Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 28177 від 15.03.2021 р., виданий приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Горизонт" заборгованості в розмірі 6 795,00 грн. Позов мотивований тим, що 29.04.2021 р. позивач дізнався, що приватним виконавцем ведеться виконавче провадження № 65141869 з примусового виконання виконавчого напису нотаріусу від 15.03.2021 р., який не може підлягати виконанню, оскільки жодних договорів з ТОВ "Фінансова компанія "Горизонт" він не укладав, коштів не отримував, тому незрозумілою є поява виконавчого документу. Разом з тим, при видачі виконавчого напису, нотаріус не звернув уваги, що сума боргу не є безспірною, стягувач та нотаріус не надіслав боржнику вимогу про погашення боргу, не проінформував боржника про розмір заборгованості, та не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису не повідомив боржника про порушення кредитних зобов`язань, тому позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено із порушенням Закону України «Про нотаріат». Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягав з підстав, викладених в позові, справу просив розглянути без його участі. Представник відповідача-1 ТОВ "Фінансова компанія "Горизонт" до суду не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, відзив на позов не надав, причини неявки суду не повідомив, тобто у суду відсутня позиція відповідача. Відповідач-2 приватний нотаріус Головкіна Я.В. до суду не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, при цьому зазначивши, що з позовом не погоджується в повному обсязі, тому що нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право. Одночасно надав документи на підставі яких було зроблено виконавчий напис. Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 березня 2021 на підставі документів наданих ТОВ "Фінансова компанія "Горизонт" приватним нотаріусом Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис №28177, яким з позивача стягнуто 6 795,00 грн. боргу. 13 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області відкрито виконавче провадження № 65141869 на підставі виконавчого напису нотаріусу за № 28177 від 15.03.2021 року. Постановою приватного виконавця від 22.04.2021 р. звернено стягнення на заробітну плату боржника (а.с.63). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що підставою винесення виконавчого напису стало звернення ТОВ "Фінансова компанія "Горизонт" до нотаріуса з приводу стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 181269191219 від 19 грудня 2019 року укладеним між [PERSON] та ТОВ "Фінансова компанія "Горизонт" строком на 30 днів, тобто до 18.01.2020 р. Відповідно до графіку розрахунків загальний розмір витрат становить 4 530 грн. (сума кредиту 3000 грн. + 1530 грн. нарахований процент). Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів, тому стягувач набув право дострокового стягнення заборгованості. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до статті 87 Закону, виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: - подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису визначені підпунктами 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: - оригінал кредитного договору; - засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення зазначеної категорії спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не спростовано тверджень позивача, викладених в позовній заяві, виконавчий напис вчинений з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивач був звільнений від його сплати.

Outcome: approved