Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ 19 липня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Костянтинівського державного хімічного заводу, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування завданої моральної шкоди, в якому із врахуванням поданих уточнень від 28 вересня 2016 року, зазначив, що перебував у трудових відносинах із відповідачем по справі у період часу з 1994 року по 03 грудня 2012 року. Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області 11 червня 2014 року було видано судовий наказ за заявою [PERSON]І, за вимогою до відповідача по справі про стягнення на користь позивача [PERSON] заборгованості по заробітній платі в розмірі 6\~819 грн. 02 коп. за період часу з вересня 2012 року по грудень 2012 року. Однак заборгованість по заробітній платі дотепер йому відповідачем не виплачена, у звязку з чим просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, за період з 04 грудня 2012 року по 28 вересня 2016 року, включно, тобто, за 900 робочих днів, виходячи з того, що розмір його середньоденної заробітної плати складає 128, 76 грн. (128,76 грн. х 900 днів) в сумі 115 884 грн., оскільки роботодавець не звільняється від відповідальності за ст. 117 КЗпП України після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості, а також відшкодувати завдану йому відповідачем внаслідок порушення трудових прав моральну шкоду в сумі 5000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~ В судове засідання позивач не з*явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує уточнені позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 51). Представник відповідача - Костянтинівського державного хімічного заводу, на виклик в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 50). З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~ Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах із\~ Костянтинівським державним хімічним заводом з 19 травня 1994 р., звільнився 03 грудня 2012 року згідно ст. 38 КЗпП України, що вбачається з витягу трудової книжки БТ-І № 0669185 (а.с. 9) та не заперечувалося відповідачем у справі (а.с. 36). Як вбачається з копії судового наказу № 233/3661/14-ц виданого 11 червня 2014 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області з Державного хімічного заводу на користь [PERSON] стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату з вересня 2012 року по грудень 2012 року у розмірі 6\~819 грн. 02 коп. (а.с. 10). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 11) 09 липня 2014 року за судовим наказом № 233/3661/14-ц від 11 червня 2014 року відкрито виконавче провадження № 43966299. \~\~\~\~\~ Згідно довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 42 від 01 серпня 2016 року (а.с. 36) заборгованість підприємства по заробітній платі\~ перед [PERSON] станом на 28 липня 2016 року за жовтень, листопад грудень 2012 р. складає 6\~319 грн. 02 коп.; розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 128, 76 грн. Як вбачається з довідки Костянтинівського державного хімічного заводу № 25/77 від 01 серпня 2016 року (а.с. 37) кількість робочих днів [PERSON], якого було звільнено 03 грудня 2012 року, за пятиденним робочим графіком за період часу з 01 жовтня 2012 року по 03 грудня 2012 року склала 48 робочих днів. \~\~ Згідно частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений строк виплатити не оспорювану ним суму. \~\~\~\~ Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України\~ відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до Постанови КМ України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (надалі Порядок №100) середня заробітна плата звільненого робітника обчислюється виходячи із його заробітку за останні два повних місяця роботи. \~\~\~\~\~ В силу ст. 32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори. У відповідності до п. 25\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці"\~встановлено, що закінчення строку виплати заробітної плати (ст. 115 КЗпП) не є початком перебігу зазначеного процесуального строку, якщо не оспорюється право на її одержання; у відповідних випадках ця обставина може бути підставою для вимог про компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку із затримкою його виплати. Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП. \~\~\~\~\~\~\~\~Згідно п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці": "Задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення." Відповідно до матеріалів справи відповідачем не було вжито будь-яких заходів для здійснення розрахунку з позивачем при звільненні (не направлено відповідного листа із пропозицією отримати належні кошти; належні кошти не були надіслані грошовим переказом на адресу позивача тощо), тому суд вважає вину відповідача у не проведенні такого розрахунку з позивачем при звільненні доведеною.\~\~ Тому з підприємства - Костянтинівський державний хімічний завод на користь позивача [PERSON] слід стягнути середній заробіток за весь час затримки виплати розрахунку в межах заявлених позовних вимог, виходячи з визначеного розміру середньоденної заробітної плати у сумі 128, 76 грн., а також кількості робочих днів у період часу з 04 грудня 2012 року по 28 вересня 2016 року, та становить 900 робочих днів (з врахуванням уточнень позовних вимог), сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (128,76 х 900 робочих днів) = 115 884 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 117 КЗпП України.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачем - Костянтинівським державним хімічним заводом, вимог трудового законодавства щодо своєчасного розрахунку з позивачем [PERSON] при звільненні з виплатою належних сум, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, оскільки такі дії відповідача призвели до необхідності неодноразового звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав, несвоєчасний розрахунок вплинув на організацію його нормального життя, можливість своєчасно забезпечувати свої побутові потреби шляхом придбання продуктів харчування, ліків, оплати необхідних послуг, тощо. При цьому, з врахуванням глибини моральних страждань позивача, тривалості невиплати належних позивачем сум заробітку, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у справі на користь позивача у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 1000 грн. В силу ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати, повязані із сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 110,24 грн., а також з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір щодо задоволених вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 1378 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: partial