Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись на те, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі ОСББ «Сердолік» з 01 липня 2012 року. Внаслідок несплати відповідачкою, яка є власником квартири [ADDRESS] комунальних утворився борг в розмірі 12 288 гривень 25 копійок, який і просив стягнути відповідача, звертаючись з відповідним позовом до суду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.03.2014 року відкрито провадження у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сердолік» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 червня 2014року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення Окружним адміністративним судом м. Києва справи № 826/14153/13-а, порушеній за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], до ОСББ "Сердолік", Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про припинення державної реєстрації ОСББ "Сердолік". Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 травня 2014 року, яка набрала законної сили у задоволенні адміністративного позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], до ОСББ "Сердолік", Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про припинення державної реєстрації ОСББ "Сердолік" - відмовлено. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року відновлено провадження за позовною заявою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сердолік" до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг та призначено судове засідання на 18 лютого 2015 року. 17 лютого 2015 року відповідачка, [PERSON] через канцелярію Дарницького районного суду м. Києва подала письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю участі її представника в даному судовому засіданні. При цьому, оскільки поважних причин для відкланення розгляду справи відповідачем не надано та враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 157 ЦПК України, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав уточнені в процесі розгляду справи позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території, централізоване опалення, холодне та гаряче водопостачання за період з 01.07.2012 року по 30 квітня 2014 року у розмірі 12 049 гривень 90 копійок, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки Форми-3 № 68/2013 ОСББ «Сердолік» [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] у двокімнатній квартирі на 9 поверсі 23 поверхового будинку, який належить ОСББ «Сердолік» (а.с.61). Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2012 зобов'язано КП "Житло-сервіс" передати на баланс ОСББ "Сердолік" житловий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 № 1521. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Статтями 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунку (а.с.54, зворотній) за період з 01.07.2012 року по 01 квітня 2014 року відповідач не сплачувала за житлово-комунальні послуги, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 12 049 гривень 90 копійок. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил наданню населенню послуг з газопостачання споживачі зобов'язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529, а з 01.06.2011 року згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року плата за використовування теплової та електричної енергії, газу та водопостачання і каналізацію та інші послуги власниками квартир, наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Враховуючи зазначене, відповідачка, будучи наділена правом подання доказів, в порядку ч. 1 ст. 60 ЦПК України не подала жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на безпідставність та необгрунтованість вимог позивача, не переконала суд у своїй правоті та не довела обставини, на які посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень. З врахуванням встановлених обставин справи, суд,

Outcome: approved