Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Вимоги позову обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 30 червня 2001 року було укладено шлюб. Під час шлюбу у них народились діти - син [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] На протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Ведення спільного господарства припинено, та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. В зв'язку з тим, що між відповідачем і нею не було досягнуто домовленості щодо способу та розміру утримання дітей з боку відповідача, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини на обох дітей від доходу їх батька. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву та просили суд винести рішення про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, про що в судовому засіданні надав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2001 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, а/з № 611. Від шлюбу подружжя мають сина [PERSON], [INFO] року народження, та сина [PERSON], [INFO] року народження. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони фактично не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки як позивач, так і відповідач не бажають. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для розірвання шлюбу. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступне. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров"я та матеріальне становище дитини; - стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.182,183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та за жодних обставин мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів "вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення." Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на користь позивача на утримання дітей, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням вище наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12.02.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач не позбавлена можливості у разі зміни матеріального стану відповідача звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, а також про стягнення додаткових витрат, пов'язаних із необхідністю придбання ліків та забезпечення літнього відпочинку дітей у спеціалізованих санаторно-курортних закладах у зв'язку із станом здоров'я. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved