Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

11 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП "Волиньвугілля" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві. Свої вимоги мотивує тим, що понад 23 роки пропрацював шахтарем на підземних роботах з важкими шкідливими умовами праці, останнє місце роботи - ВП "Шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля". Вказує, що в результаті роботи із сильним та постійним фізичним навантаженням, пилом, шумом, несприятливим мікрокліматом, відсутності належних засобів захисту виданих роботодавцем отримав профзахворювання, а саме: хронічну попереково-крижову радикулопатію L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромом; хронічну двобічну сенсоневральну приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (II ст.) за класифікацією Остапкович і Пономарьової; хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ (першого-другого ступеня). Зазначає, що внаслідок даних хвороб у нього постійно відчувається біль в поперековому відділі хребта, з іррадіацією в праву ногу, оніміння правої ноги, обмеження рухів в попереку, кашель, задишка при помірному фізичному навантаженні, біль в грудній клітині, загальна слабкість, втомлюваність, підвищена пітливість, підвищений АТ, зниження слуху, шум в голові. Зазначає, що неодноразово перебував на лікуванні, був направлений до Інституту медицини праці Національної Академії медичних наук України для обстеження і вирішення питання про можливий зв`язок захворювання з професією, Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України надав медичний висновок про встановлений діагноз, одержаний внаслідок профзахворювання. 18.09.2020 року було складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, яким встановлено, що причиною виникнення професійних захворювань упозивача є пил, шум, фізичне навантаження, робоча поза, нахили тулуба, несприятливий мікроклімат. Вказує, що згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 12 ААА № 022139 від 13.10.2020 року встановлено 65% втрати професійної працездатності, в тому числі: 30% по радикулопатії, 25% по хронічному бронхіту і 10% по приглухуватості, відповідно до довідки до акта огляду МСЕК Серії 12 ААБ №693169 від 13.10.2020 року внаслідок профзахворювання встановлена третя група інвалідності. Позивач у позові посилається на те, що заподіянаморальна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав у зв`язку із отриманням професійних захворювань, постійних лікувань у лікарнях. Позивач зазначає, що внаслідок одержаних профзахворювань отримав обмеженість у фізичних можливостях, що суттєво вплинуло на звичайний повсякденний спосіб життя, потягло додаткові витрати та зниження матеріального становища сім`ї, постійний фізичний дискомфорт та незручність у рухах та диханні, здатності добре все чути та добре бачити, вплинуло на ведення підсобного господарства. Позивач враховуючи характер фізичних та моральних страждань, їх постійну тривалість, оцінює заподіяну йому моральну шкоду за завдану ушкодженням здоров`я на виробництві у розмірі 137670,00 грн., яку просить стянути з відповідача та понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до проведення судового засідання представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності представника відповіда, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду, при винесенні рішення просить врахувати відзив на позов. Дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 23 роки пропрацював шахтарем на підземних роботах з важкими шкідливими умовами праці, останнє місце роботи ВП "Шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля" на підземних роботах. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18.09.2020 року позивачу [PERSON] встановлено хронічне професійне захворювання: хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (II ст.) за класифікацією Остапкович і Пономарьової; хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ (першого-другого ступеня) (а.с.19-20). Згідно з пункту 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18.09.2020 року, причина виникнення професійного захворювання: фізичне навантаження, робоча поза, нахили тулуба, несприятливий мікроклімат, шум, пил (а.с.19-20). Висновком Волинського обласного бюро МСЕК від 13.10.2020 року позивачу [PERSON] встановлено 65% втрати професійної працездатності, в тому числі: 30% по радикулопатії, 25% по хронічному бронхіту і 10% по приглухуватості з 07.10.2020 року та встановлено ІІІ групу інвалідності. Вказані обставини підтверджуються копією довідки МСЕК (а.с.21, 22). Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ДП «Волиньвугілля» не забезпечив безпечних умов праці [PERSON] на робочому місці. Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Волиньвугілля» позивачу [PERSON] спричинено моральну шкоду, яка виразилась у тому, що останній отримав професійне захворювання, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 65% професійної працездатності. Відтак, спричинена позивачу моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Волиньвугілля», з вини якого вона заподіяна. Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 №4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача [PERSON] слід стягнути 100000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, те, що позивач [PERSON] отримав професійне захворювання - хронічну попереково-крижову радикулопатію L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромом; хронічну двобічну сенсоневральну приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (II ст.) за класифікацією Остапкович і Пономарьової; хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ (першого-другого ступеня). Внаслідок професійного захворювання позивач втратив 65 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях, а саме: протипоказана важка фізична робота, потребує спостереження та лікування у терапевта, лора та невролога. Втрата здоров`я позивача призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, незручностей в побуті, постійному фізичному дискомфорті та незручності у побуті, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач отримав негативні зміни в житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища - зниження прибутків та витрати на постійне медикаментозне лікування, а тому виходячи із характеру душевних страждань [PERSON] та із засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 100000,00 грн. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги фінансове становище відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає в користь позивача 2000,00 грн. понесених судових витрат на правничу допомогу, що підтверджується документально (а.с.24-28). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial