Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У січні 2015 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов вищевказаний позов, який обгрунтовується невиконанням відповідачем обов'язків щодо виховання та утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] В судове засідання з'явились: представник позивача, яка позовні вимоги підтримала повністю та треті особи, які проти задоволення позову не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явилась, викликалась в судове засідання судовою повісткою, направленою за зарестрованим місцем проживання. Крім того, разом із іншими матеріалами Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області до суду була надана розписка [PERSON] з якої вбачається, що вона була повідомлена про дату та час розгляду справи та зобов'язувалась з'явитись в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до виданого 24.09.2010 р. Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції свідоцтва про народження матір'ю [PERSON] вказана [PERSON] /а.с. 3/. Відомості про батька внесені до даного свідоцтва на підставі заяви матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України, що вбачається з відповіді Першого Малиновського ВДРАЦС від 19.02.2011 р. /а.с. 9/. Дитину відповідач народила під час відбування покарання в виді позбавлення волі згідно вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.04.2010 р. Рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 31.03.2011 р. № 93 над малолітньою [PERSON] було встановлено опіку, а [PERSON] (третю особу) було призначено її опікуном. Рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 05.08.2014 р. № 190 [PERSON] було визнано такою, що втратила статус дитини, позбавленою батьківського піклування в зв'язку з передачею на виховання матері, яка повернулася з місць позбавлення волі. Однак, як вбачається з пояснень представника Шосткинської міської ради, третьої особи [PERSON] та показань свідків [PERSON] та [PERSON] долею дитини мати не цікавиться, у її вихованні участі не приймає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків: залишала дитину без нагляду в т.ч. у громадських місцях, а також в місцях, де разом з іншими особами вживала наркотичні засоби, знімала з дитини подаровані свідком [PERSON] прикраси з метою придбання наркотичних засобів. Свідки вказують, що малолітня [PERSON] не сприймає відповідача як матір, а перебування з нею травмує психіку малолітньої дитини. З відповіді Комунального лікувально-профілактичного закладу "Шосткинська дитяча лікарня" від 24.02.2015 р. № 155 вбачається, що [PERSON], яка перебуває на обліку з 29.01.2011 р. часто хворіє на гострі респіраторні захворювання. На амбулаторний прийом дитину приводить [PERSON] та [PERSON] Згідно відповіді з наркологічного диспансерного відділення Шосткинської ЦРЛ від 17.12.2014 р. № 48-14 [PERSON] перебуває в даному відділенні на обліку з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів з пагубними наслідками» - група ризику з 16.12.2014 р. Як вбачається з відповіді Шосткинського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 14.01.2015 р. спеціалістами служби у справах дітей Шосткинської міської ради та даного центру проводилось обстеження умов проживання дитини, з [PERSON] проводились бесіди щодо відповідального батьківства, вона попереджалась щодо адміністративної та кримінальної відповідальності за життя та розвиток дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Однією з підстав позбавлення матері та/або батька батьківських прав відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення останніми від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Частина 1 ст. 10 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Стаття 60 ЦПК України закріплює, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини з боку [PERSON] має тривалий характер, будь-які позитивні зміни в поведінці останньої відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Також, згідно частини 2 вищевказаної статті питання про стягнення аліментів на дитину суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити одночасно з позбавленням батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання малолітньої [PERSON] на користь [PERSON] яка, як встановлено в судовому засіданні, є власником квартири в якій зареєстрована, проживає та на утриманні якої перебуває малолітня [PERSON]

Outcome: approved