Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

29.11.2021 представник заявника [PERSON] адвокат С.Г.Грущенко звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із заявою про видачу обмежувального припису на строк 6 місяців стосовно заінтересованої особи [PERSON] , заборонивши останньому перебувати у місці проживання за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви вказано, що заявник [PERSON] разом із заінтересованою особою [PERSON] і дружиною заявника [PERSON] разом проживають за вказаною адресою. 23.10.2020 суддею закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП. 24.12.2020 О. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу 340 грн. 22.09.2021 [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оголошено усне зауваження. [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство стосовно заявника і його дружини, перебуває у нетверезому стані, вчиняє суперечки, брутально висловлюється на адресу заявника. Між заявником і заінтересованою особою є вкрай напружені стосунки. Звернення заявника до правоохоронних органів стосовно дій заінтересованої особи не дали очікуваного результату і не змінили поведінки і ставлення заінтересованої особи до заявника. 30.11.2021 заяву прийнято до провадження суду, судове засідання призначене 01.12.2021 о 15 год. 20 хв. Заінтересована особа викликана у судове засідання, у т.ч. шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою https://sm.pl.court.gov.ua/sud1627/pres-centr/novunu/1220741/ Заявник у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Представник заявника у судовому засіданні вимоги заяви підтримав повністю, наголосив на систематичному притягненні заінтересованої особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, побоюванні заявника щодо дій заінтересованої особи. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, пояснень чи будь-яких документів у справі не надавала. Неявка заявника і заінтересованої особи у судове засідання не перешкоджає відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України розгляду справи по суті. Також суд зважає на припис ч. 2 ст. 3505 ЦПК України про розгляд судом справи про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Вивчивши заяву про видачу обмежувального припису, вивчивши надані заявником і додатково витребувані судом з власної ініціативи докази, суд встановив таке. Заінтересована особа [PERSON] є сином заявника [PERSON] і [PERSON] . Усі троє проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа виконавчого комітету Оболонської сільської ради від 30.11.2021 № 1295 заінтересована особа [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] , у складі сім?ї має батька [PERSON] (заявника) і матір [PERSON] .Сіренко. [PERSON] не працює, схильний до зловживання алкогольними напоями, питання стосовно нього адміністративною комісією виконавчого комітету не розглядалося. Стосовно [PERSON] протягом 2020 2021 років органом поліції складено 3\~адміністративних протоколи про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Так, постановою судді Семенівського районного суду Полтавської області від 23.10.2021, справа № 547/1011/20, закрито провадження про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП. Йдеться про вчинення [PERSON] 19.07.2020 протиправних дій стосовно сестри [PERSON] . Постановою судді Семенівського районного суду Полтавської області від 24.12.2020, справа № 547/1224/20, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу 340\~грн. Йдеться про вчинення [PERSON] 02.11.2020 протиправних дій стосовно батька [PERSON] (заявника). Постановою судді Семенівського районного суду Полтавської області від 22.09.2021, справа № 547/717/21, [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за малозначністю, оголошено усне зауваження. Йдеться про вчинення [PERSON] 17.07.2021 протиправних дій стосовно співмешканки [PERSON] . Відтак лише один\~із трьох вказаних у заяві про видачу обмежувального припису випадків стосується протиправних дій заінтересованої особи щодо заявника, який відбувся 02.11.2020, тобто більш як рік тому. Суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК\~України). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.\~1\~ст. 83 ЦПК України). Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Тобто процесуальний обов`язок доведення позовних вимог, у т.ч. надання відповідних доказів (письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів, показань свідків) покладено саме на особу, яка звертається з позовом до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України суд з власної ініціативи витребував і долучив до справи докази щодо попереднього притягнення заінтересованої особи до адміністративної відповідальності. З огляду на обмежений строк розгляду справи і неявку у судове засідання заявника, не вказання заявником на можливих свідків тощо суд позбавлений можливості з власної ініціативи витребувати інші докази у справі та ухвалює рішення на підставі наявних доказів. Будь-яких інших доказів, окрім вивчених судом і зазначених вище у рішенні, матеріали цивільної справи не містять. Заявник не з`явився у судове засідання задля можливого допиту його судом як свідка, не вказав на свідків, котрі б могли вказати на можливі діяння заінтересованої особи стосовно заявника чи дружини заявника після 02.11.2020. Надані представником заявника у судовому засіданні пояснення щодо можливих стосунків між учасниками справи не є джерелом доказів згідно чинного ЦПК України. Можливість видачі судом обмежувального припису визначена, зокрема, Законом України "Про\~запобігання та протидію домашньому насильству", ст.ст. 3501 3508 ЦПК України. Так, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про\~запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Учасники справи підпадають у сферу дії зазначеного Закону. Обмежувальний припис, як спеціальний захід протидії домашньому насильству, стосовно кривдника може полягати у забороні кривдникові перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою на строк від одного до шести місяців. Це передбачено у п. 2 ч. 1 ст. 24, п. 1 ч. 2 ст. 26, ч. 4 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Відповідно до ч. 4 ст. 26 зазначеного Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Вивчивши заяву про видачу обмежувального припису, вислухавши представника заявника, вивчивши та оцінивши усі надані заявником і витребувані судом докази, з урахуванням вимог щодо належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, доказів, оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності, суд відмовляє у вдачі обмежувального припису у зв`язку із недоведеністю. Суд акцентує увагу, що єдиним належним і допустимим доказом доведено вчинення заінтересованою особою протиправних дій стосовно заявника 02.11.2020. Схильність заінтересованої особи до зловживання алкогольними напоями не свідчить про вчинення ним протиправних дій стосовно заявника. Відповідно до ч. 3 ст. 3505 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису судовий збір 454,00\~грн. віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed