Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 31900 гривень 73 копійки. Свої вимоги обґрунтували тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 26.09.2012 року ПАТ КБ „ПриватБанк" відповідачу [PERSON] було надано кредит на суму 19182 гривень 72 копійки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних, що нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості разом із запропонованими ПАТ КБ „ПриватБанк" Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають між нею та позивачем кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил надання банківських послуг позивач має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків відповідача в погашення кредитної заборгованості [PERSON] і третіх осіб, за кредитами, в яких відповідач є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у відповідача зважаючи на невиконані зобов'язання перед банком. ПАТ КБ „ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконало у повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання згідно умов договору у повному обсязі не виконала, не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 29.03.2018 року утворилась заборгованість на загальну суму 31900 гривень 73 копійки, з них: заборгованість за кредитом на суму 8794 гривень 93 копійки, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 6386 гривень 63 копійки, заборгованість по пені та комісії - 14423 гривень 39 копійок, штраф згідно п. 2.2 Генеральної угоди - 2295 гривень 78 копійок. Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ КБ „ПриватБанк" просило стягнути в його користь з відповідача [PERSON] 31900 гривень 73 копійки кредитної заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача Савіхіна А.М. в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з'явилася, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлялася судом про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про одержання судової повістки. Згідно ч. 5-7 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1-5, 9-10 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім'ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] була належним чином завчасно повідомленою про час та місце розгляду справи. Враховуючи те, що представник позивача у поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у її відсутності та відсутності відповідача, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача Савіхіної А.М. та відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 26.09.2012 року ПАТ КБ „ПриватБанк" відповідачу [PERSON] було надано кредит на суму 19182 гривень 72 копійки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних, що нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості разом із запропонованими ПАТ КБ „ПриватБанк" Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають між нею та позивачем кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил надання банківських послуг позивач має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків відповідача в погашення кредитної заборгованості [PERSON] і третіх осіб, за кредитами, в яких відповідач є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у відповідача зважаючи на невиконані зобов'язання перед банком. ПАТ КБ „ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконало у повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання згідно умов договору у повному обсязі не виконала, не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 29.03.2018 року утворилась заборгованість на загальну суму 31900 гривень 73 копійки, з них: заборгованість за кредитом на суму 8794 гривень 93 копійки, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 6386 гривень 63 копійки, заборгованість по пені та комісії - 14423 гривень 39 копійок, штраф згідно п. 2.2 Генеральної угоди - 2295 гривень 78 копійок. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, розрахунку кредитної заборгованості станом на 29.03.2018 року, заяви позичальника № VOO0CC9EGj0016, Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 26.09.2012 року, Умов і правил надання банківських послуг. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ПАТ КБ „ПриватБанк" взяті на себе зобов'язання по укладеному договору від 26.09.2012 року виконало у повному обсязі, а відповідачем [PERSON] порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах та поточні платежі відповідно до умов укладеного договору нею своєчасно не сплачувалися, слід стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 31900 гривень 73 копійки кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 1762 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved