Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У грудні 2014 року Концерн "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Жовтневого району звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] зареєстрований і мешкає за адресою: [ADDRESS], яка підключена до централізованого опалення та постачання гарячої води. У жовтні 2014 року Концерн "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Жовтневого району в порядку ч. 1 ст. 96 ЦПК України звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої вод в сумі 1021,30 грн., яка була задоволена та 03 листопада 2014 року судом було видано судовий наказ. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2014 року за заявою [PERSON] було скасовано судовий наказ від 03 листопада 2014 року, виданий за заявою Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Жовтневого району про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої вод в сумі 1021,30 грн.. За період з 01 жовтня 2011 року по 30 вересня 2014 року відповідач [PERSON] спожив надані позивачем послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщенні квартири [ADDRESS], на загальну суму 5643,85 грн. Станом на 01 жовтня 2014 року за вищезазначений період часу відповідач здійснив оплату за надані послуги в розмірі 4622,55 грн. Загальна сума заборгованості складає 1021,30 грн. У зв'язку з викладеним, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Жовтневого району заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 1021,30 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням провести судове засідання за відсутності представника позивача, зазначивши, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. З матеріалів справи вбачається, що на протязі розгляду справи відповідач або його повноважний представник, кожен в окремості, неодноразово не з'являлися у судові засідання, а саме: 20 січня 2015 р. - 09 годин 30 хвилин, 04 лютого 2015 р. - 10 годин 50 хвилин, 04 березня 2015 р. - 09 годин 30 хвилин. Так, в судове засідання, призначене на 20 січня 2015 р., відповідач або його повноважний представник, кожен в окремості, не з'явилися, хоча про час, день і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, але на адресу суду повернулося поштове відправлення № 69063 1099379 5, із зазначенням працівника пошти «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 23-25) Надалі, 04 лютого 2015 року, відповідач або його повноважний представник, кожен в окремості, не з'явилися, хоча про час, день і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення № 69063 1103659 0, відповідно до якого [PERSON] 26 січня 2015 року особисто отримав лист суду з повідомлення про час та місце розгляду справи, а також додану до нього позовну заяву з додатком на 22-х аркушах. (а.с. 31) Проте, 02 лютого 2015 року до суду від [PERSON] надійшов лист з повідомленням про те, що [PERSON] прибути у судове засідання не має можливості, оскільки відповідно до наказу № 30-01/15-1 від 30.01.2015р., в період часу з 03.02.2015р. по 03.03.2015р. буде перебувати у відрядженні в зоні Антитерористичної операції (Донецька область) для забезпечення військових гуманітарною допомогою. (а.с. 32-33) 04 березня 2015 року, відповідач або його повноважний представник, кожен в окремості, повторно в судове засідання не з'явилися, хоча про час, день і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення № 69063 1112874 5, відповідно до якого [PERSON] 11 лютого 2015 року особисто отримав судову повістку. Проте, у зазначений день та час відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, повноважного представника не направив, заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи суду не надав, як і не надав заяви про визнання позову або письмових заперечень проти позову. Статтею 157 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п»ятнадцять днів. Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об»єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків. Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України, взявши до уваги заяву представника позивача, а також з урахуванням того, що справа перебуває в провадженні суду значний час, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача або його представника, суд ухвалою від 04 березня 2015 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, прийнявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] зареєстрований і мешкає за адресою: [ADDRESS], яка підключена до централізованого опалення та постачання гарячої води. (а.с. 6) Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ"" (п. 1.2. Рішення). (а.с. 14) Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ"" (п. 1.2. Рішення). (а.с. 15) Зазначені рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року та № 200 від 28.04.2011 року було офіційно надруковано у офіційному засобі масової інформації Запорізької міської ради - газеті „Запорізька січ". Відповідно до п. 18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно. Тарифи за послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення встановлені додатком № 2 до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 192 від 28.04.2010 року. За період з 01 жовтня 2011 року по 30 вересня 2014 року відповідач [PERSON] спожив надані позивачем послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщенні квартири [ADDRESS], на загальну суму 5643,85 грн. (а.с. 5) Станом на 01 жовтня 2014 року за вищезазначений період часу відповідач здійснив оплату за надані послуги в розмірі 4622,55 грн. Загальна сума заборгованості складає 1021,30 грн. У жовтні 2014 року Концерн "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Жовтневого району в порядку ч. 1 ст. 96 ЦПК України звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої вод в сумі 1021,30 грн., яка була задоволена та 03 листопада 2014 року судом було видано судовий наказ. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2014 року за заявою [PERSON] було скасовано судовий наказ від 03 листопада 2014 року, виданий за заявою Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Жовтневого району про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої вод в сумі 1021,30 грн.. (а.с. 7) Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендатор) будинку, квартири - споживач послуг зобов'язаний, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житло-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно до п.1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ці правила регулюють правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов'язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/власник житлового будинку, квартири, як споживач. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов"язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Статтею 64 ЖК України передбачено, що наймач і всі повнолітні члени сім'ї несуть солідарну майнову відповідальність за зобов'язаннями, пов'язаними з найманням житла. Крім того, ст. ст. 11, 526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами. В даному випадку підставою для виникнення взаємних прав та обов»язків між сторонами по справі є акти органів місцевого самоврядування: рішення Запорізької обласної ради та виконавчого комітету Запорізької міської ради. Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача обов"язку сплачувати комунальні послуги, пов'язані з утриманням майна, яке перебуває у його власності або користуванні. Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок заборгованості [PERSON] складений з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачем централізованого опалення, а тому приймається судом та покладається в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначеного розрахунку відповідачем не надано. Аналізуючи перелічені норми матеріального права, дослідивши письмові докази по справі, надані стороною позивача, та перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, взявши до уваги письмову заяву представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Жовтневого району до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованих опалення, централізованого постачання гарячої води за період з 01 жовтня 2011 року по 30 вересня 2014 року (включно) є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Також, при подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір в розмірі 243,60 грн., у зв'язку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. (а.с. 1) Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналогічним чином питання обов'язків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях. В порушення зазначених норм процесуального права відповідачем не надано суду заяви про визнання позову або письмових заперечень проти нього, а також належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції.

Outcome: approved