Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про застосування наслідків нікчемного правочину - договору № 011418 від 23.04.2012 року, укладеного між нею та ТОВ "ЯТЕСС", та стягнути з відповідача на її користь грошових коштів в сумі 27500 грн.. Позовні вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем 23.04.2012 року було укладено договір № 011418 з додатками № 1 та № 2(умови програми "Кому гроші?"). За умовами вищезгаданого договору товариство з обмеженою відповідальністю(далі ТзОВ) "ЯТЕСС" від імені та за рахунок [PERSON] вчиняє певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової ставки. В свою чергу, позивачка згідно п. 2.1 договору зобов"язалася сплатити вступний платіж 5250 грн., сплачувати до 15 числа кожного місяця 1850 грн. впродовж 120 місяців; після отримання рішення про надання безвідсоткової позики підписати додаток № 3 до договору, та укласти з відповідачем договір безвідсоткової позики; укласти договір застави(іпотеки) майна, та (або) договір поруки з метою забезпечення виконання своїх платіжних зобов"язань по даному договору, та договору безвідсоткової позики. Для позивача встановлюється обов"язок укласти договори особистого страхування життя, здоров"я, працездатності та (або) майнового страхування об"єкта застави (іпотеки) із страховою компанією. На виконання взятих зобов"язань позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 27500 грн., з яких 5250 грн. - вступний платіж, 6000 грн. - платежі за юридичний супровід, 16250 грн. - платежі до фонду учасників. Проплати здійснювались вчасно у період з 23.04.2012 року по 12.02.2013 року. Однак позивачка позику так і не отримала, тобто вказаний договір, на її думку, укладено з використанням нечесної підприємницької практики, оскільки він містить ознаки пірамідальної схеми. В судове засідання представник позивача не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв»язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.04.2012 року між [PERSON] та ТОВ "ЯТЕСС" було укладено договір № 011418 з додатками № 1 та № 2 (умови програми "Кому гроші?")(а.с.7-12). За умовами вищезгаданого договору ТзОВ "ЯТЕСС" від імені та за рахунок [PERSON] вчиняє певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової ставки. В свою чергу, вона згідно п. 2.1 договору зобов"язалася сплатити вступний платіж 5250 грн., сплачувати до 15 числа кожного місяця 1850 грн. впродовж 120 місяців; після отримання рішення про надання безвідсоткової позики підписати додаток № 3 до договору, та укласти з відповідачем договір безвідсоткової позики; укласти договір застави(іпотеки) майна, та (або) договір поруки з метою забезпечення виконання своїх платіжних зобов"язань по даному договору та договору безвідсоткової позики. Для позивача встановлюється обов"язок укласти договори особистого страхування життя, здоров"я, працездатності та (або) майнового страхування об"єкта застави (іпотеки) із страховою компанією. На виконання взятих зобов"язань позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 27500 грн., з яких 5250 грн. - вступний платіж, 6000 грн. - платежі за юридичний супровід, 16250 грн.- платежі до фонду учасників, що підтверджено крпіями квитанцій(а.с.13-19). Проплати здійснювались вчасно у період з 23.04.2012 року по 12.02.2013 року. Так, як відповідачем по справі є юридична особа - ТзОВ "ЯТЕСС", яка надає індивідуальні послуги, неспеціалізована оптова торгівля, роздрібна торгівля поза магазинами, а також надання інших інформаційних послуг (основний), вважає, що його права, як споживача даних послуг - порушено. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, тому діяльність ТзОВ "ЯТЕСС" з реалізації системи «Кому гроші?» є такою, що вводить споживача в оману, оскільки програма «Кому гроші?» формується виключно на коштах учасників «Кому гроші?», без залучення коштів підприємства. Оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками «Кому гроші?», в подальшому учасник «Кому гроші?», який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам «Кому гроші?», тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми. При цьому, позивач сплачував відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично за можливість одержання права на купівлю товару, яке надавалось не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми, право отримати товар позивачем залежить від розміру фонду і внесення коштів іншими учасниками «Кому гроші?». За положеннями ч.І, п. 7 ч. З ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, вказаний Закон встановлює недійсність правочинів, здійснених з використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживача шляхом залучення його коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. За змістом ч. 1 ст. 230 ЦК України, обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування, а ч. 2 ст. 215 цього Кодексу визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до роз'яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" за № 9 від 06.11.2009 року, що містяться у п. 7, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі, якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного, та застосування наслідків його недійсності буде встановлена наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи на нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. За правилами ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, суд прийшов до висновку, що діяльність відповідача є такою, що вводить споживача в оману, а тому вимоги позивачки є обґрунтовані, та підлягають до задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved