Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Позов мотивовано тим, що 31.10.2014 року приблизно о 10.50год. [PERSON] в м. Вінниці виїжджаючи з другорядної дороги вул. Соколова на головну дорогу вул. Соборна, керуючи автомобілем [NUMBER] не переконавшись в безпечності своїх дій, не надавши перевагу в русі автомобілю [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Після зіткнення автомобіль марки «БМВ» відкинуло на нерухомий трамвай №312 «Міраж» під керуванням водія [PERSON], що здійснювала посадку висадку пасажирів. Внаслідок ДТП були пошкодженні транспортні засоби. Тобто своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 16.11 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2014 року за результатами розгляду адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП дорожньо транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] Згідно висновку ТОВ «Джерман Центр» щодо оцінки відновлювального ремонту автомобіля марки «БМВ», наданих рахунків на оплату праці «3С00005973 від 26.11.2014 року накладної №1 від 26.11.2014 року на купівлю комплектуючих деталей для ремонту загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 141\~829,92грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 141\~829, 92грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10000грн. у відшкодування моральної шкоди. 17.07.2015 року представник позивача надав суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 212\~958,74грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10\~000грн. у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2015 року до участі в справі залучено в якості співвідповідача ПАТ «Страхова компанія «Уніка» (а.с.39). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Представник відповідача ПАТ «СК «Уніка» в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Враховуючи думку учасників судового процесу, вимоги ч. 2 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, постановивши по справі рішення на підставі наданих суду доказів. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері недоговірних зобовязань, повязаних з відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. на користь держави (а.с.4). Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2014 року встановлено, що 31.10.2014 року 31.10.2014 року приблизно о 10 год. 50 хв. водій [PERSON] в м. Вінниці виїжджаючи з другорядної дороги вул. Соколова на головну дорогу вул. Соборна, керуючи автомобілем [NUMBER] не переконавшись в безпечності своїх дій, не надавши перевагу в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Після зіткнення автомобіль [NUMBER] відкинуло на нерухомий трамвай № 312 Міраж під керуванням водія [PERSON], що здійснювала посадку-висадку пасажирів. Внаслідок ДТП були пошкодженні транспортні засоби. Тобто, своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 16.11 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідальність власника автомобіля\~[NUMBER] [PERSON] застрахована відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3015967, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду завдану майну становить 50 000,00 грн., франшиза 0,00 грн. Згідно п. 1.3.2.1 ліміт відповідальності за шкоду нанесену майну третіх осіб становить 60\~000грн.(а.с.36, 37). Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 406/15-21 від 01.07.2015 року вартість ремонтних робіт для відновлення автомобіля [NUMBER] складає 16941,67грн. Вартість матеріалів, вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту автомобіля [NUMBER] складають величину 13212,74грн. та 237709,28грн. відповідно. Втрата товарної вартості автомобіля [NUMBER] складає 0грн. Ринкова вартість автомобіля [NUMBER] станом на дату ДТП (31.10.2014 року) складала 153\~196,64грн. Розрахункова вартість залишків автомобіля [NUMBER] на дату оцінки без врахування попиту на ринку регіону та термінів на їх реалізацію складає 93871,90грн. ( як бувших у користуванні) та вартість тих, що не придатні до використання по величині їх ваги за ціною металобрухту ( за цінами вартості металобрухту на дату реалізації) (63-81). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина друга вказаної статті передбачає, що збитками є: 1)втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна. У відповідності ч. ч. 1, 2 ст.1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 Постанови № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). За правилами п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно ст. 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Згідно ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Стаття 22 цього ж Кодексу до реальних збитків відносить втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. В силу ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди\~\~життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог п. 30.1 ст. 30 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961- IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо транспортної пригоди. Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 406/15-21 від 01.07.2015 року ринкова вартість автомобіля станом на дату ДТП 31.10.2014 року складала 153\~196,64грн., а залишкова вартість складає 93871,90грн. Таким чином, вартість відновлювального ремонту перевищує вартість автомобіля на час заподіяння шкоди на 114\~667,05грн. ( 267\~863,69 грн. (вартість відновлювального ремонту 16941,67грн. + вартість необхідних для ремонту матеріалів 13212,74 грн. + вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту 237\~709,28грн.) 153\~196,64грн. ( ринкова вартість автомобіля станом на дату ДТП)). Враховуючи викладене, автомобіль БМВ 750І слід вважати знищеним, оскільки його ремонт є економічно недоцільним та необґрунтованим. Згідно п. 30.2 ст. 30 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо транспортної пригоди. Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 406/15-21 від 01.07.2015 року розрахункова вартість залишків автомобіля на дату оцінки без врахування попиту на ринку регіону та термінів на їх реалізацію складає 93\~871,90грн. Різниця між вартістю автомобіля до та після дорожньо транспортної пригоди становить 59\~324грн. ( 153\~196,64грн. ( ринкова вартість автомобіля станом на дату ДТП) -93871,90грн. (розрахункова вартість залишків автомобіля на дату оцінки без врахування попиту на ринку регіону та термінів на їх реалізацію). Як визначено п. 22.1 ст. 22 ЗУ ««Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням). Як встановлено в судовому засіданні, про що зазначив представник позивача і в заяві про збільшення позовних вимог, страховою компанією «Уніка» було виплачено позивачу страхову виплату в розмірі 54\~904,95грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди з [PERSON], однак суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь позивача 4419,05грн. у відшкодування матеріальних витрат ( 59324грн. ( різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП) - 54904,95грн. (матеріальний збиток відшкодований страховою компанією «Уніка»)). Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я \~або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, конкретну ситуацію, що склалась, а саме перенесений нервовий стрес, з пошкодженням майна, з порушенням нормального ритму життя, втратою соціальних звязків, перспективи реалізації особистих планів, інші істотні обставини. Виходячи із предявлених доказів заподіяння моральної шкоди та ступеню моральних переживань позивача, виходячи із вимог розумності та справедливості, суд оцінює завдану моральну шкоду [PERSON] в розмірі 3 000грн., яку необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60грн. Крім того, враховуючи що представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, яка не була оплачена судовим збором, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір в розмірі 711,29грн. На підставі викладеного згідно ст. ст. 22, 979, 988, 989, 999, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ЗУ ««Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial