якого позивач просить стягнути заборгованість по заробітній, не є засновником Редакції газети "Конотопський край", а є самостійною юридичною особою. З огляду на той факт, що на час вирішення справи Редакція газети "Конотопський край" перебуває в стані припинення, належним відповідачем має бути ліквідаційна комісія (ліквідатор), оскільки в силу вимог ч.4 ст. 105 ЦК України саме до ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. З огляду на викладене, у задоволенні позову слід відмовити

Outcome: dismissed