Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

До Біляївського районного суду Одеської області звернулось КП «Набережне» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в якому просить суд: стягнути з [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], на користь комунального підприємства «Набережне», яке знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Набережне, вул. Єлісєєва, буд. 16, кім. 28, код юридичної особи 35452222, р/р 26007028725001 у відділенні АТ «Імексбанку» у м. Одеса, МФО 328384, заборгованості по оплаті за житлово комунальні послуги в сумі 25809,28 (двадцять п'ять тисяч вісімсот дев'ять гривень двадцять вісім копійок) грн.; стягнути з [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], на користь комунального підприємства «Набережне», яке знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Набережне, вул. Єлісєєва, буд. 16, кім. 28, код юридичної особи 35452222, р/р 26007028725001 у відділенні АТ «Імексбанку» у м. Одеса, МФО 328384, витрати по сплаті судового збору згідно квитанції в сумі 258 (двісті п'ятдесят вісім гривень) грн. Свої вимоги КП «Набережне» обґрунтовує тим, що забезпечує тепловою енергією, постачанням холодної води, водовідведенням та послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідача, яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не виконує свої зобов'язання по оплаті житлово-комунальних послуг, внаслідок чого, станом на 06.04.2015 року, виникла заборгованість в сумі 25809,28 (двадцять п'ять тисяч вісімсот дев'ять гривень двадцять вісім копійок) гривень. 15.07.2015 року [PERSON] подала до Біляївського районного суду зустрічну позовну заяву до комунального підприємства «Набережне» у вищевказаній справ, який був прийнятий судом. У зустрічній позовній заяві [PERSON] просить суд: визнати безпідставними нарахування заборгованості [PERSON] за житлово-комунальні послуги протягом періоду з грудня 2011 року по березень 2015 року на суму 25809,28 грн., здійснені КП «Набережне»; визнати відсутність договірних відносин між [PERSON] та Комунальним підприємством «Набережне» у сфері надання житлово-комунальних послуг, що є порушенням з боку останнього вимог ст. ст. 19 та 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; звільнити позивача за зустрічним позовом від судових витрат на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів», покласти судові витрати на позивача за первісним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що між КП «Набережне» та [PERSON] відсутні юридичні правовідносини, передбачені законодавством України у сфері житлово-комунальних послуг, які обов'язкові при наданні таких послуг, а від так, нема ні юридичних підстав для стягнення зобов'язань, ані самих зобов'язань [PERSON] перед КП «Набережне» з оплати комунальних послуг. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні в вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, зустрічний позов не визнав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, наполягала на задоволенні зустрічного позову. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, наполягала на задоволенні зустрічного позову з обґрунтувань викладених у позові. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову потрібно відмовити, а зустрічну позовну заяву задовольнити частково з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 14, ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року №1875 - IV комунальні підприємства в Україні надають послуги з УБПТ (утримання будинків, споруд і прибудинкових територій) по тарифах, затвердженими органами місцевого самоврядування. Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: «...Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальної послуги споживачу ... Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово- комунальну послугу». У відповідності зі статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги": "Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються на договірних засадах". Відповідно до п. 1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний «укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору». Позивач отримав свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи 12.12.2007 року Серії А01 № 173113 виданого Біляївською районної державною адміністрацією Одеської області (а.с. 21). Судом встановлено, що позивач КП «Набережне» забезпечує тепловою енергією, постачанням холодної води, водовідведенням та послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідача, [PERSON], яка мешкає за адресою : [ADDRESS], що підтверджується довідкою-випискою із домової книги про склад сім'ї та реєстрацію (а.с. № 6). В свою чергу позивачем не було надано суду договір на підставі якого здійснюється надання житлово- комунальних послуг відповідачу, а також не надано тарифів, які затверджені органами місцевого самоврядування, щодо нарахувань заборгованості. Відповідно до ст. 19 закону «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Приписами ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обов'язкові для учасників типові договори про надання послуг з центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання і водовідведення, а також про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, затверджені відповідними постановами Кабінету Міністрів України, які відповідно до ч.4 ст. 4 ЦК України є актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 14 Цивільного Кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Стаття 203 ЦК України вимагає вчиняти правочин у формі, встановленій законом, ст. 208 ЦК України вказує, що правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Так ст. 638 ЦК України чітко вказує, коли договір вважається укладеним та виникають обов'язки, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом було встановлено відсутність у матеріалах справи будь-яких договорів на надання житлово-комунальних послуг, також сторони не заперечували проти того, що ніколи не укладали між собою вищевказаних договорів, а тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України, ці обставини не підлягають доказуванню. З огляду на вищезазначене вимога за зустрічною позовною заявою про визнання відсутність договірних відносин між [PERSON] та Комунальним підприємством «Набережне» у сфері надання житлово-комунальних послуг, що є порушенням з боку останнього вимог ст. ст. 19 та 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є безпідставними. Виходячи з аналізу вищевказаних норм законодавства та обставин справи, суд вважає що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічна позовна заява підлягає частковому задоволенню. Згідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством здійснюється судом. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані із порушенням їх прав. А тому підлягає стягненню судовий збір за зустрічною позовною заявою з відповідача.

Outcome: partial