Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів які стягуються на користь [PERSON] на малолітнього сина [PERSON] з 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня ухвалення рішення і до повноліття дитини. Позов мотивовано тим, що 15 червня 2017 року в справі № 392/642/17 рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області змінено розмір аліментів, які стягувалися на користь відповідача на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 300 гривень на 1/4 частку всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначив, що з липня 2017 року змінився його сімейний стан, оскільки він уклав шлюб з [PERSON] . [INFO] в новому шлюбі у позивача народилася дитина [PERSON] . Позивач вважає, що на теперішній час сума аліментів, які стягуються на сина [PERSON] є великою. З вересня 2017 року позивач проходить службу в Збройних Силах України та не має змоги фізично допомагати своїй дружині і доньці, тому на їх утримання він витрачає значні кошти. Позивач зазначив, що з 1 січня по 30 червня 2019 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень, а від 6 до 18 років - 2027 гривень, натомість він сплачує на сина [PERSON] в середньому 2617 гривень. Позивач вважає, що утримання сина відбувається виключно за його рахунок, а відповідач самоусунулася від виконання свого обов`язку утримувати дитину. 5 вересня 2019 року відповідач [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому визнала позов частково та просила зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на її користь на сина [PERSON] до 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 30-32). Відзив мотивовано тим, що насправді сімейний стан позивача змінився, оскільки він зареєстрував новий шлюб, але дружина позивача [PERSON] та мати малолітньої [PERSON] , [INFO] , має право на отримання щомісяця державної допомоги при народженні дитини. Відповідач не згодна з твердженнями позивача про те, що ним витрачаються значні кошти на малолітню доньку [PERSON] ; відповідач не згодна з тим, що син [PERSON] утримується виключно за його кошти. Відповідач зазначила, що коштів, які позивач сплачує на сина [PERSON] , недостатньо для утримання дитини такого віку. Позивач ставить інтереси однієї дитини, яка має повну родину, вище інтересів другої дитини, яка частково позбавлена батьківського піклування. Відповідач вказала, що за останніми підрахунками за листопад 2018 року фактичний розмір прожиткового мінімуму складає 3471 гривню 84 копійки, у той час як його розмір у Державному бюджеті майже в 2 рази нижче - 1853 гривні. Позивач жодного разу не звертався із заявами про нецільове витрачання аліментів відповідачем. Позивач має задовільний стан здоров`я, стабільний заробіток, має на утриманні інших осіб, тому розмір аліментів може бути зменшений до 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач заявила про стягнення судових витрат на її користь з позивача. 10 лютого 2020 року представник позивача адвокат Беспалова Н.О. надіслала до суду відповідь на відзив, у які просила задовольнити позов (а.с. 67-70). У відповіді на відзив представник звернула увагу суду на те, що з 1 квітня 2019 року позивач сплачує аліменти на дружину [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення донькою Златою трьох років, а також на доньку [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник зазначила , що суму отриманих аліментів відповідачем в 2019 році становить в середньому 3700 гривень; відповідач також повинна утримувати дитину в розмірі 50% прожиткового мінімуму, тобто загальна сума утримання дитини позивачем і відповідачем в 2019 році склала 4750 гривень. Представник вважає, що відзивом на позовну заяву відповідач намагається уникнути свого обов`язку щодо утримання неповнолітньої дитини та перекласти на позивача відповідальність щодо утримання дитини. Заяви, клопотання 24 липня 2020 року представник позивача надіслала до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просила зменшити розмір аліментів до 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень (а.с. 92). Інші процесуальні дії у справі 29 березня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 22). 19 січня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 119). 2. Мотивувальна частина Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом [INFO] народилася дитина [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). 22 липня 2017 року зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON] і [PERSON] (а.с. 6). [INFO] народилася дитина [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] і [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки про склад сім`ї, до складу сім`ї позивача входять дружина [PERSON] і донька [PERSON] (а.с. 8). Позивач зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 9). 13 листопада 2012 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області задоволено позов і стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно до повноліття дитини (а.с. 10). 15 червня 2017 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області задоволено позов і змінено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2012 року із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 300 гривень на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). За період з вересня 2017 року до січня 2019 року позивачеві [PERSON] нараховано грошове забезпечення військовослужбовця на загальну суму 185173,53 грн, з них утримано аліменти в сумі 49960,28 грн (а.с. 12). Місце реєстрації відповідача [PERSON] - [ADDRESS] (а.с. 21). 6 вересня 2019 року державним виконавцем ухвалено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника за виконавчим листом від 15.08.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років (а.с. 71-73). 6 вересня 2019 року державним виконавцем ухвалено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника за виконавчим листом від 15.08.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , на малолітню дитину [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини (а.с. 74-75). За період з січня 2019 року до вересня 2019 року позивачеві [PERSON] нараховано грошове забезпечення в загальній сумі 134796,68 грн, з яких утримано аліменти в сумі 33193,68 грн (а.с. 76). Зміст спірних правовідносин З позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] вважає надмірним розмір аліментів, які стягуються на сина [PERSON] на користь відповідача [PERSON] , оскільки з липня 2017 року змінився його сімейний стан, тому, що він уклав шлюб з [PERSON] , а [INFO] в новому шлюбі у позивача народилася дитина [PERSON] . У позовній заяві позивач послався на приписи статей 192, 182 СК України (а.с. 1-3). Відповідач [PERSON] частково визнала вимоги позивача, щодо зменшення розміру аліментів до 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с. 30-32). Відповідач звернула увагу на те, що мати малолітньої дитини [PERSON] отримує на дитину державну допомогу, а тих коштів, які сплачує позивач на сина [PERSON] недостатньо для дитини. У відзиві на позовну заяву відповідач послалася на приписи статей 182, 192 СК України. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення Доказів, які відхилені судом, у справі немає. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Аналіз положень статей 181, 192 СК України дає підстави для висновку про те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Такий висновок зробив Верховний Суд України в постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року під час розгляду справи № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 3 червня 2020 року під час розгляду справи № 760/9783/18-ц (провадження № 61-702св19) дійшов висновків про те, що зміна сімейного стану в зв`язку з наявністю у платника аліментів інших дітей не може бути підставою для зміни розміру аліментів без доведення обставини зміни матеріального стану. Народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Окрім того, Верховний Суд зазначив, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач [PERSON] посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки в липні 2017 року він уклав шлюб з [PERSON] , яка [INFO] народила дитину [PERSON] , батьком якої записаний позивач. Позивач надав у розпорядження суду докази зміни свого сімейного стану, однак докази погіршення матеріального стану позивача в матеріалах справи відсутні. Представник позивача надала докази про те, що 15 серпня 2019 року Кіровським районним судом м. Кіровограда ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьох років та стягнення на користь доньки аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою повноліття, але як вбачається з наданих копій документів та відзиву на позовну заяву, позивач [PERSON] не залучав до розгляду зазначених справ відповідача [PERSON] . Позивач [PERSON] , знаючи про те, що він вже мав один аліментний обов`язок щодо утримання сина [PERSON] , при розгляді справ щодо стягнення аліментів на дружину [PERSON] та доньку [PERSON] , погодився на стягнення аліментів на дружину в сумі 1000 гривень та на доньку [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 71-75). У наданих позивачем довідках про нарахування грошового забезпечення військовослужбовцеві відображено стягнення аліментів за одним виконавчим листом. Таким чином, у розпорядженні суду відсутні докази погіршення матеріального стану позивача, який має постійний дохід у розмірі, який надає можливість сплачувати щомісячно аліменти на сина [PERSON] у розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує аргументи відповідача про те, що позивач має задовільний стан здоров`я, стабільний заробіток та інших утриманців. Суд застосував норми права, на які посилалися сторони. Щодо судових витрат Позивач [PERSON] за подання до суду позовної заяви не сплачував судовий збір, посилаючись на приписи пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", яким від сплати судового збору звільняються позивачі за позовом про стягнення аліментів. До позовної заяви [PERSON] надав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, відповідно якому судових витрат не поніс і не очікує (а.с. 15). Між тим, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Тобто, зазначена норма поширюється на позивачів, з якими проживають діти, в інтересах яких стягуються аліменти. Позивач [PERSON] проживає окремо від сина [PERSON] . Позивач пред`явив позов про зменшення розміру аліментів, які стягуються на сина [PERSON] . Тому, на позивача [PERSON] не поширюється дія пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". За подання позовної заяви про зменшення розміру аліментів станом на 20 березня 2019 року законом встановлена ставка в 768 гривень 40 копійок. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] заявила про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат в сумі 4000 гривень на професійну правничу допомогу та протягом підготовчого провадження надала оригінал квитанції про сплату зазначених судових витрат (а.с. 32, 49-53). Відповідно до частин 1 і 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку (частина 4 статті 141 ЦПК України). Заявлений позов задоволено на 63%, оскільки позивач просив зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, а фактично розмір аліментів зменшено до 1/5 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються за рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року. Таким чином, з позивача на користь держави необхідно стягнути несплачений судовий збір в сумі 284 гривні (768,40 х 37%), а також на користь відповідача [PERSON] - 1480 гривень витрат на професійну правничу допомогу (4000 х 37%). Судовий збір з відповідача на користь держави слід стягнути з сумі 484 гривні (768,40 х 63%). Між тим, позивачеві слід відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки сума судових витрат, яка заявлена до відшкодування (5000 гривень), істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, в якому позивач таких витрат не заявляв зовсім. Позивач у розпорядження суду не надав докази про те, що не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Outcome: partial