Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

24.01.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що діти проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні своїх неповнолітніх дітей. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні відсутня. В позовній заяві просить про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні відсутній. Про час та місце розгляду справи він повідомлений своєчасно. Заперечень суду не надав. Суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідач по справі є цивільним чоловіком позивачки [PERSON] Від спільного сімейного життя мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На даний час чоловік припинив надавати матеріальну допомогу на утримання спільних неповнолітніх дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Таким чином, відповідач зобов'язаний утримувати дочок. Сама позивачка не в змозі повністю забезпечити матеріальні потреби дітей. Оскільки на час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні неповнолітніх дітей не досягнуто, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути не меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченних ст.184 СК України. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги п.3 ч.1 ст.5 Закону України " Про судовий збір" позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, з він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved