Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати зобов`язання, яке виникло на підставі договору про надання споживчого кредиту № 11226333000 від 01.10.2007 р., що укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] , таким, що припинено внаслідок передання боржником кредиторові відступного за договором № 11226333000 про припинення зобов`язання переданням відступного; визнати поруку, яка виникла на підставі договору поруки від 01.10.2007р. № 11226333000, що укладений між ПАТ «Укссиббанк», [PERSON] , [PERSON] , припиненою. В обґрунтування вимог зазначено, що 01.10.2007р. між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про гадання споживчого кредиту № 11226333000. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку передано земельна ділянка площею 0,1000, яка розташована в с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] (кадастровий номер 1822087200:02:001:0368), посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Слюсар Л. А. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено договір поруки від 01.10.2007 р. № 11226333000, за яким, [PERSON] , поручилась за виконання зобов`язань боржника за вказаним вище кредитним договором № 11226333000. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 10.01.2011 р. по справі №2-369/2011 було вирішено стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» 207392,73 грн. заборгованості за кредитним договором. На виконання вказаного рішення суду від 10.01.2011 р. по справі №2-369/2011 про стягнення 207392,73 грн. заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 28.02.12 р. Корольовським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 31547081 про стягнення коштів лише з [PERSON] 12.12.2011 р. між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу, за яким всі права вимоги за вказаним вище кредитним договором перейшли до нового кредитора - ТОВ «Кей-колект». В свою чергу ПАТ «Укрсиббанк» повідомленням від 15.12.2011 р. повідомив [PERSON] , про таке відступлення прав вимоги на користь ТОВ «Кей-колект». Позивач зазначає, що відповідачі не повідомляли її про укладення будь-яких договорів, в тому числі і Договору № 11226333000/735011 від 16.12.2014 року про припинення зобов`язання переданням відступного. Відповідач [PERSON] беззаперечно здійснив передання відступного ТОВ «Кей-Колект» за договором на загальну суму 37 500, 00 грн., що свідчить про виконання боржником зобов`язань за договором. Позивач зазначає, що вона по справі не є стороною вказаного договору, то остання обмежена у отриманні повної інформації, щодо виконання сторонами його умов. Відповідно до п. 2.1. договору, зобов`язання за кредитним договором припиняються з моменту отримання кредитором грошових коштів в сумі 9 860, 00 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становить 159 239, 00 грн. Таким чином, після виконання умов договору, припиняються всі та кожне із зобов`язань, визначені кредитним договором, в тому числі договір іпотека, а сам кредитний договір вважається таким, що припинив свою дію (абзац 3 п. 2.1. договору). 25.04.2019 року ТОВ «Кей-Колект» подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що Згідно п. 1.1. Договору про надання споживчого кредиту №11226333000 від 01.10.2007 року укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого з 18 грудня 2009 року є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] Банк надав Боржнику кредит у вигляді грошових коштів в іноземній валюті в сумі 27 750,00 дол. США. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, були укладені: між Банком та [PERSON] Договір Іпотеки від 01.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу, Слюсар Л.А., за реєстровим №1386, в іпотеку було передане нерухоме майно: земельна ділянка загальною площею 0,1000га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; між банком та [PERSON] Договір Поруки №11226333000 від 01.10.2007 року; між банком та [PERSON] Договір Поруки №11226333000 від 01.10.2007 року. 12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ» були укладені Договір факторингу №1 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений Саєнко Е.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, 12.12.2011 року за реєстровим №5207 5208, згідно яких право вимоги за вищевказаними Кредитним договором та Договором іпотеки перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». 16.12.2014 року між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та [PERSON] був укладений Договір №11226333000/735011 про припинення зобов`язання переданням відступного, за яким [PERSON] зобов`язалася до 16.12.2016 року сплатити на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відступне (грошові кошти) в гривневому еквіваленті - 9 860,00 дол. США, а ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» зобов`язувалось після отримання усієї суми відступного надати [PERSON] повідомлення про анулювання боргу та довідку про відсутні заборгованості. Відповідно до пункту 5.3. Договору №11226333000/735011 про припинення зобов`язання переданням відступного - Кредитор має право в односторонньому пор відмовитись від даного Договору у разі порушення Боржником будь-якої з його умов, такому випадку чинними залишаються умови Кредитного договору, які діяли моменту підписання даного Договору. При цьому Боржник зобов`язаний буде виконати Кредитний договір в повному обсязі, у тому числі виплатити відсотки за користування кредитом, штрафні санкції та інші платежі, передбачені Кредитним договором нараховані за весь час його дії, включаючи період дії даного Договору. Згідно довідки-розрахунку платежів за Договором №11226333000/735011 - [PERSON] сплатила всього 1 809,60 доларів США (37 500,00 грн.). Оскільки зі сторони [PERSON] зобов`язання за Договором №11226333000/735011 не було виконано - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» поновило процес стягне заборгованості в рамках виконавчого провадження, у тому числі і з [PERSON] (ВП №31547081). Договір №11226333000/735011 припинення зобов`язання переданням відступного є розірваний в односторонньому пор сторони ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», а Договір про надання споживчого кредиту №1122633301.10.2007 року та Договір Поруки №11226333000 від 01.10.2007 року є діючими. 07.05.2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, позовні вимоги визнають частково, в частині визнання поруки припиненою. В обґрунтування відзиву зазначає, що 12.12.2011 між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу, відповідно до п. 1.1. якого, клієнт (банк) передав фактору (ТОВ «Кей- Колект») права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 11226333000 від 01.10.2007, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] . Відповідно до п. 1.4. договору факторингу одночасно з відступленням прав вимоги до фактора переходять усі права клієнта за усіма договорами забезпечення, у тому числі і договором поруки №11226333000 від 01.10.2007 укладеного між АКБ «УкрСиббанк» та [PERSON] . За змістом п. 1.6 договору факторингу, після відступлення прав вимоги, клієнт, тобто банк, не має права вимагати сплати боржником і гарантами будь яких сум за первинними договорами (кредитним договором) і договором забезпечення. Задля належного виконання своїх кредитних зобов`язань, 16.12.2014 між [PERSON] та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір про припинення зобов`язання переданням відступного №11226333000/735011. Відповідно до п.п. 1.1. 1.2, 2.1. цього договору, сторони дійшли згоди про припинення зобов`язань [PERSON] , які виникли на підставі Кредитного договору №11226333000 від 01.10.2007 р., шляхом передачі Боржником кредитору суми відступного в сумі 9860.00 доларів США не пізніше 16.12.2016 р. З дати отримання кредитором грошових коштів в сумі 9860.00 доларів США. припиняються зобов`язання, які визначені кредитним договором. У жовтні 2015 року Богунським ВДВС було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості відповідно до виконавчого листа Богунського районного суду м. Житомира. Державним виконавцем накладено арешт на все майно [PERSON] . У жовтні 2016 року, виконавчий документ повернутий стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» та встановлено строк для повторного пред`явлення до примусового виконання до 03.10.2017р.. На даний час, виконавчий документ повторно не пред`явлено до виконання. У виконавчому провадженні №31547081 на підставі постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.04.2018 р. здійснюється стягнення з заробітної плати [PERSON] , яка є поручителем. Постановою державного виконавця від 05.05.2018 р. про заміну сторони виконавчого провадження від 05.05.2018р. стягувачем у даному виконавчого провадження є ТОВ «Кей- Колект» на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 19.11.2012 р. Станом на 03.05.2018 у порядку примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості, з [PERSON] стягнуто кошти в сумі 18820 грн. 00 коп., які були їй повернуті [PERSON] . що підтверджується відповідними розписками. Від представник позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від представника [PERSON] адвоката Березенської Ю.О. надійшла заява про проведення розгляду справи без участі відповідача та її представника. Представник ТОВ «Кей-Колект» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за наявності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 01.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого з 18 грудня 2009 року є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11226333000 та позичальнику надано кредит у розмірі 27750,00 дол. США зі сплатою процентів у розмірі 12,90 % річних з кінцевим терміном повернення 01.10.2022 року. (а.с. 10-13) З метою забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором № 11226333000 від 01.10.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. (а.с. 14-15) 16.12.2014 року між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та [PERSON] був укладений Договір №11226333000/735011 про припинення зобов`язання переданням відступного, за яким [PERSON] зобов`язалася до 16.12.2016 року сплатити на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відступне (грошові кошти) в гривневому еквіваленті - 9 860,00 дол. США, а ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» зобов`язувалось після отримання усієї суми відступного надати [PERSON] повідомлення про анулювання боргу та довідку про відсутні заборгованості. Згідно п. 5.3 Договору №11226333000/735011 про припинення зобов`язання переданням відступного - Кредитор має право в односторонньому пор відмовитись від даного Договору у разі порушення Боржником будь-якої з його умов, такому випадку чинними залишаються умови Кредитного договору, які діяли моменту підписання даного Договору. При цьому Боржник зобов`язаний буде виконати Кредитний договір в повному обсязі, у тому числі виплатити відсотки за користування кредитом, штрафні санкції та інші платежі, передбачені Кредитним договором нараховані за весь час його дії, включаючи період дії даного Договору. Згідно довідки-розрахунку платежів за Договором №11226333000/735011 [PERSON] сплатила всього 1 809,60 доларів США (37 500,00 грн.). Відповідно до частини першої статті 553, частиною першою статті554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника та кредитором боржника. Функціональне призначення поруки залежить від стадії існування цього забезпечувального правовідношення: до моменту порушення основного зобов`язання, порука спрямована на стимулювання боржника до виконання взятих на себе обов`язків, а з моменту невиконання чи неналежного виконання - на забезпечення і захист інтересів кредитора та компенсацію його майнових втрат. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). За положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до змісту Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року, згідно частини першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов`язується зі зміною забезпеченого зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов`язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов`язання. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, у редакції на час спірних правовідносин, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10.01.2011 року позов публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" в особі Житомирського управління АТ «УкрСиббанк» задоволено частково, вирішено стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" в особі Житомирського управління АТ «УкрСиббанк» 207392,73 грн., що еквівалентно 26207,46 доларів США кредитної заборгованості, 49511,45 грн., що еквівалентно 6256,58 доларів США заборгованість по процентах, 5000 грн. пені за прострочення сплати кредиту та сплати відсотків; стягнут и в дольовому порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" в особі Житомирського управління АТ «УкрСиббанк» по 566,67 грн. судового збору та по 10 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного. В решті позовних вимог відмовити. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.08.2011 року рішення апеляційного суду Житомирської області від 31 березня 2011 року скасувати, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 січня 2011 року залишити в силі. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року в справі № 317/503/16 де вказано про те, що оскільки є рішення суду, яке набрало законної сили і яким задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень ст. 559 ЦК України не має. Крім того, у Постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 756/11318/15-ц висловлена позиція проте, що оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили задоволені вимоги кредитора до боржника та поручителя, а тому правові підстави для визнання договору поруки припиненим із застосуванням ст. 559 ЦК України відсутні, оскільки порука не може бути припинена після ухвалення рішення суду у справі про стягнення, у тому числі, з поручителя кредитної заборгованості, під час вирішення якої суд обов`язково перевіряє строк дії поруки. Тобто, встановлення судовим рішенням від 10.01.2011 року сукупність обставин для покладення на Позивача як поручителя солідарної відповідальності за повернення кредиту є преюдиційною та виключає можливість їх спростування в цьому спорі, якщо судове рішення набрало законної сили та підлягає виконанню. За змістом ст. 16 ЦК України, право на звернення до суду має кожна особа, права чи інтереси якої порушені. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що всупереч ст. 80 ЦПК України позивач та його представник не довели та не підтвердили жодними належними та допустимими доказами факт порушення прав позивача при укладенні оспорюваного правочину, а тому приходить до висновку що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог. Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування ст. 559 ЦК України немає, так як між банком та поручителем на даний час існують правовідносини з приводу рішення суду, яке набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги до задоволення не підлягають. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.03.2019 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено та постановлено вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь ТОВ «Кей-колект» у виконавчому провадженні № 31547081, яке перебуває у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Згідно ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. За таких підстав, необхідно скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.03.2019 року. Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.

Outcome: dismissed