Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк"(далі Банк) 10.11.2014 р. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору, вказавши в обґрунтування наступне. 10.09.2007 р. між Банком та відповідачем [PERSON] укладений договір HAXRFX11740272, відповідно до якого [PERSON] надано кредит в сумі 7199 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на місяць на суму залишку заборгованості. Отримавши гроші, [PERSON] в односторонньому порядку належним чином не виконує зобов'язання, до цього часу гроші Банку не повернув. Судовим наказом від 05.06.2008 р. з [PERSON] в рахунок заборгованості стягнуто 10141 гр. 01 коп., які до цього часу теж не повернуто. Сума заборгованості на 14.10.2014 р. становить 95588 гр. 42 коп. та складається зі: 6301 гр. 31 коп. заборгованість за кредитом; 20368 гр. 91 коп. заборгованості про процентам за користування кредитом; 1900 гр. 58 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; 67017 гр. 62 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гр. (штраф фіксована частина) та 4272 гр. 37 коп. (процентна складова). Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 10141 гр. 01 коп., яка була задоволена судовим наказом від 05.06.2008 р. та просять стягнути 90219 гр. 78 коп. і відшкодувати понесені судові витрати. Представник позивача в суді позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив справу розглянути за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином і суд розглянув справу у його відсутності, на підставі наданих доказів, заочно. Суд, вивчивши надані письмові докази, приходить до наступного. 10.09.2007 р. між Банком та відповідачем [PERSON] укладений договір HAXRFX11740272, відповідно до якого [PERSON] надано кредит в сумі 7199 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на місяць на суму залишку заборгованості, що підтверджується змістом "заяви позичальника". Кредитний договір оформлений сторонами письмово у вигляді "заяви позичальника". Відповідно до ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Як встановлено судом, відповідач кредит не повернув, щомісячні платежі у встановлені строки не сплачує, внаслідок чого, за Договором виникла заборгованість. Судовим наказом від 05.06.2008 р. з [PERSON] на користь Банку в рахунок заборгованості стягнуто 10141 гр. 01 коп. До цього часу відповідач гроші не повернув, отже, Банк має право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.3). Позивач, визначаючи суму заборгованості по кредитному Договору станом на 14.10.2014 р. та висуваючи вимоги про стягнення 95588 гр. 42 коп. відняв від загальної суми заборгованості суму, яка була стягнена судовим наказом. Але, з таким розрахунком суд не може погодитись. Відповідно ст. 213 ЦПК України: " Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні." Тому, судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. З розрахунку, що міститься в матеріалах цивільної справи (аркш.5) не зрозуміло, за якій саме час Боржнику нарахована заборгованість, які сумі (по місячно) нараховані та якого виду, оскільки, позивачем, при наявності судового наказу, наданий загальний розрахунок, починаючі з 10.09.2007 р. Скорегувати самостійно суму заборгованості за період з 06.05.2008 р. (тобто, після набуття судовим наказом чинності) суд теж не може, тому що, в судовому наказі не зазначено за якій період стягнена сума, з яких платежів вона складається. Крім того, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам, на які посилається позивач та які містяться в матеріалах цивільної справи на арш.7-10, мають загальний характер і стосуються необмеженого кола осіб; безпосередньо [PERSON] не підписані. Зміст цих Умов не містить в собі дати їх прийняття, що унеможливлює суд надати оцінку стосовно їх дії в часі та перевірити чи саме з цими Правилами був ознайомлений відповідач під час підписання ним 10.09.2007 р. Договору. Вищеозначене дає суду підстави критично оцінити твердження позивача щодо правильності та законності нарахування відповідачу заборгованості, оскільки, суд позбавлений можливості безпосередньо дослідити належні докази (тобто такі, що містять інформацію щодо предмета доказування) та перевірити на яких умовах відповідач отримав у Банку споживчій кредит, які негативні наслідки у разі неналежного виконання взятих на себе обов'язків [PERSON] має, в якому розмірі; чи було волевиявлення відповідача стосовно суттєвих обставин правочину. Тому, суд у задоволенні позову відмовляє.

Outcome: dismissed