Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору №480і/2008 від 08.08.2008р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 40000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних з кінцевим терміном повернення до 07.07.2021 року. В забезпечення виконання зобов'язань відповідачки був укладений іпотечний договір №ІП 480і/2008 від 08.08.2008 року, згідно якого відповідачка [PERSON] передала в іпотеку банку квартиру [ADDRESS]. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця. В зв'язку з тим, що відповідачка не дотримувалась оплати зазначеної в умовах Договору кредиту 08.11.2012р. був укладений договір про внесення змін №2 до Договору кредиту сторони змінили умови кредитування, а саме валюту кредиту, % ставку, графік погашення кредиту. В зв'язку з тим що відповідачка не дотримується оплати за умовами Договору кредиту та Договору про внесення змін, позивачем 08.11.2012р. було здійснено Досудова (Іпотечна) вимога щодо дострокового виконання позичальником його зобов'язань за Договором кредиту в повному обсязі, яка підлягає виконанню протягом 30 календарних днів. У добровільному порядку відповідачка не виконує зобов'язання за договорами, через що станом на 14.10.2014р.: утворилась заборгованість кредитним договором №480і/2008 від 08.08.2008 р. в сумі 442196,75грн., яка складається з: суми непогашеного кредиту - 390605,89грн., суми заборгованості по % - 36209,28грн., пені за несвоєчасність повернення кредиту - 4704,53грн., пені за несвоєчасність повернення відсотків - 3266,87грн., інфляційних витрат по договору - 4412,58грн., інфляційних витрат по відсоткам - 2997,60грн. Просять стягнути з відповідачки на користь позивача понесені позивачем судові витрати в сумі 3654,00грн., а також в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами звернути стягнення на предмет іпотеки: цілу трьохкімнатну квартиру №69, яка розташована на дев'ятому поверсі дев'ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку, загальною площею - 66,0кв.м. (житловою площею - 39,0кв.м.) за адресою: [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON], за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки як разом так і окремо, ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Краматорського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» у м. Краматорську з укладання від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «Укрсоцбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує повністю, просить його задовольнити, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.598, ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №480і/2008 від 08.08.2008р. і [PERSON] отримала кредит у розмірі 40000,00 доларів США з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних. В забезпечення виконання зобов'язань відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 480і/2008 від 08.08.2008 р. року був укладений іпотечний договір №ІП 480і/2008 від 08.08.2008 року, згідно якого [PERSON] передала в іпотеку банку квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з розрахунку позичальника умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 14.10.2014 року за відповідачкою наявна заборгованість у сумі 442196,75грн., яка складається з: суми непогашеного кредиту - 390605,89грн., суми заборгованості по % - 36209,28грн., пені за несвоєчасність повернення кредиту - 4704,53грн., пені за несвоєчасність повернення відсотків - 3266,87грн., інфляційних витрат по договору - 4412,58грн., інфляційних витрат по відсоткам - 2997,60грн. Відповідно до висновків про вартість майна: ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 132530грн. Отже, за невиконання грошового зобов'язання відповідачем не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане [PERSON] в іпотеку нерухоме майно. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч.3 ст.36 Закону України "Про іпотеку", договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст.37 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень ч.2 ст.16 ЦК України, ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст.37 Закону України "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. До теперішнього часу у добровільному порядку відповідачка не виконує зобов'язання за кредитними договором №480і/2008 від 08.08.2008 року та утворена заборгованість не погашена. У зв'язку із чим, позивач як іпотекодержатель змушений був звернутися до суду з позовом про звернення стягнення предмет іпотеки шляхом визнання права власності на спірне майно, для захисту своїх майнових прав, оскільки договором іпотеки від №ІП 480і/2008 від 08.08.2008 року передбачено, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки одним із перерахованих у цьому договорі способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань. У позасудовому порядку сторони не досягли згоди на передачу у власність банку предмета іпотеки. Тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, в зв'язку із неналежним виконанням відповідачкою [PERSON] основного зобов'язання, тобто погашення заборгованості по договору кредиту. Згідно ст.88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягнути з відповідачки понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 3654грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved