Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання правочину договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності дійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказали, що 26 травня 1999 року [PERSON], діючі особисто від свого імені, та від імені [PERSON] за договором купівлі-продажу нерухомого майна № 194-Н/99 придбала відповідачів [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Даний договір був укладений на Придніпровській товарній біржі і відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований у Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі під номером 194-Н/99 від 26 травня 1999 року. На час укладання договору ніхто з учасників договору не придав значення формі договору, та тому хто має право його посвідчувати. Усі сторони виконали свої обов'язки, згідно з умовами договору. Договір було зареєстровано у Криворізькому БТІ. З 1999 року позивачі мешкають та користуються набутою на підставі договору купівлі-продажу нерухомістю, сплачують необхідні платежі, але тільки зараз дізналися, що договори щодо нерухомого майна, зареєстровані на товарних біржах і не посвідчені нотаріально, у даний момент виключені з переліку правовстановлюючих документів, що визначено Інструкцією про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України № 20/5 від 03.03.2004 р., не зважаючи на чинну на сьогоднішній день ст. 15 Закону України "Про товарну біржу". Оскільки договір міни не було посвідчено нотаріально, позивачі не мають можливості здійснювати свої права власників, розпоряджатися належним їм майном і таким чином, нотаріус не зможе зареєструвати ніяких договорів що до належної позивачам нерухомості. При таких обставинах, позивачі вважають, що порушені їх права власників і вони змушена звертатися до суду за захистом своїх прав. Позивачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися, представник позивачів - [PERSON], надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд винести рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості, заключений 26 травня 1999 року між сторонами по справі, та посвідчений "Придніпровською товарною біржею". Відповідачі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Третя особа - Криворізька філія Придніпровської товарної біржі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, не представили до суду жодної заяви або клопотання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що 26 травня 1999 року [PERSON], діючі особисто від свого імені, та від імені [PERSON] за договором купівлі-продажу нерухомого майна № 194-Н/99 придбала відповідачів [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Даний договір був укладений на Придніпровській товарній біржі і відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований у Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі під номером 194-Н/99 від 26 травня 1999 року. На час укладання договору ніхто з учасників договору не придав значення формі договору, та тому хто має право його посвідчувати. Усі сторони виконали свої обов'язки, згідно з умовами договору. Договір було зареєстровано у Криворізькому БТІ. З 1999 року позивачі мешкають та користуються набутою на підставі договору купівлі-продажу нерухомістю, сплачують необхідні платежі, але тільки зараз дізналися, що договори щодо нерухомого майна, зареєстровані на товарних біржах і не посвідчені нотаріально, у даний момент виключені з переліку правовстановлюючих документів, що визначено Інструкцією про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України № 20/5 від 03.03.2004 р., не зважаючи на чинну на сьогоднішній день ст. 15 Закону України "Про товарну біржу". Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню й державній реєстрації. Договір купівлі-продажу не знаходиться в протиріччі з законом. В момент його укладення він був виконаний повністю і до цього часу ніхто із сторін по правочину не вимагає його розірвання. Позивачі зареєструвалися за адресою набутого житла, де продовжують мешкати до сьогоднішнього часу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовна заява позивачів про визнання правочину договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved