Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] ([ADDRESS]) звернувся до Придніпровського районного суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) про зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22 серпня 2013 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено угоду №SAMDN52000103816013 відповідно до якої йому відкрито картковий рахунок [NUMBER] з додатковими рахунками до угоди для отримання пенсії від Управління пенсійного Фонду м. Черкаси. Також відповідно до угоди №SAMDN52000103816013 від 22.08.2013 відповідачем було надано позивачу картку [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом в розмірі 5000 грн. Позивач користувався даними картками відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору банківського обслуговування. Пін-код та іншу особову інформацію стосовно зазначених платіжних карток нікому не передавав. В період з 11.02.2016 по 22.02.2016 невідомими особами без згоди та відома позивача була використана його кредитна картка [NUMBER]. Як стало йому відомо 11.02.2016 невідомі позивачеві особи за допомогою його картки змінили його фінансовий номер телефону на свій та змінивши пін-код картки без відома позивача отримали доступ в систему Приват-24. Згодом за допомогою системи Приват-24 від імені позивача збільшили кредитний ліміт на його кредитній картці до 25000 грн. та перевели з карткового рахунку [NUMBER] (Картка для виплат) на картковий рахунок [NUMBER] власні кошти позивача в сумі 10000 грн. В подальшому через мережу банкоматів кредитні кошти в розмірі 24994,79 грн. та власні кошти позивача в розмірі 10000 грн. було несанкціоновано списано та знято. Загальна сума грошових коштів, що була несанкціоновано знята та списана з карткових рахунків позивача складає 34994,79 грн. В подальшому, в період часу з 16.02.2016 по 17.02.2016 невідомі йому особи без його згоди, використовуючи його кратку [NUMBER] та пін-код, що був змінений без відома позивача, використовуючи його персональні дані, що були несанкціоновано отримано через систему Приват-24 в торгівельній мережі «Р Гаджет» скористалися сервісом «Оплата частинами» тим самим збільшивши його кредитну заборгованість перед банком. Відповідно до довідки виданої ПАТ «ПриватБанк» від 23.02.2016 року загальний розмір кредитної заборгованості позивача станом на 23.02.2016 року становив 49274,79 грн, в тому числі 24994,79 грн. заборгованості за кредитною карткою [NUMBER], 24280,00 грн. заборгованості за сервісом «Оплата частинами». Позивач зазначає, що 23.02.2016 при зверненні до відділення ПАТ «ПриватБанк» для отримання пенсії, йому стало відомо про вчинення вищевказаних шахрайських дій. В той же день, він звернувся за телефоном гарячої лінії «ПриватБанк» з вимогою заблокувати картки відкриті на його ім'я та повідомив про факт шахрайства. 23.02.2016 позивач звернувся з повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до поліції. По даному факту СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області було розпочате кримінальне провадження №12010051010001785 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. 3 березня 2016 року постановою слідчого позивача було визнано потерпілим. 18.03.2016 позивач надіслав директору ЧГРУ «ПриватБанк» листа з обставинами, що викладені вище. 26.04.2016 позивач на ім'я Голови Правління ПАТ «ПриватБанк» надіслав листа по факту шахрайських дій невстановленими особами з його картковими рахунками та проханням не нараховувати штрафних санкцій та відсотків на суму кредитів, які він не отримував, додавши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 11.06.2016, 10.11.2016 та 17.01.2017 позивач надсилав на адресу ПАТ «ПриватБанк» аналогічні заяви. 12.01.2017 позивач надіслав на адресу ПАТ «ПриватБанк» заяву з проханням провести службову перевірку по факту незаконних дій невставнолених осіб з його банківськими рахунками, а також провести службову перевірку на предмет причетності працівників ПАТ «Приватбанк» щодо незаконного заволодіння грошовими коштами з рахунків позивача. Також позивач посилався на те, що він є онкохворим, отримує пенсію 1600 грн. та всі грошові кошти, які він отримує витрачає на ліки, оплачувати заборгованість, що виникла не з його вини не має можливості. Проте, листами №20.1.0.0./7-20160519/7066 від 26.05.2016, №20.1.0.0./7-20161116/465 від 16.11.2016 та №20.1.0.0.0/7-20170123/6432 від 02.02.2017 його вимоги залишилися без задоволення. Станом на 02.07.2018, відповідно до довідки виданої ПАТ «ПриватБанк» розмір заборгованості позивача разом з кредитною заборгованістю, заборгованістю по нарахованим відсоткам, комісіям, пенею та штрафом становить 184970,13 грн. Відповідач, крім функцій розрахунково-касового обслуговування, також виконує функцію зберігання грошових коштів, які перебували на поточному рахунку та несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів які належать позивачу. Отже, оскільки мав факт несанкціонованого списання та зняття з рахунків позивача грошових коштів, несанкціоноване збільшення кредитного ліміту та користування послугою «Оплата частинами», що не відповідало волевиявленню позивача, а банк покладені обов'язки не виконав, чим порушив його право, а тому він змушений звернутися до суду. Враховуючи викладене просить зобов'язати АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування за картковим рахунком [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди №SAMDN52000103816013 від 22 серпня 2013 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 11.02.2016 року по 22.02.2016 року включно. Зобов'язати АТ КБ «ПриватБанк» припинити нарахування за картковим рахунком [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди №SAMDN52000103816013 від 22 серпня 2013 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 11.02.2016 року по 22.02.2016 року включно. Зобов'язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок котів на картковому рахунку [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» та всіма додатковими рахунками згідно угоди №SAMDN52000103816013 від 22 серпня 2013 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворився внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 11.02.2016 року по 22.02.2016 року включно, тобто станом на 23 год. 59 хв. 10.02.2016 р. Судові витрати покласти на відповідача. 16 липня 2018 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявилася, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Через канцелярію суду надали відзив на позовну заяву в якому просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). На підставі ст.ст. 81,82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 серпня 2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено угоду № SAMDN52000103816013 відповідно до якої [PERSON] відкрито картковий рахунок [NUMBER] з додатковими рахунками до угоди для отримання пенсії від Управління пенсійного Фонду м. Черкаси. Відповідно до угоди №SAMDN52000103816013 від 22.08.2013 відповідачем було надано [PERSON] картку [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом в розмірі 5000 грн. [PERSON] користувався даними картками відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору банківського обслуговування. В період з 11.02.2016 по 22.02.2016 невідомими особами без згоди та відома позивача була використана його кредитна картка [NUMBER]. 11.02.2016 невідомі позивачеві особи за допомогою його картки змінили його фінансовий номер телефону на свій та змінивши пін-код картки без відома позивача отримали доступ в систему «Приват-24». Згодом за допомогою системи «Приват-24» від імені позивача збільшили кредитний ліміт на його кредитній картці до 25000 грн. та перевели з карткового рахунку [NUMBER] (Картка для виплат) на картковий рахунок [NUMBER] власні кошти позивача в сумі 10000 грн. В подальшому через мережу банкоматів кредитні кошти в розмірі 24994,79 грн. та власні кошти позивача в розмірі 10000 грн. було несанкціоновано списано та знято. Загальна сума грошових коштів, що була несанкціоновано знята та списана з карткових рахунків позивача складає 34994,79 грн. В подальшому, в період часу з 16.02.2016 по 17.02.2016 невідомі позивачу особи без його згоди, використовуючи його кратку [NUMBER] та пін-код, що був змінений без відома позивача, використовуючи його персональні дані, що були несанкціоновано отримано через систему Приват-24 в торгівельній мережі «Р Гаджет» скористалися сервісом «Оплата частинами» тим самим збільшивши його кредитну заборгованість перед банком. Відповідно до довідки виданої ПАТ «ПриватБанк» від 23.02.2016 року загальний розмір кредитної заборгованості позивача станом на 23.02.2016 року становив 49274,79 грн, в тому числі 24994,79 грн. заборгованості за кредитною карткою [NUMBER], 24280,00 грн. заборгованості за сервісом «Оплата частинами». 23.02.2016 при зверненні до відділення ПАТ «ПриватБанк» для отримання пенсії позивачу стало відомо про вчинення вищевказаних шахрайських дій. В той же день, позивач звернувся за телефоном гарячої лінії «ПриватБанк» з вимогою заблокувати картки відкриті на його ім'я та повідомив про факт шахрайства. 23.02.2016 позивач звернувся з повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до поліції. По даному факту СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області було розпочате кримінальне провадження №12010051010001785 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. 3 березня 2016 року постановою слідчого позивача було визнано потерпілим. 18.03.2016 позивач надіслав директору ЧГРУ «ПриватБанк» листа, в якому були викладені вищезазначені обставини. 26.04.2016 позивач на ім'я Голови Правління ПАТ «ПриватБанк» було надіслано листа по факту шахрайських дій невстановленими особами з його картковими рахунками та проханням не нараховувати штрафних санкцій та відсотків на суму кредитів, які він не отримував, додавши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 11.06.2016, 10.11.2016 та 17.01.2017 позивач надсилав на адресу ПАТ «ПриватБанк» аналогічні заяви. 12.01.2017 позивач надіслав на адресу ПАТ «ПриватБанк» заяву з проханням провести службову перевірку по факту незаконних дій невставнолених осіб з його банківськими рахунками, а також провести службову перевірку на предмет причетності працівників ПАТ «Приватбанк» щодо незаконного заволодіння грошовими коштами з рахунків позивача. Також позивач посилався на те, що він є онкохворим, отримує пенсію 1600 грн. та всі грошові кошти, які він отримує витрачає на ліки, оплачувати заборгованість, що виникла не з його вини не має можливості. Проте, листами №20.1.0.0./7-20160519/7066 від 26.05.2016, №20.1.0.0./7-20161116/465 від 16.11.2016 та №20.1.0.0.0/7-20170123/6432 від 02.02.2017 позивача вимоги залишилися без задоволення. Судом встановлено, що станом на 02.07.2018, відповідно до довідки виданої ПАТ «ПриватБанк» розмір заборгованості позивача разом з кредитною заборгованістю, заборгованістю по нарахованим відсоткам, комісіям, пенею та штрафом становить 184970,13 грн. Так, відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Частиною 1 ст. 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Частиною 2 згаданої статті встановлено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. В судовому засіданні не доведено, що позивач вчиняв розрядження щодо списання/перерахунку коштів, та вчиняв будь-які інші дії, що могли б призвести до списання грошових коштів з його рахунків. Статтею 1073 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 3 ст. 1092 ЦК України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. У відповідності до ст. 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» суб'єкти переказу зобов'язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів. У відповідності до п. 32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувана, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Згідно з Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів; Згідно зі ст. 7 та п. 38.1 і 38.4 ст. 38 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійсненні розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів та створенні системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання. Аналіз наведених вище норм вказує, що крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта, банк також виконує й функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів. Відповідно до п. 18.3 статті 18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", при прийманні електронних документів на переказ має бути дотримана відповідна процедура перевірки електронного цифрового підпису, що дає можливість пересвідчитися у цілісності та достовірності електронного документу. У разі недотримання зазначених вимог, банк або інша установа - член платіжної системи, несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб'єктам переказу. Згідно з п. 39.2.3 ст. 39 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" відповідач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов'язань перед позивачем, як володільцем банківського рахунку. Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даного позову. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved