Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує тим, що [INFO] померла її бабка [PERSON], яка похоронена в с. Михайлівна, Бершадського району. Після смерті бабки залишилася спадщина на належне їй майно-земельну частку ( пай) серії [NUMBER] від 21.08.1997 року, площею 2,47 га умовних кадастрових гектара, про що свідче витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.05.2015 року за № 31-28-0.0-2309\\2-15. Після смерті бабки спадщину прийняв її син [PERSON], батько позивачки в порядку ст. 549 ЦК України, в редакції Закону 1963 року, але [INFO] батько помер. [PERSON] є спадкоємцем на спадкове майно після смерті бабки за правом представлення після смерті свого батька [PERSON]. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона позбавлена можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку. Оскільки вирішити дане питання можливо тільки в судовому порядку, вона звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала , просить слухати справу у її відсутність. Представник відповідача, сільський голова Палагній А.П., в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить слухати справу у відсутність представника Михайлівської сільської ради Бершадського району. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. Правовідносини виникли між сторонами до 01.01.2004 року, а тому, як слідує із роз'яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у постанові "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за № 7, до правовідносин які виникли до набранням чинності ЦК України в редакції 2004 року слід застосовувати законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (редакції 1963 року), зокрема розділом VІІ "Спадкове право". Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Михайлівською сільською радою Бершадського району 03.04.1998 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої також увійшло право на земельну частку (пай). З довідки відділу Держземагенства у Бершадському районі Вінницької області 31-28-0.0-2308/2-15 від 15.05.2015 року та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданого відділом Держземагенства у Бершадському районі Вінницької області 31-28-0.0-2309/2-15 від 15.05.2015 року вбачається , що [PERSON] була включена в списки КСП " Михайлівське" с. Михайлівка , які додаються до Державного акту на право колективної власності на землю і їй був виданий сертифікат серії [NUMBER] на земельну частку (пай) розміром 2,82 га , згідно розпорядження РДА № 165 від 01.07.1997 року. Після смерті [PERSON], право на належне їй майно набув її син і батько позивачки [PERSON], по закону в порядку спадкування першої черги, так, як він вступив в управління спадковим майном і тим самим відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963., яка діяла на час відкриття спадщини, прийняв спадщину, що підтверджується довідкою № 129 виданою 19.03.2015 року Михайлівською сільською радою. Із приписів ст.ст.524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 553 Цивільного кодексу УРСР, вбачається, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, або місцезнаходження майна. Спадкоємцями можуть бути діти померлого, які відносяться до спадкоємців першої черги. Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини, вважається, що він прийняв спадщину. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка є спадкоємцем на спадкове майно після смерті свого батька [PERSON], про що свідче свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.05.2013 року, реєстр за № 410. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом іхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Позивачка є спадкоємцем померлої [PERSON], за правом представлення, оскільки спадкоємці попередніх черг відсутні, а тому вона має право на її спадкове майно в порядку спадкування, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавлена можливості одержати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується постановою нотаріуса від 22.05.2015 року за № 386\\02-31. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу ст. 1216 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Враховуючи те, що баба позивачки [PERSON] та її батько [PERSON] померли, то позивачка спадкує ту частку спадщини, яка належала померлим. Таким чином, суд задовольняє вимоги позивачки, так як суду надано достатньо доказів, які підтверджують позов та проти його задоволення не заперечує представник відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved