Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

[PERSON] в порядку окремого провадження подав до суду заяву за участі заінтересованих осіб приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу м. Кременчука Татарінцевої І.А. про встановлення факту, що має юридичне значення. А саме просив встановити помилковий запис адреси ([ADDRESS]) в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою за р.87 від 11.01.1987 року); адреси ([ADDRESS]) в договорі №34 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва за р.2128/1 від 01.06.1955 року. Встановити юридичний факт, що житловий будинок, який належав [PERSON] та згідно з договором №34 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва за р.2128/1 від 01.06.1955 року [ADDRESS] і земельна ділянка площею 518 кв.м., яка згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] належала [PERSON] на підставі рішення ІІІ сесії ХХІVскликання від 30.05.2002 року (цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель) знаходяться за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що його батьку [PERSON] за життя належали на праві власності будинок, розташований на земельній ділянці. Але у зв'язку з допущеними помилками з правовстановлюючих документів вбачається, що [PERSON] належали будинок та земельна ділянка, розташовані за різними адресами. Наведене стало підставою для відмови нотаріусом у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину батька, яка складається із зазначених будинку та земельної ділянки. Тому [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт помилкових записів у правовстановлюючих документах на будинок, який за життя належав його батькові, а також просив встановити факт, що будинок та земельна ділянка, на якій він розташований, знаходяться за однією адресою [ADDRESS]. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.01.2015 року до участі у справі залучено в якості заінтересованої особи Кременчуцьку міську раду Полтавської області. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.03.2015 року до участі у справі залучено в якості заінтересованої особи [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник підтримали заяву в повному обсязі, просили її задовольнити з наведених підстав. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи. Не подали заперечень проти задоволення заяви [PERSON] Суд, вислухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, не вбачає підстав для задоволення заяви [PERSON], з таких обставин. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання у безстрокове користування замельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку №34 від 29.06.1955 року, виконком Кременчуцької міської Ради відповідно до рішення №102-6 від 24 лютого 1955 року про відвід земельної ділянки надав [PERSON] та [PERSON] у безстрокове користування земельну ділянку в [ADDRESS] загальною площею 500 кв.м. (а.с.24-28). На підставі рішення виконкому Кременчуцької міської Ради №668 від 26.11.1975 року провулок Кірова, розташований в Крюкові між дренажем і стадіоном, перейменований в провулок [ADDRESS], а [ADDRESS], розташований [ADDRESS], перейменовано в [ADDRESS]. (а.с.21-23). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 11.01.1989 року нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори, [PERSON], який проживає в [ADDRESS], прийняв спадщину померлої [PERSON], яка складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. (а.с.6-7). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 14.08.2002 року належала [PERSON] на підставі рішення ІІІ сесії ХХІVскликання від 30.05.2002 року належить земельна ділянка площею 0,0518 га, розташована на території Кременчуцької міської ради (цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель). (а.с. 13-14). Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 19.11.2013 року, земельна ділянка площею 0,0518 га з кадастровим номером [NUMBER], розташована за адресою [ADDRESS]. - належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акта від 14.08.2002 року серії [NUMBER]. (а.с.102). Згідно технічного паспорта, виданого КП "Кременчуцьке МБТІ" 26.01.2015 року, місцезнаходження житлового будинку, власником якого вказаний [PERSON], зазначено [ADDRESS]. (8-12) Згідно листа КП "Кременчуцьке МБТІ" №61/2127 від 20.06.2013 року, [PERSON] належить житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS]. (а.с18). За життя [PERSON] посвідчив у приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Спірідович М.В. заповіт від 07.10.2010 року, яким заповів все своє майно, яке буде належати йому на час смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). [PERSON] помер [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Центральним відділом ДРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області. (а.с.68). Після смерті [PERSON], його спадщину прийняли в установленому законом порядку спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON], що підтверджено заявами, які вони подали приватному нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцевій І.А. (а.с. 57, 61). Дружина спадкоємця [PERSON], яка мала право на обов'язкову частку, відмовилась від спадщини, шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви (а.с.65). Постановою від 29.08.2014 року приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцева І.А. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку земельної ділянки, розташованої у [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [PERSON], у зв'язку з ненаданням документів про підтвердження права власності на заявлене спадкове майно. (а.с. 15-16). Постановою від 09.04.2015 року приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцева І.А. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку житлового будинку, розташованого у [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [PERSON], у зв'язку з ненаданням документів про підтвердження права власності на заявлене спадкове майно. (а.с. 15-16). Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В ст. 256 ЦПК України, роз'ясненої в правовій позиції Верховного суду України, викладеної в узагальненні судової практики "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (Вісник Верховного Суду України №8(144)'2012), наведений перелік фактів, що має юридичне значення, які встановлюються судом, але він не є вичерпним. За наявності певних умов суд може встановити й інші факти. Також зі змісту вимог цієї кодексальної норми вбачається, що якщо законом визначено інший порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди не повинні перебирати на себе повноваження інших державних органів та організацій. В ст.256 ЦПК України визначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за наявності одночасно таких умов: факти, що підлягають вставленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, якій посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Як вбачається зі змісту вимог заяви, [PERSON] фактично просив суд виправити помилки в правовстановлюючих документах стосовно зазначення адреси будинку та земельної ділянки, що за життя належали [PERSON], допущені органами, які їх видавали, а саме Кременчуцькою міської радою та Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою.. Разом з тим [PERSON] не подав суду доказів на підтвердження його звернення до Кременчуцької міської ради та Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори з клопотанням про виправлення розбіжностей у виданих ними документах. Не подав суду доказів про те, що організація, яка видала документи, не має можливості внести до нього виправлення. Таким чином [PERSON] звернувшись до суду із заявою про встановлення факту помилковості записів в правовстановлюючих документах, фактично просив суд перебрати на себе повноваження інших державних органів та організацій, які їх видавали. Законодавством передбачений позасудовий порядок внесення змін в документи, в яких просив виправити помилки [PERSON], а саме в договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, укладеного між [PERSON] та виконкомом Кременчуцької міської ради, та у свідоцтві про право на спадщину, виданого державним нотаріусом. Так, відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна договору допускається за згодою сторін. Також відповідно до ст. 1300 ЦК України, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. Суд критично відноситься к твердження заявника [PERSON] про те, що помилки допущені в правовстановлюючих документах, належних [PERSON], який на даний час помер; а [PERSON] не має права звертатися до установ, які видали правовстановлюючі документи [PERSON] з проханням виправити помилки. Так, в ст. 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Майнові права на нерухоме майно не припиняються внаслідок смерті спадкодавця (ст.1219 ЦК України). В ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини). В ухвалі Верховного Суду України від 16.03.2011 року висловлена правова позиція, що в разі якщо спадкоємець у встановленому законом порядку подав заяву про прийняття спадщини, однак не отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, проте на підставі ч.5 ст.1268 ЦК спадщина вважається такою, що належить спадкоємцю. З огляду на наведене, суд не вбачає підстав вважати, що спадкоємець [PERSON], який належним чином прийняв спадщину померлого [PERSON], не може звертатися з проханням про виправлення помилокв правоустановлюючих документах на спадкове майно до органів, які їх видали. Оскільки законом передбачено інший порядок для виправлення помилок в правоустановчих документах на спадкове майно, заявник не звертався до органів, які видали ці документи з проханням виправити помилки, а суд не має право перебирати на себе повноваження органів, які видали зазначені документи, тому встановлення факту про наявність помилок в правоустановчих документах не належать до юрисдикції суду. З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви [PERSON]

Outcome: dismissed