Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

В вересні 2016 року заступник прокурора Луганської області в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Лисичанського ордена Трудового Червоного прапору гірничого технікуму, законний представник: [PERSON],про зобовязання проведення перерахунку стипендії та її виплату, а саме стягнути з Лисичанського ордена Трудового Червоного прапору гірничого технікуму на користь [PERSON] за рахунок коштів державного бюджету 25482,22 грн. недоплаченої стипендії за період з 01.10.2014 р. по 31.07.2016 р. та зобовязати Лисичанський орден Трудового Червоного прапору гірничий технікум виплачувати [PERSON] стипендію, відповідно до ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] 29.09.2014року була зараховано на І курс денної форми навчання Лисичанського ордена Трудового Червоного прапору гірничого технікуму поза конкурсом, як пільгова категорія, відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці,як особа, батько якої має трудовий стаж підземної роботи більше 15 років. В період навчання неповнолітнього [PERSON] у Лисичанського ордена Трудового Червоного прапору гірничого технікумубухгалтерією технікуму з [PERSON] проводився розрахунок щодо стипендіального забезпечення не в повному обсязі, зокрема не виплачено всі належні суми, а саме: стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за період з з 01.10.2014 р. по 31.07.2016 р.Так, за вказаний період [PERSON] виплатили лише мінімальну академічну стипендію, інших належних виплат ним не отримано. На підставі вищевикладеного просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача, прокурор прокуратури м.Лисичанськ [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала аналогічні пояснення, викладеним в позовні заяві. Законний представник неповнолітнього [PERSON] в судове засідання не зявився, просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Неповнолітній [PERSON] в судове засідання не зявився, просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, надала письмові пояснення з приводу позовних вимог, посилюючись на наступне, відповідно до ч.І ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 2 вересня 2008 року № 345-УІ (надалі - Закон) передбачено, що діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів І та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб [PERSON] був зарахований до технікуму згідно встановлених вимог. Лисичанський ордена Трудового Червоного Прапора гірничий технікум, є вищим навчальним закладом І рівня акредитації у якому здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста і підпорядкований Міністерству освіти і науки України (далі - МОН). Законами України «Про Державний бюджет на 2014 рік» М 719-УІІвід 16 січня 2014 року, «Про Державний бюджет на 2015 рік» № 80 від 28.12.2014 року і «Про Державний бюджет на 2016 рік» від 25.12.2015 року № 928 визначено, що фінансування вищих закладів освіти проводиться з Державного бюджету. Кошти Державного бюджету розподіляються МОН по закладам освіти за кошторисами. Відповідач отримує державне фінансування з МОН. Кошти на фінансування стипендій згідно Закону на 2014,2015 і 2016 роки не виділялися. Відповідач є неприбутковою установою, що підтверджується довідкою державної податкової служби. У Законі України «Про Державний бюджет на 2014 рік» не було прямих посилань на призупинення дії ст. 5 Закону. Але у перехідних положеннях Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» і «Про Державний бюджет на 2016 рік» затверджено: «9. Установити, що: норми і положення статті 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (Відомості Верховної Ради України, 2008 р., № 42-43, ст. 293; 2013 р., № 30, ст. 341) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування». «11.У становити, що норми і положення статті 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (Відомості Верховної Ради України, 2008 р., N 42 - 43, ст. 293; 2013 р., N ЗО ст. 341 Застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджету Фонду соціального страхування України». Ніяких інших законодавчих чи нормативних документів з питань фінансування таких стипендій не було прийнято. При призначенні стипендії відповідач керувався «Порядком призначення і виплатити стипендій», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України «Питання стипендіального забезпечення» N 882 від 12 липня 2004 року, в якому категорія студентів, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, не зазначено. Таким чином у відповідача не було ні правових засад ні фінансування для нараховування і виплати стипендії [PERSON] у розмірі прожиткового мінімуму передбаченого Законом. При таких обставинах, на підставі вищевикладеного просить в позовних вимогах- відмовити. Вислухавши представника прокуратури-прокурора Лисичанської міської прокуратури [PERSON], вивчивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Як установлено судом та не оспорюється сторонами, відповідно до наказу № 119 від 28.09.2014року про зарахування на навчання, з 29.09.2014 року [PERSON] зараховано студентом першого курсу денної форми навчання до Лисичанського ордена Трудового Червоного прапору гірничого технікуму (а.с.43-47). Батьками неповнолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON],що підтверджується свідоцтвом про народження. Як вбачається з довідки ШУ «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» № 456 від 26.05.2014року [PERSON]має загальний стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем більше 15 років (а.с. 40). Також сторонами не оспорюється, що з вересня 2014 року і по червень 2016 року [PERSON] отримував частково стипендію, в 2014 році за жовтень грудень по 649,00грн., в 2015 році з січня по грудень на загальну суму 1342,78грн., в 2016 році- 0,00грн. (а.с.48-50). Звертаючись до суду з даним позовом, заступник прокурора Луганської області, діючи в інтересах неповнолітнього [PERSON] посилався на те, що на підставі наявності в нього стажу роботи у підземних умовах праці протягом більше 15 років, його дочці передбачено виплату соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», однак соціальна стипендія відповідачем не нараховувалася і не виплачувалася та відповідний розрахунок проведено не було. Відповідно п. 8 ч. 3ст. 3 Закону України «Про вищу освіту», формування і реалізація державної політики у сфері вищої освіти забезпечуються шляхом надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Частиною 2 ст. 62 даного Закону передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»(в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів І та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Згідно ч. 3ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону. [PERSON] є сином особи, яка має стаж підземної роботи більше 15 років, тому йому повинна бути призначена і виплачуватися в період навчання у Лисичанському ордена Трудового Червоного прапору гірничого технікуму в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це визначено вищенаведеною нормою закону. Суд погоджується з розрахунком сум невиплаченої стипендії, наданої позивачем, оскільки його розраховано з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України»за період з 01 жовтня 2014 року по 31 липня 2016 року. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). За статтею 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першоюстатті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістомстатті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Отже, в розумінні вказаної норми права, законодавець визначив три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права. Зокрема, невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності в особи суб'єктивного цивільного права, яке безпосередньо не завдає шкоди суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі його носію. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцієюта законами України, у тому числі статтями15,16 ЦК Українита статтями1,3,15 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, зокрема й про усунення перешкод у здійсненні невизнаного права шляхом зобов'язання вчинити певні дії, особа має суб'єктивне матеріальне право на їх задоволення. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України в постановах по цивільним справам № 6-2981цс15 від 13 квітня 2016 року, № 6-929цс16 від 1 червня 2016 року, № 6-1044цс16 від 1 червня 2016 року, і в силу ст.214,\~360-7 ЦПК\~Україну він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин. Отже, з огляду на викладене, суд вважає що, обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права в частині позовних вимог про зобов'язання виплачувати стипендію ґрунтується на нормах статей15,16 ЦК України, статей 1,3,15 ЦПКУкраїни. Відповідно до вимог ч.1\~ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено повністю, судові витрати присуджуються з відповідача на користь позивачеві.

Outcome: approved