Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

До Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява АТ «Ідея Банк» (який змінив назву з ПАТ «Ідея Банк»), у якій з урахуванням уточнень просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № 910.77279 від 12.05.2011 року у сумі 111\~562,47 грн, яка складається з простроченого боргу у сумі 20\~042,98 грн, прострочених процентів у сумі 5\~769,80 грн, строкових процентів у сумі 300,24 грн, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у сумі 77\~304,17 грн, дебіторської заборгованості у сумі 5\~182,46 грн, інших штрафних санкцій у сумі 2\~962,82 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.05.2011 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.77279, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 148\~140,75 грн. Позивач умови кредитного договору виконав. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором закінчився 12.05.2018 року. Станом на дату подання позовної заяви відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду. Останній платіж боржником здійснено 12.06.2018 року. Станом на 06.08.2018 року сума боргу відповідача [PERSON] становить 111\~562,47 грн, яка складається з простроченого боргу у сумі 20\~042,98 грн, прострочених процентів у сумі 5\~769,80 грн, строкових процентів у сумі 300,24 грн, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у сумі 77\~304,17 грн, дебіторської заборгованості у сумі 5\~182,46 грн, інших штрафних санкцій у сумі 2\~962,82 грн. У відзиві на позов відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує тим, Додатком 1 до кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів. Кредитні кошти було надано відповідачу в користування зі сплатою процентної ставки у розмірі 16,1 %. Зі змісту цього ж Додатку 1 вбачається, що відповідачу належало сплатити кошти на користь позивача у сумі 248\~062,91 грн. Водночас з доданої до позову виписки по здійснених відповідачем платежах на погашення заборгованості за договором № 910.77279 від 12.05.2011 року вбачається, що з 17.06.2011 року до 12.06.2018 року [PERSON] сплатив кошти на користь позивача у загальній сумі 265\~956,07 грн. Вказує, що у позовній заяві не наведено обставин, які б свідчили про неналежне виконання відповідачем зобов`язань. Крім того, представник відповідача [PERSON] подала заяву про застосування строків позовної давності до вимог АТ «Ідея Банк» в частині нарахування простроченого боргу за період з 12.05.2011 року до 06.08.2013 року, в частині нарахування прострочених процентів за період з 12.05.2011 року до 06.08.2015 року, в частині нарахування пені за період з 12.05.2011 року до 06.08.2017 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та дав пояснення аналогічні за змістом обставин, якими обґрунтований позов. Представник відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У письмових поясненнях вказала, що позивач не зазначив періодів у які утворилась заборгованість та не надав розрахунку штрафних санкцій. Отже, обов`язок визначення періодів утворення заборгованості, вирахування штрафних санкцій (їх періоди та суми) фактично покладено на суд та відповідача, що суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства. Зі змісту заяви про усунення недоліків випливає, що позивачем нараховані інші штрафні санкції, а саме 19.11.2013 року штраф за неподання довідки про доходи 1481,41 грн, 27.10.2015 року штраф за неподання довідки про доходи 1481,41 грн. Проте, відповідач не навів обставин, які б свідчили про необхідність подання такої довідки відповідачем. Позивач також не надав доказів укладання договорів страхування, страхові платежі за якими на загальну суму 5\~182,46 грн позивачем включено до дебіторської заборгованості. Звертає увагу, що п. 3 параграфу 2 кредитного договору встановлено, що банк повідомляє позичальника про актуальний розмір процентної ставки, а також при впровадженні процентної ставки надає позичальнику новий графік рекомендованим листом без внесення змін та доповнень до договору. Повідомлення про актуальний розмір процентної ставки стає невід`ємною частиною договору. Проте таких повідомлень позивач не подав, а отже не довів про зміну процентної ставки. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши заяви по суті та подані письмові докази судом встановлені наступні обставини. 12.05.2011 року між ПАТ «Ідея Банк» як банком та [PERSON] як позичальником укладено кредитний договір № 910.77279, що підтверджується копією цього договору. Відповідно до п. 1.1 копії статуту, погодженого Національним банком України 05.10.2018 року, АТ «Ідея Банк» утворилось внаслідок зміни найменування та типу ПАТ «Ідея Банк». За умовами п. 1 § 1 \-\-\-\-\-вказаного кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 148\~140,75 грн на строк 84 місяці. Таким чином, позивач надав відповідачу кредит строком до 12.05.2018 року. Згідно із п.1 § 2 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти річні в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 0,57 %. Станом на день укладення договору змінна частина ставки становить 15,53 %, що разом з маржою банку разом складає 16,10 %. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Розрахунком заборгованості за кредитним договором № 910.772789 станом на 06.08.2018 року підтверджується, що позивачем нараховувались проценти за користування кредитом за період з 20.05.2011 року до 11.04.2012 року у розмірі 16,10 % річних, з 12.04.2012 року до 11.09.2014 року у розмірі 20,38 % річних, з 12.09.2014 року до 05.08.2018 року у розмірі 21,87 % річних. Встановлені обставини дають підстави для висновку, що позивач збільшив розмір процентів за користування кредитом [PERSON] та нараховував їх відповідачу у період з 12.04.2012 року до 05.08.2018 року. Пунктом 3 § 2 кредитного договору визначено, що банк повідомляє позичальника про актуальний розмір процентної ставки, а також при впровадженні процентної ставки надає позичальнику новий графік рекомендованим листом без внесення змін (доповнень) до договору. Повідомлення про актуальний розмір процентної ставки стає невід`ємною частиною договору. На підтвердження направлення відповідачу [PERSON] повідомлення про актуальний розмір процентної ставки та нового графіку щомісячних платежів, позивач подав до суду фотокопію списку № 1664 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та фотокопію списку згрупованих поштових відправлень номер якої нечитабельний. Обидві фотокопії не завірені належним чином, будь-яких підписів на підтвердження передачі на поштове відділення та прийняття працівником поштового відділення не містять. На першому аркуші фотокопії списку № 1664 міститься фотокопія фіскального чеку від 27.08.2014 року, який підтверджує прийняття відділом пошти списку № 13376, тобто іншого списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, який не стосується цієї справи. На фотокопії списку № 1664 відсутня дата його складання. Зі змісту списку, номер якого нечитабельний, не можна дійти висновку про передачу рекомендованого листа для направлення [PERSON] . Відповідно до\~ст.\~77\~ЦПК України,\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оскільки фотокопії поданих позивачем списків згрупованих поштових відправлень не містять доказів передання до відділення поштового зв`язку та прийняття працівником такого відділення поштового відправлення адресованого [PERSON] , суд доходить висновку, що вказані документи є неналежними доказами, а тому суд їх не бере до уваги. Крім того, відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами. Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Таким чином, фотокопії списків № 1664 та з номером, який нечитабельний, не засвідченні належним чином, а тому є недопустимими доказами. Згідно з ч.1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Також, з викладених підстав суд визнає недопустимими доказами копію повідомлення [PERSON] про зміну відсоткової ставки з 12.04.2012 року, копію графіку сплати ануїтетних платежів від 12.04.2012 року, копію повідомлення [PERSON] від 06.08.2014 року, копію графіка сплати ануїтетних платежів від 13.09.2014 року, які також не завірені в порядку, визначеному пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003". Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Інших доказів повідомлення відповідача [PERSON] про актуальний розмір процентної ставки з 12.04.2012 року у розмірі 20,38 % річних та з 12.09.2014 року у розмірі 21,87 % річних, які за вимогами п. 3 § 2 кредитного договору є невід`ємною частиною цього договору та направлення відповідачу рекомендованим листом, відповідно до п. 3 § 2 кредитного договору, нових графіків щомісячних платежів, позивачем не подано. Відсутність доказів виконання позивачем АТ «Ідея Банк» вимог п. 3 § 2 кредитного договору, дає підстави для висновку про безпідставне збільшення позивачем процентної ставки та нарахування відповідачу процентів за користування кредитом у період з 12.04.2012 року до 11.09.2014 року у розмірі 20,38 % річних, та з 12.09.2014 року до 05.08.2018 року у розмірі 21,87 % річних. Відповідно до копії графіку щомісячних платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору від 12.05.2011 року, відповідач [PERSON] зобов`язався сплачувати з 12.06.2011 року до 12.05.2018 року щомісяця кошти по 2\~950,82 грн та останній платіж здійснити на суму 3\~144,85 грн, а всього на загальну суму 248\~062,91 грн. В той же час, випискою про рух коштів по кредитному рахунку [PERSON] підтверджується, що відповідач на виконання умов кредитного договору № 910.77279 від 12.05.2011 року за період з 17.06.2011 року до 12.05.2018 року сплатив кошти у сумі 259\~356,07 грн, тобто суму більшу ніж був зобов`язаний сплати за кредитним договором. Такі обставини вказують на відсутність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «Ідея Банк» заборгованості за простроченим тілом кредиту, простроченими та строковими процентами, а також пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, оскільки позивачем не доведено порушення строків виконання відповідачем своїх зобов`язань. Доводячи обґрунтованість позову в частині стягнення з відповідача інших штрафних санкцій у сумі 2\~962,82 грн позивач у розрахунку заборгованості за кредитним договором № 910.77279 станом на 06.08.2018 року вказує, що відповідачу нараховані штрафи за неподання довідки про доходи від 19.11.2013 року та 27.10.2015 року у сумі 1\~481,41 грн кожен. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що такі штрафи нараховувались на виконання умов п. 4 § 9 кредитного договору. Так, відповідно до зазначеного пункту кредитного договору № 910.77279, в разі неподання або несвоєчасного подання позичальником документів, що підтверджують фінансовий стан позичальника, банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 1% від початкової суми кредиту за кожний випадок порушення. Представник позивача пояснив, що обов`язок подання [PERSON] документів, що підтверджують його фінансовий стан визначений підпунктом h пункту 1 § 5 Положення про загальні умови кредитних договорів та забезпечення кредитів заставою транспортних засобів, яке є додатком № 2 до кредитного договору. За умовами вказаного підпункту в разі зміни розміру доходів та/або витрат позичальника в порівнянні з тими, про які позичальник повідомив банк під час укладення договору, а також настання будь-яких обставин, що можуть вплинути на платоспроможність позичальника, позичальник зобов`язаний письмово повідомити про це банк та надати підтверджуючі документи не пізніше ніж через 5 днів після настання таких змін. Проте, оскільки до суду не подано доказів, що у відповідача [PERSON] у відповідні періоди змінились доходи, витрати чи настали інші обставини, які могли вплинути на його платоспроможність, передбачені підпунктом h пункту 1 § 5 Положення про загальні умови кредитних договорів та забезпечення кредитів заставою транспортних засобів, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог АТ «Ідея Банк» в частині стягнення з [PERSON] інших штрафних санкцій у сумі 2\~962,82 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] дебіторської заборгованості, суд встановив наступні обставини. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що дебіторська заборгованість у сумі 5\~182,46 грн. у відповідача виникла внаслідок укладення позивачем договорів страхування на підставі п.п. «d» п. 1 § 5 Положень про загальні умови кредитних договорів та забезпечення кредитів заставою транспортних засобів, яке є додатком № 2 до кредитного договору № 910.77279. Так, у п.п. «d» п. 1 § 5 вказаного Положення зазначено, що позичальник зобов`язується до дня видачі кредиту укласти з акредитованою банком страховою компанією, за свій рахунок, договір страхування предмета застави, договір добровільного страхування життя та/або договір добровільного страхування фінансових ризиків пов`язаних з втратою роботи. У подальшому, забезпечуючи безперервність дії страхівки КАСКО, зобов`язується щорічно укладати новий договір страхування, договір добровільного страхування життя та/або договір добровільного страхування фінансових ризиків пов`язаних з втратою роботи. В разі не укладення позичальником договору страхування предмету застави, договору добровільного страхування життя та/або договору добровільного страхування фінансових ризиків пов`язаних з втратою роботи, банк вправі самостійно на власний розсуд та на свою користь за рахунок позичальника застрахувати предмет застави, самостійно та на власний розсуд укласти договір добровільного страхування життя та/або договір добровільного страхування фінансових ризиків пов`язаних з втратою роботи, стягнувши витрати, пов`язані зі страхуванням, із позичальника. У розрахунку заборгованості за кредитним договором № 910.77279 станом на 06.08.2018 року відображено, що дебіторська заборгованість за відповідачем нарахована згідно з договором страхування № ПБ001 від 01.12.2008 року на суму 2\~169,26 грн, здійснення 17.04.2014 року страхового платежу за договором страхування № 114.1000697 на суму 1\~086,93 грн, здійснення страхового платежу 14.07.2015 року за договором страхування № 114.1000697 у сумі 873,23 грн та здійснення страхового платежу 14.11.2013 року згідно з договором страхування КАСКО на суму 1\~053,04 грн, а всього на загальну суму 5\~182,46 грн. Проте, всупереч вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, позивач не надав суду доказів укладання вище вказаних договорів страхування, здійснення перерахування коштів за такими договорами. Викладене дає суду підстави для відмови у задоволенні вимоги позивача АТ «Ідея Банк» про стягнення з відповідача дебіторської заборгованості у зв`язку з недоведеністю вимог. Таким чином, встановлені у судовому засіданні обставини дають підстави суду відмовити повністю у задоволенні позовних вимог АТ «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 910.77279. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed