Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй атестата про освіту, виданого 01 листопада 1970 року на ім`я « [PERSON] », де невірно зазначено її ім`я. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначає, що народилась [INFO] в с. Блажове, Рокитнівського району Рівненської області. 05 січня 1968 року заявник була зарахована на навчання до Березнівського МПТУ №4 за професією «Кравець з індивідуального пошиття верхнього одягу». 01 листопада 1970 року закінчила Березнівське МПТУ №4 і отримала атестат № [NUMBER] , де замість її імені « [PERSON] » неправильно вказали « [PERSON] ». До теперішнього часу на цю помилку ніхто уваги не звертав і вона жодним чином не заважала їй влаштуватися на роботу та працювати. У 2020 році вона звернувся до Рокитнівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян управління Пенсійного фонду України Рівненської області за призначенням пенсії. ДПТНЗ «Березнівське вище професійне училище» як зараз перейменоване училище, де вона навчалась, видано довідку про те, що вона дійсно там навчалася в період з 05.01.1968 р. по 01.11.1970 р., але актом позапланової перевірки відповідності первинних документів змісту довідки про період навчання, наданої для призначення пенсії саме через помилку в написанні імені відповідність не встановлено, тому управління не може прийняти цей документ як підтвердження її трудового стажу та не може на підставі такого документа здійснити призначення пенсії. Заявнику було роз`яснено про необхідність через суд встановити факт належності їй атестату про освіту. Виправити вказану помилку в позасудовому порядку немає можливості, оскільки навчальний заклад «Березнівське МПТУ №4 у зв`язку з реорганізацією було перейменовано у ДПТНЗ «Березнівське вище професійне училище», тому там не можуть видати їй атестат про освіту від імені Березнівського МПТУ №4, де вона навчалася. Встановлення факту належності атестата про освіту необхідно заявнику для перерахунку призначеної пенсії. Просить встановити факт, що має юридичне значення, що атестат про освіту виданий 01 листопада 1970 року на ім`я « [PERSON] », належить [PERSON] . В судовому засіданні заявник [PERSON] подану до суду заяву підтримала, посилаючись на обставини викладені у заяві та доповнила, що у свідоцтві про народження записана [PERSON] , в школі навчалась як [PERSON] , батьки називали [PERSON] , а коли і [PERSON] . В селі, крім [PERSON] , називали її [PERSON] і [PERSON] . Старші люди називали [PERSON] . Коли навчалась, то вчителі і товариші звертались до неї за ім`ям [PERSON] , [PERSON] . Після закінчення Березнівського училища отримала спеціальність закрійника на ім`я [PERSON] , проте не надала цьому факту жодного значення, оскільки після свого працевлаштування атестат у неї ніхто не вимагав, крім того, в подальшому вона продовжила навчання у Острозькому навчально - виробничому комбінаті з 1971 року по 1972 роки. Просила заяву задовольнити, оскільки іншим шляхом довести, те , що атестат належить їй не має можливості. Вважає, що атестат був виписаний на [PERSON] через те, що називали її по - різному. Представник заінтересовані особи, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно вимог закону. Свідок [PERSON] пояснила що проживає із заявницею в одному селі, знає її давно і як односельчанку і як ученицю Березнівського ПТУ, так як сама там навчалась. Стверджує, що заявнипця також навчалась в одному з нею навчальному закладі Березнівському професійно технічному училищі № 4, разом їздили на начання та додому, обоє жили на квартирах. Однак, навчалися на різних курсах . Вона - на "демісезонному верхньому одязі", а заявниця - була закрійщиком і швачкою. Підтвердила, що в процесі навчання [PERSON] називали по різному: [PERSON] , [PERSON] , проте вона є [PERSON] . Свідок [PERSON] вказала, що знає [PERSON] давно, майже 28 років. По школі її ще не знала, так як молодша і навчалась пізніше, однак знає, що заявниця навчалась у Березному в ПТУ № 4. Коли заявниця вже працювала завідуючою в комібнаті, то вона сама тільки навчалась, вказала, що заявниця передавала їй свою трудову книжку, а вона возила її у Березнівське училище, щоб там поставили якусь відмітку. Також підтвердила, що заявницю називали і [PERSON] і [PERSON] , однак це була одна і та ж сама особа. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно паспорту [PERSON] народилася [INFO] в с. Блажове, Рокитнівського району Рівненської області (а.с.4-5). Згідно Атестату [NUMBER], виданого на ім`я [PERSON] , остання навчалася в училищі з 05.01.1968 року по 01.11.1970 року та отримала спеціальність кравець індпошиву верхнього одягу (а.с.6). Продовжила навчання як [PERSON] в Острожському навчально- виробничому комбінаті за спеціальністю закрійник, що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] від 29.07.1972 року, записи до якого внесено російською мовою. Заявником надано довідку Державного професійно- технічного навчального закладу «Березнівське вище професійне училище» про те що вона дійсно навчалась в Березнівському МПТУ №4 за професією «Кравець з індивідуального пошиття верхнього одягу» з 05 січня 1968 р. (наказ про зарахування №1-к від 05.01.1968 р.) по 01 листопада 1970 р. (наказ про відрахування №8-к від 01.11.1970 р.). В зв`язку з реорганізацією МПТУ №4 перейменовано у ДПТНЗ «Березнівське вище професійне училище» з 10.02.2007 р. (наказ Міністерства освіти і науки України №109 від 10.02.2007 р (а.с.9). При цьому, згідно Акту №10 позапланової перевірки відповідності первинних документів змісту довідки про період навчання, наданої для призначення (перерахунку) пенсії [PERSON] головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи управління контрольно-перевірочної роботи [PERSON] з відома директора ДПТНЗ «Березнівське ВПУ при проведенні перевірки книги наказів за 1968-1970 р., встановлено: в книзі наказів про зарахування і відрахування учнів училища м. Березне, яка розпочата 24.08.1963 року (наказ №1-к) та завершена 07.03.1970 року (наказ №28-к), на аркуші 31 є наказ №1-к по Березнівському МПТУ від 05.01.1968 року «О зачислении учащихся», де записано, що відповідно до поданої заяви зараховані в склад учнів з 05.01.1968 року по спеціальності «портные по пошиву вершней одежды индивидуального заказа» в групи №17 під номером 5 [PERSON] . В книзі наказів про зарахування і відрахування учнів училища №4 м. Березне, яке розпочато 16.05.1970 року (наказ №29-к), на аркуші №5 є наказ №32-к по Березнівському МПТУ №4 від 01 листопада 1970 року «О выпуске и передаче учащихся на предприятие», де записано, що відповідно з наказом начальника Рівненського облуправління по профтехосвіті від 04.11.1970 р. відрахувати із складу учнів, як здавших випускні кваліфікаційні екзамени після закінчення повного курсу навчання і передати на підприємство побутового обслуговування населення наступних робітників: під №35 [PERSON] , «портной индпошива верхней одежды», 4 р. Книга наказів про період з січня 1968 року по листопад 1970 року перевірені суцільним методом, інших згадок про [PERSON] чи [PERSON] не було. За період, що перевірявся, в навчальному закладі навчалась одна [PERSON] , а [PERSON] відсутня. Відповідно наданих на перевірку документів встановлено, що за період з 05.01.1968 року по 01.11.1970 року в Березнівському МПТУ №4 навчалась [PERSON] . За цей період в навчальному закладі навчалась одна [PERSON] , [PERSON] відсутня. (а.с.7-8). Заявницею надано суду свідоцтво про народження, в якому її зазначено як " [PERSON] " ( російською мовою). Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище " [PERSON] ". Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12. Постанови Пленуму Верховного Суду України 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи, що навчальний заклад, в якому навчалась заявниця і який видав атестат змінював свою назву у зв`язку з реорганізацією, суд вважає доводи [PERSON] обгрунтованими. Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved