Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] 30 травня 2019 року звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Київського обласного центру зайнятості, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд: 1) визнати протиправним та скасувати наказ Київського обласного центру зайнятості від 11 травня 2019 року № 225-К "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] ; 2) визнати протиправним та скасувати наказ Київського обласного центру зайнятості від 23 травня 2019 року №250-К "Про звільнення [PERSON] ; 3) поновити [PERSON] на посаді директора Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості; 4) зобов`язати Київський обласний центр зайнятості виплатити [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 24 травня 2019 року. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що [PERSON] з 08 грудня 1997 року по 23 травня 2019 року працював на посаді директора Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості. Через погіршення відносин із директором Київського обласного центру зайнятості, наказом останнього від 11 квітня 2019 року за № 179-К позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання вимог п. 11 Положення про Білоцеркіський міськрайонний центр зайнятості, затвердженого наказом Київського обласного центру зайнятості від 22.03.2019 за № 61/0/6-16, відповідно до якого директор базового центру зайнятості керує діяльністю цього центру та є персонально відповідальним за виконання покладених на нього завдань і функцій, ефективну роботу центру, цільове використання коштів Фонду в межах затвердженого кошторису видатків, належне використання виділених у розпорядження центру майна та матеріальних цінностей, виконання наказів і доручень Голови Служби та директора Київського обласного центру зайнятості Фактично підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності став аудиторський звіт № 21019-2 від 28.03.2019, за результатами якого в діяльності Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості виявлено порушення, які призвели до нанесення збитків Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в розмірі 204 407, 97 грн. Крім того, 11 травня 2019 року наказом № 225-К виданого Київським обласним центром зайнятості позивача було повторно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання ним п.11 Положення про Білоцерківський центр зайнятості в частині недотримання трудової та службової дисципліни, а саме несвоєчасного формування фінансової звітності за І квартал 2019 року у відповідній формі. Наказом від 23 травня 2019 року № 250-К виданим Київським обласним центром зайнятості, позивача було звільнено з посади директора Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості за систематичне невиконання без поважених причин обов`язків директора згідно з п. 3 ст. 40 Кодексу Законів про працю України. Підставою для винесення наказу про звільнення слугували накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 11 квітня 2019 року та від 11 травня 2019 року. Позивач вважає, винесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 11 травня 2019 року та наказу про звільнення від 23 травня 2019 року необгрунтованими та вчиненими у зв`язку з неприязним відношенням до нього зі сторони директора Київського обласного центру зайнятості. З таких підстав позивач звернувся до суду за захистом своїх трудових прав. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року відкрито провадження у даній справі. У відзиві на позов, що надійшов на адресу суду від Київського обласного центру зайнятості, представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування відзиву зазначив, що аудиторським звітом № 2019-02 в діяльності Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості виявлено порушення, які призвели до збитків Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в розмірі 204 407, 97 грн. Позивачем, як керівником установи не виконано обов`язку по прийняттю мір та заходів щодо відшкодування збитків, останній самоусунувся від вирішення системних недоліків в організації роботи центру зайнятості, за що позивача наказом від 11 квітня 2019 року було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. В подальшому через несвоєчасне складення звіту про роботу Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості, наказом від 11 травня 2019 року позивача повторно притягнуто до дисциплінарної відповідальності. У зв`язку із систематичністю порушень заокнодавства про працю, наказом Київського обласного центру зайнятості від 23 травня 2019 року позивача звільнено з посади директора Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості. Причинами для видання наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало неналежне виконання останнім пункту 11 Положення про Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості в частині дотримання трудової та службової дисципліни. За таких обставин представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року [PERSON] задоволено, визнано протиправними та скасовано накази Київського обласного центру зайнятості № 225-К від 11 травня 2019 року та № 250-К від 23 травня 2019 року: поновлено [PERSON] на посаді директора Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості; стягнуто з Київського обласного центру зайнятості на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 74 948, 58 грн. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року задоволено апеляційну скаргу Київського обласного центру зайнятості, рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено постанову, якою відмовлено в задоволенні позову [PERSON] . Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року справу за позовом [PERSON] до Київського обласнго центру зайнятості про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року скасовано, а провадження у справі закрито. Підставою для скасування судових рішень та закриття провадження у справі стало порушення правил юрисдикції адміністративних судів. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2021 року задоволено заяву позивача, справу № 320/2654/19 за позовом [PERSON] до Київського обласного центру зайнятості про визнання протиправними й скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи Білоцерківського міськрайонного суду Київської області вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 10 червня 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору за подання позовної заяви в частині вимог щодо стягнення із відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Після сплати позивачем судового збору, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 15 червня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній цивільній справі, та з урахуванням часу перебування судді у щорічній відпустці, призначено судове засідання на 06 серпня 2021 року о 09:00 год. 13 липня 2021 року на адресу суду надійшов відзив Київського обласного центру зайнятості на позовну заяву, в якій представник відповідача просить суд залишити без задоволення позовну заяву. Відзив обгрунтовано тим, що накази відповідача від 11 квітня 2019 року № 179-К, від травня 2021 року № 225-К про застосування до позивача заходів дисциплінарного стягнення та наказ відповідача від 23 травня 2021 року № 250-К про звільнення позивача є такими, що прийняті у відповідності до норм чинного законодавства України. На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року у даній справі, наказом директора Київського обласного центру зайнятості від 25 жовтня 2019 року № 475-К позивача поновлено на посаді директора Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості з 24 травня 2019 року. Представником відповідача на адресу суду направлено клопотання про витребування з Коомнуальних некомерційних підприємств Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №1» та «Білоцерківська міська лікарня №2» інформації щодо стану здоров`я позивача, в задоволенні якого ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2021 року було відмовлено. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити. Представник позивача пояснив, що наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани від 11 травня 2019 року є незаконним так як в діях позивача не має ознак дисциплінарного проступку і не було завдано шкоди державній службі зайнятості. Наказ про звільнненя позивача від 23 травня 2019 року є таким, що суперечить вимогам Конституції України в частині заборони двічі притягувати до відповідальності за вчинення одного і того ж діяння. Представник позивача надав суду письмові пояснення аналогічного змісту. Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог та просили в їх задоволенні відмовити, пояснивши, що напротязі квітня-травня 2019 року позивача було двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догани, після чого у відповідності до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України позивача було звільнено за систематичне порушення трудової дисципліни. Вказані накази є такими, що відповідають нормам трудового законодавства. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи: Наказом Київського обласного центру зайнятості від 05 грудня 1997 року №179-к позивача з 08 грудня 1997 року призначено на посаду директора Білоцерківського міського центру зайнятості (на момент виникнення спірних правовідносин - Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості; т.1, а.с. 181). Наказом Київського обласного центру зайнятості від 11 квітня 2019 року №179-к за порушення пункту 11 положення про Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості, затвердженого наказом Київського обласного центру зайнятості від 22 березня 2019 року №61/0/6-16, Правил внутрішнього трудового розпорядку, введених в дію наказом Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості від 16 вересня 2015 року №145/1, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (т.2, а.с. 38). Як вбачається із зазначеного наказу, фактичною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугували висновки аудиторського звіту №2019-02, що був складений Київським обласним центром зайнятості, відповідно до яких Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості було зайво виплачено допомоги по безробіттю на суму 204407,97 грн внаслідок її обчислення на підставі довідок про середню заробітну плату, до яких були протиправно включені одноразові виплати, що не є заробітною платою, та з яких не був утриманий ЄСВ (т.1, а.с. 35-62). Наказом Київського обласного центру зайнятості від 11 травня 2019 року №225-к за порушення пункту 11 Положення про Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості, затвердженого наказом Київського обласного центру зайнятості від 22 березня 2019 року №61/0/6-16, Правил внутрішнього трудового розпорядку, введених в дію наказом Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості від 16 вересня 2015 року №145/1, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (т.2, а.с. 111). З описової частини наказу Київського обласного центру зайнятості від 11 травня 2019 року №225-к вбачається, що позивачем не було забезпечено своєчасне формування фінансової звітності за перший квартал 2019 року в комплексній системі автоматизації підприємства "IS-pro" з перенесенням інформації в шаблон у форматі "Exсell" відповідно до Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2000 року №419, доручення Державної служби зайнятості від 02 квітня 2019 року №33/14/1727-19, доручення Київського обласного центру зайнятості від 09 квітня 2019 року №810/06.04/9-19. Наказом Київського обласного центру зайнятості від 23 травня 2019 року №250-к за недотримання вимог Положення про Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості, затвердженого наказом Київського обласного центру зайнятості від 22 березня 2019 року №61/0/6-16, Правил внутрішнього трудового розпорядку, введених в дію наказом Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості від 16 вересня 2015 року №145/1, позивача звільнено з посади директора Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (т.2, а.с. 131). Не погоджуючись із наказами Київського обласного центру зайнятості від 11 травня 2019 року №225-к, від 23 травня 2019 року №250-к, позивач звернувся до суду. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно зі ст.ст.147, 147-1, 149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Загальні підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу передбачені ст. 40 КЗпП України. Так, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Під «систематичним невиконанням» слід розуміти неодноразове (тобто два і більше разів) здійснення цих вчинків. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пунктах 22, 23 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 6 листопада 1992 року, з наступними змінами і доповненнями, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40 і пунктом 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 Кодексу правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Позивач обіймав посаду директора Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості. При цьому, у період роботи на зазначеній посаді до позивача неодноразово застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Оспорюване дисциплінарне стягнення у вигляді догани до позивача застосовано за порушення пункту 11 Положення про Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості, затвердженого наказом Київського обласного центру зайнятості від 22 березня 2019 року №61/0/6-16, Правил внутрішнього трудового розпорядку, введених в дію наказом Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості від 16 вересня 2015 року №145/1, що виразилося в несвоєчасному формуванні фінансової звітності за перший квартал 2019 року в комплексній системі автоматизації підприємства "IS-pro" з перенесенням інформації в шаблон у форматі "Exсel" відповідно до Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2000 року №419, доручення Державної служби зайнятості від 02 квітня 2019 року №33/14/1727-19, доручення Київського обласного центру зайнятості від 09 квітня 2019 року №810/06.04/9-19. Так, на виконання наказу Державної служби зайнятості від 23 травня 2018 року №47, наказом Київського обласного центру зайнятості від 25 травня 2018 року №133/3-18 у Київській обласній службі зайнятості з 04.06.2018 року розпочато впровадження в експлуатацію Комп`ютерної програми "Комплексна система автоматизації підприємства "IS-pro" (далі - КП "IS-pro"; т.2, а.с. 113). Листом від 02 квітня 2019 року №33/14/1727-19 Державна служба зайнятості повідомила директорів обласних та Київського міського центрів зайнятості про необхідність подачі фінансової звітності за І квартал 2019 року для складання проміжної консолідованої фінансової та бюджетної звітності та встановила строк для її подання до 22 квітня 2019 року. 10 квітня 2019 року до Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості надійшов лист Київського обласного центру зайнятості від 09 квітня 2019 року №810/06.04/9-19, у якому було роз`яснено, що для складання консолідованої фінансової та бюджетної звітності за І квартал 2019 року міські, міськрайонні, районні центри зайнятості зобов`язані до 15 квітня 2019 року (понеділок) подати до Київського обласного центру зайнятості: (1) баланс (форма №1-дс), (2) звіт про фінансові результати (форма №2-дс), (3) звіт про виконання бюджету (кошторису) Фонду (додаток 9); (4) пояснювальну записку та форму №2ФССБ. При цьому зазначено, що баланс (форма №1-дс) та звіт про фінансові результати (форма №2-дс) потрібно сформувати в КП "IS-pro" з перенесенням їхніх даних у шаблон формату "Exсel". Відповідно до пп. 2, 3 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2000 року №419 (далі - Порядок № 419), фінансова звітність подається органам, до сфери управління яких належать підприємства, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, а також згідно із законодавством - іншим органам та користувачам, зокрема органам державної статистики. Підприємства, які складають фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність за національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі, складають проміжну фінансову звітність, яка охоплює відповідний період (І квартал, перше півріччя, дев`ять місяців), наростаючим підсумком з початку звітного року у складі балансу та звіту про фінансові результати. Терміни подання підприємствами фінансової звітності в межах, визначених пунктами 5-11 цього Порядку, встановлює міністерство або інший орган виконавчої влади, до сфери управління якого належать підприємства, або органи місцевого самоврядування, які здійснюють управління майном підприємств комунальної власності. Пункт 4 Порядку № 419 визначає, що датою подання фінансової звітності для підприємства вважається день фактичної її передачі за належністю, а у разі надсилання її поштою - дата одержання адресатом звітності, зазначена на штемпелі підприємства зв`язку, що обслуговує адресата. Судом встановлено, що відповідно до службової записки начальника відділу - головного бухгалтера бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Мялковської О.В. на ім`я директора Київського обласного центру зайнятості від 26.04.2019, станом на 22.04.2019 Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості не було дотримано вимоги в частині формування в комплексній системі автоматизації підприємства «IS-pro» з перенесенням даних в шаблон в форматі Excel. Так, листом відповідача від 02.05.2019р. №978/09-19 позивачу направлено доручення про надання письмових ґрунтованих пояснень, що призвели до невиконання вимог, викладених у листі Державної служби зайнятості ( Центрального апарату) від 02.04.2019 №33/14//172/-19 «Про порядок та строки подання звітності за І квартал 2019року», листі Київського обласного центру зайнятості від 09.04.2019 №810/06.04/9-19 та вимог Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 № 419. Листом Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості від 07.05.2019 №421-01-16 надано відповідь, згідно до якої фінансова звітність була подана до відповідача в оригіналі на паперових носіях 17.04.2019р. Звітність Баланс (ф. №1-дс) та Звіт про фінансові результати (ф. №2-дс) були сформовані в програмі «IS-рго» 21.04.2019р. Отже з наведеного вбачається, що Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості було допущено порушення строків на подання та формування фінансової звітності. Разом з тим, жодної інформації про поважність причин пропуску вказаних строків та неможливості своєчасного виконання вимог, викладених у листі Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 02.04.2019 № 33/14//172/-19 «Про порядок та строки подання звітності за І квартал 2019року», листі Київського обласного центру зайнятості від 09.04.2019 №810/06.04/9-19, Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості надано не було. Відповідно до п. 11 Положення про Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості, затвердженого наказом Київського обласного центру зайнятості від 22.03.2016 року №61/0/6-16 директор базового центру зайнятості є персонально відповідальним за виконання покладених на базовий центр зайнятості завдань і функцій, ефективну роботу центру, цільове використання коштів Фонду, а також за належне використання майна і матеріальних цінностей, що знаходяться у розпорядженні базового центру зайнятості, виконання наказів і доручень Голови Служби та директора Київського обласного центру зайнятості. Правилами внутрішнього трудового розпорядку Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості, введених в дію наказом Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості від 16.09.2015 року № 145/1, визначена відповідальність за порушення трудової дисципліни, зокрема, застосовування заходів дисциплінарного впливу. Отже, наведене в сукупності дає підстави для висновку, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани за несвоєчасне формування фінансової звітності за перший квартал 2019 року в комплексній системі автоматизації підприємства "IS-pro" з перенесенням інформації в шаблон у форматі "Exсel" застосоване до позивача правомірно. При цьому, доводи позивача про неможливість забезпечення виконання доручення відповідача у строк до 15 квітня 2019 року на думку суду, є необгрунтованими, так як не містять жодних доказів звернення Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості до відповідача із повідомленням про неможливість своєчасного виконання такого доручення та/або надання додаткового часу. Твердження в судовому засіданні позивача та його представника про те, що при прийняті оскаржуваного наказу відповідач не оцінював того, чи призвела затримка подачі відповідних фінансових документів до будь-яких негативних наслідків, чи була така затримка наслідком винних дій позивача як директора Білоцерківського МРЦЗ, суд вважає хибними з огляду на наступне. Відповідно до службової записки начальника відділу - головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Київського обласного центру зайнятості Мялковської О.В. від 11.05.2019 № 287/8-19, що міститься в матеріалах справи, фінансова звітність за І квартал 2019 року Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості не була сформована в комплексній системі автоматизації підприємства «IS-рго». Як стверджує відповідач, поданий 21.04.2019р. звіт в «IS-рго» не відповідав паперовим носіям від 17.04.2019, що унеможливило своєчасне подання загального звіту Київського обласного центру зайнятості до Державної служби зайнятості (Центрального апарату). Таким чином, дослідивши обставини справи суд вважає, що в даному випадку позивачем дійсно було допущено порушення пункту 11 Положення про Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості, затвердженого наказом Київського обласного центру зайнятості від 22 березня 2019 року №61/0/6-16, Правил внутрішнього трудового розпорядку, введених в дію наказом Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості від 16 вересня 2015 року №145/1, що доведено відповідачем та підтверджується належними доказами. За наведених обставин, суд вважає, що приймаючи наказ від 11 травня 2019 року №225-К "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] , відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах наданих йому повноважень, що обумовлює правомірність застосування до позивача вказаного заходу дисциплінарного стягнення та відсутність достатніх правових підстав для задоволення адміністративного позову в цій частині. Щодо оскаржуваного наказу Київського обласного центру зайнятості від 23 травня 2019 року №250-к про звільнення позивача, суд зазначає наступне. Так, підставою для видання наказу від 23.05.2019р.№250-к стало систематичне невиконання без поважних причин обов`язків директором Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості [PERSON] , покладених на нього Положенням про Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості, затвердженого наказом Київського обласного центру зайнятості від 22.03.2019 року №61/0/6-16, Правилами внутрішнього трудового розпорядку Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості, введеними в дію наказом Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості від 16.09.2015 року № 145/1, посадової інструкції директора БЦ МРЦЗ від 16.02.2016р., за що відповідно до наказів Київського обласного центру зайнятості «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] від 11.04.2019 року № 179-к, від 11.05.2019 року № 225-к до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення у вигляді доган. Як вбачається із зазначеного наказу відповідача, систематичне невиконання без поважних причин на протязі квітня-травня 2019 року [PERSON] своїх посадових обов`язків підтверджується, серед іншого, і наказом Київського обласного центру зайнятості «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] від 11.04.2019 року №179-к. Суд зазначає, що наказ від 11.04.2019 року № 179-к [PERSON] , після подання заяви про уточнення позовних вимог, не оскаржений та є чинним. Наведене свідчить про повторність вчинення позивачем протягом року проступків, за які до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення. Висновок про систематичність невиконання [PERSON] без поважних причин обов`язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку, керівник відповідача зробив з наданих йому документів, які стали підставою для винесення оскарженого позивачем наказу. Отже, відповідачем було надано суду належні і допустимі у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України докази щодо наявності вказаних правових підстав при звільненні позивача за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, зокрема, доведено систематичність невиконання ним своїх службових обов`язків та фактів застосування раніше дисциплінарного стягнення. Твердження позивача про те, що відповідачем було одночасно застосовано до позивача два дисциплінарні стягнення - догану і звільнення, суд вважає помилковими, оскільки в даному випадку відбулося систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку, що свідчить про правомірність звільнення позивача відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки з дня накладення на позивача дисциплінарних стягнень у вигляді доган до видання наказу про звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених на нього правилами трудового розпорядку минуло менше року, то, відповідно, спірний наказ прийнято уповноваженим органом у встановленому Кодексом законів про працю України порядку, сам наказ містить розширений перелік підстав для звільнення позивача, скасуванню не підлягає, а також не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині поновлення на посаді та стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки є похідними від вимоги щодо скасування наказу від 23.05.2019р.№250-к. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Суд, згідно з вимогами частини першої статті 89 Цивільного процесуального кодексу оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено, а відповідачем фактично спростовано доводи позивача, відображені в позовній заяві останнього, про порушення трудових прав, які підлягають захисту в судовому порядку. У зв`язку з ухваленням рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладає на позивача судові витрати, понесені ним у виді сплати судового збору.

Outcome: dismissed