Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

02.12.2016 року позивач [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру № 81, що розташована по пр.. Науки, 31-В в м. Харкові житловою площею 34,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], що померла11.10.2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилається на те, що 11.10.2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира №81 по пр.. Науки (колишній проспект Леніна), 31-в в м. Харкові, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м.. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Його батько [PERSON], помер 29.10.1984 року. Отже, він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері. У встановлений законом строк він звернувся до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено з підстав відсутності реєстрації нерухомого майна. Спірна квартира належала померлій на підставі свідоцтва про право власності від 30.05.2001 року, яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова від 22.05.2001 року № 93/31, але за життя, [PERSON] не зареєструвала право власності в КП "Харківське міськБТІ" у встановленому порядку, через що він вимушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] та його уповноважений представник [PERSON], що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судове засідання не з'явилися, подали письмову заяву з прохання справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Уповноважений представник відповідача - Харківської міської ради Харківської області, в судове засідання не зявився, про причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Справа розглядається у відсутність позивача, представника позивача та уповноваженого представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 11.10.2015 року померла мати позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №515514, копію якого долучено до матеріалів справи. Родинний зв'язок між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], серії І-ВЛ, № 358866, копію якого долучено до матеріалів справи, де в графі "батько" вказаний [PERSON], в графі "мати" вказана [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира №81 по пр.. Науки (колишній проспект Леніна), 31-в в м. Харкові, загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м. Вказана квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 30.05.2001 року, яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова від 22.05.2001 року № 93/31, копію якого долучено до матеріалів справи. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Батько [PERSON] [PERSON], помер 29.10.1984 року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії ІІІ-ВЛ №266742, копію якого долучено до матеріалів справи. Отже, він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері. Після смерті матері, у встановлений законом строк позивач звернувся до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 09.08.2016 року державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру №81 у будинку №31-в по пр.. Науки в м. Харкові неможливо, з підстав того, що правовстановлюючим документом про належність нерухомого майна спадкодавцеві, є свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно відповіді ТОВ "Експертний будівельно-інжиніринговий центр" від 20.04.2016 року № 362/20-04, таким документом є Свідоцтво про право власності на житло від 3005.2001 року, б/н, видане Виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м. Харкова, згідно з рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова від 22.05.2001 року № 93/31. Відповідно до довідки № 1001108, виданої КП "Харківське міськБТІ" від 02.06.2016 року, право власності на вищезазначену квартиру не зареєстровано. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №65368326 від 09.08.2016 року, право власності на вищезазначену квартиру не зареєстровано. Спираючи на надані заявником документи, немає можливості з безспірністю стверджувати, що квартира №81 в будинку 31-в по пр.. Науки в м. Харкові, належить [PERSON], [INFO], яка померла 11.10.2015 року, у зв'язку з чим відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно, запропоновано звернутися до суду за місцезнаходженням спадкового майна. Відповідно до вимог ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права, зокрема шляхом визнання за нею права. Згідно з положеннями абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Вимогами ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України (в редакції 2003 року) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] та має право на успадкування нерухомого майна, що належало померлій, тому вищезазначене спадкове майно перейшло у його володіння і позивач фактично прийняли спадщину. Згідно з положеннями ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відтак, після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її син [PERSON], оскільки проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не заявив про відмовлення від неї протягом терміну, встановленого ст. 1270 ЦК України. Інших спадкоємців у померлої немає. Суд вважає, що викладені в позовній заяві факти знайшли своє підтвердження протягом розгляду справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved