Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки та з урахуванням внесення доповнень до позову просив поділити спільне майно подружжя - земельну ділянку за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Дачне, вул. Клубна, 21, площею 0,028 га між [PERSON] та [PERSON]. Виділити [PERSON] та визнати за ним право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Дачне, вул. Клубна, 21, згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи №492 від 10.12.2015 року. Виділити [PERSON] та визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Дачне, вул. Клубна, 21, згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи №492 від 10.12.2015 року. Поділити спільне майно подружжя - квартиру за адресою [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], визнавши за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності по 1/2 частки на квартиру за адресою [ADDRESS], припинивши право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на вказане майно. Перевести 1/2 боргу в сумі 268581 грн. 14 коп., що складає 134290 грн. 57 коп. за договором позики від 30.09.2013 року укладеним [PERSON] з [PERSON] - на [PERSON]. Визнати особистою власністю [PERSON] 3000 грн., які були внесені ним у статутний фонд ТОВ "ЦЕНТР ГЕОСЕЙСМІЧНИХ ВИШУКУВАНЬ". Стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати. (а.с. 98 102 т. 2) При цьому посилається на те, що з 18 червня 2011 р. позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, з 12 лютого 2014 року з відповідачкою проживає окремо один від одного, спільного господарства не веде та в подальшому шлюб між ними було розірвано. За період шлюбу 29.06.2013 року, згідно договору купівлі-продажу він та відповідачка купили земельну ділянку площею 0,02827 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Дачне, вул. Клубна, 21. (кадастровий номер земельної ділянки 5121082400:02:001:0496) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Зазначену земельну ділянку можливо розділити без втрати її цільового призначення. Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи №492 від 10.12.2015 року, експертом запропоновано наступний варіант розподілу ділянки: І.Земельна ділянка №1 площею 0,14135 га (141,35 кв.м.) - від точки А до точки Б по межі земельної ділянки - 14,89 м;- поворот направо по межі ділянки від точки Б до точки 1 - 10,35 м; - поворот направо від точки 1 до точки 2 - 14,66 м; - поворот направо по межі ділянки від точки 2 до точки А - 9,39 м. ІІ. Земельна ділянка №2 площею 0,14135 га (141,35 кв.м.) - від точки Г до точки 2 по межі земельної ділянки - 9,39 м; - поворот направо від точки 2 до точки 1 - 14,66 м; - поворот направо по межі ділянки від точки 1 до точки В - 10,35 м;- поворот направо по межі ділянки від точки В до точки Г - 14,48 м. При такому розподілі кожна частка має вихід на вул.Б.Хмельницького в с. Дачному. Тому вказану земельну ділянку слід поділити, та виділити йому у власність 1/2 частину земельної ділянки, а саме Земельну ділянку №2 згідно запропонованому варіанту, та відповідачці [PERSON] також виділити 1/2 частину земельної ділянки тобто Земельну ділянку №1 згідно запропонованому варіанту. Також, в період шлюбу, за їх спільні грошові кошти згідно договору купівлі-продажу від 04.10.2013 року було придбано трьохкімнатна квартира загальною площею 133,7 кв.м., житловою площею 54,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. (реєстраційний номер нерухомого майна 171561651101). Квартира придбалася за кошти у сумі 975146 грн., частково - 565146 гривень, які були зібрані ним з відповідачкою, частково у сумі 20000 доларів США (що становило 160000 гривень) взяті у борг у [PERSON], частково кредитні кошти у сумі 250000 гривень. Під час шлюбу погашення кредиту здійснювалося відповідачкою за рахунок спільних грошей. Після розірвання шлюбу, під час розгляду справи у суді відповідачка за свої особисті кошти погасила залишок кредиту, але цей факт не впливає на розмір часток у праві спільної власності на квартиру. У звязку з тим, що придбана квартира складається з трьох кімнат, (площею 14,2 кв.м., 11,7 кв.м. и 29,0 кв.м.), квартира є неподільним майном, він з відповідачкою не досягли згоди про її поділ, тому квартира мала бути присуджена одному із подружжя. Позивач готовий був сплатити відповідачці компенсацію, але, компенсацію можливо сплатити тільки при наявності згоди відповідачки, яка не заявила таку згоду, не бажає отримати компенсацію, тому є всі підстави визнати цю квартиру спільною частковою власністю із зазначенням рівних ідеальних часток кожного, тобто по 1/2 частки. Іншого житла ніж зазначена квартира, у позивача на праві власності не має. Згідно з умовами договору позички, позивачем було взято у борг на придбання квартири за адресою: [ADDRESS], гроші в сумі, еквівалентної 20000 доларів США, якої їм не вистачало для розрахунків з продавцем квартири. При цьому ним було надано [PERSON] розписку із зазначенням суми та призначення боргу, а також умов повернення грошей. За період шлюбу позивачем було погашено половину боргу, а саме суму, еквівалентну 10000 доларів США, та залишилося повернути [PERSON] ще суму еквівалентну 10000 доларів США. Так як ці кошти, отримані позивачем у [PERSON] були потрачені в інтересах сім'ї, а саме на придбання квартири яка є спільною сумісною власністю, тому борг перед [PERSON] при поділі спільного майна повинен також ділитися між позивачем та відповідачкою в рівних частках. На час розгляду справи курс 100 доларів США становить 2685,8114. Вартість 10000 доларів США становить 268581 грн. 14 коп., борг перед [PERSON] складав 268581 грн. 14 коп., тому сума боргу перед [PERSON] кожного із подружжя при поділі спільного сумісного майна складає 134290 грн. 57 коп. Також, перебуваючи у шлюбі з відповідачкою, позивачем було створено ТОВ "ЦЕНТР ГЕОСЕЙСМІЧНИХ ВИШУКУВАНЬ", ідентифікаційний код 39218679. З відповідачкою у нього виник спір щодо стягнення на її користь компенсацію вартості внеску до статутного фонду ТОВ у розмірі 1/2 частини, тобто 1500 гривень, та одержаних ТОВ доходів в період з 01.11.2014 р. по дату винесення судового рішення по справі, з чим позивач не згоден, посилаючись на статтю 12 Закону України «Про господарські товариства» вважає, що власником майна, переданого товариству учасниками, є саме товариство. Відповідно, майно, внесене як внесок до статутного капіталу господарюючого субєкта, переходить у його власність і не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому а ні ТОВ, а ні внесок до статутного фонду (3000 грн.) не є обєктом права спільної сумісної власності. З лютого 2014 року шлюбні відношення з відповідачкою фактично припинилися, спільне господарство вони не вели, тому, хоча утворення ТОВ і було під час шлюбу, але джерелом його набуття не були спільні сумісні кошти з відповідачкою, або їхня спільна праця подружжя, а були його особисті кошти, набуті ним під час окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, тому вважає, що є всі підстави визнати його особистою власністю 3000 грн., які були внесені у статутний фонд ТОВ "ЦЕНТР ГЕОСЕЙСМІЧНИХ ВИШУКУВАНЬ". Відповідачка [PERSON] з\~\~позовом [PERSON] не погодилась, подала до суду зустрічний позов, та з урахуванням внесення доповнень до позову просила поділити спільне сумісне майно колишнього подружжя наступним чином: Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину статутного фонду та 1/2 частину отриманого ТОВ "РЕНОВЕЙШН" (ідентифікаційний код 39689768) доходу за період з 12.03.2015 року по дату винесення судового рішення у справі. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру загальною площею 133,7 кв.м., житловою площею 54,9 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Припинити право [PERSON] на 2/5 частини квартири №96 загальною площею 133,7 кв.м., житловою площею 54,9 кв.м. по вулиці Дюківська,14 в місті Одесі. В рахунок компенсації вартості 2/5 частини квартири №96 загальною площею 133,7 кв.м., житловою площею 54,9 кв.м. по вулиці Дюківська,14 в місті Одесі, яку належить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], - визнати за [PERSON] право власності на статутний фонд та отриманий ТОВ "ЦЕНТР ГЕОСЕЙСМІЧНИХ ВИШУКУВАНЬ" (ідентифікаційний код 39218679) доход за період з 01.11.2014 року по дату винесення судового рішення у справі; визнати за [PERSON] право власності на статутний фонд та отриманий ТОВ "А Е ДИЗАЙН" (ідентифікаційний код 38479320) доход за період з 01.11.2014 року по дату винесення судового рішення у справі; визнати за [PERSON] право власності на статутний фонд та отриманий ТОВ "РЕНОВЕЙШН" (ідентифікаційний код 39689768) доход за період з 12.03.2015 року по дату винесення судового рішення у справі; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,028 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Дачне, вул. Клубна, 21; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку в с. Сухий Лиман Овідіопольського району Одеській області. (а.с. 145 150 т. 1) При цьому посилається на те, що з 18 червня 2011 р. відповідачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем, який було розірвано 28.10.2014 року. До розірвання шлюбу вони проживали у квартирі за адресою [ADDRESS], та вели спільне господарство. Під час шлюбу подружжям було придбано майно, яке є спільним сумісним: трьохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 133,7 кв.м., житловою площею 54,9 кв.м., придбана в кредит, наданий ПАТ "Укрсоцбанк"; ТОВ "ЦЕНТР ГЕОСЕЙСМІЧНИХ ВИШУКУВАНЬ" (ідентифікаційний код 39218679) місце знаходження місто Одеса, вул. Дальницька,25, розмір статутного капіталу 3000,00 грн., засновник [PERSON]; ТОВ "Реновейшн" (ідентифікаційний код 39689768) місце знаходження місто Одеса, провулок Ушинського,10А кабінет 2, розмір статутного капіталу 5000,00 грн., засновник [PERSON]; земельна ділянка площею 0,02827 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Дачне, вул. Клубна, 21. (кадастровий номер 5121082400:02:001:0496); земельна ділянка в с.Сухий лиман Овідіопольського району Одеській області. Згідно з договором купівлі-продажу від 04.10.2013 року купівля квартири [PERSON] вчинено за 975146,00 грн. Для придбання зазначеної квартири 04.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ "Укрсоцбанк" було укладено Договір кредиту№693МІ11131004001 на суму 250000,00 грн., Договір про надання відновлюваної кредитної лінії з кінцевим терміном погашення кредиту 03.10.2018 року. Протягом дії кредитного договору всі платежі здійснювала [PERSON], після розірвання шлюбу - також. 20.02.2015 року [PERSON] за власні особисті кошти повністю погасила заборгованість за Договором кредиту №693МІ11131004001 від 04.10.2013 року. Також Згідно довідки ПАТ "Укрсоцбанк" від 25.02.2015 року №09.501-16/96-2580 за період з 28.10.2014 року (дата розірвання шлюбу) по 20.02.2015 року [PERSON] виплатила банку 180415,63 грн. кредиту та процентів. Всього за договором кредиту було сплачено 250000,00 грн. та 45684,22 грн. процентів, тобто 295684,22 грн. Таким чином, за спільні кошти подружжя було сплачено 115268,59 грн. Виходячи з рівності часток подружжя, частка [PERSON] в оплаті кредиту становить 57634,30 грн., частка [PERSON] в оплаті кредиту становить 180415,63 грн. + 57634,30 грн. = 238049,93 гривень. Таким чином, 975146,00 грн. - 250000,00 грн. = 725146,00 грн. витрачено спільних коштів подружжя на придбання квартири (без кредиту). Частки позивача та відповідачки (без кредиту) складають по 362573,00 грн. Таким чином, частка [PERSON] в оплаті за придбання квартири становить 362573,00 грн. + 238049,93 грн. = 600622,93 грн., або 60%, або 3/5. При цьому частка [PERSON] становить 362573,00 грн. + 57634,30 грн. = 420207.30 грн., або 40%, або 2/5. Про позику, отриману позивачем у [PERSON] їй не було відомо до 05.03.2015 року, коли було надано до суду змінену позовну заяву та ксерокопію розписки, свою згоду на отримання позики вона не надавала, гроші у сумі, еквівалентній 20000 доларів США на оплату придбання квартири витрачені не були, а тому ця позика не може вважатися отриманою в інтересах сім'ї та борг [PERSON] перед [PERSON] не може враховуватися при поділі майна подружжя. [PERSON] зареєстрована в спірній квартирі та в ній мешкає. Іншого житла у її власності чи користуванні немає. [PERSON] не мешкає в спірній квартирі, зареєстрований за адресою [INFO], має право власності та користується цим будинком. Таким чином відповідачка вважає, що зазначену квартиру за адресою: [ADDRESS] необхідно залишити у її власності, а право власності [PERSON] на його частку припинити та присудити йому грошову компенсацію. У зв'язку з тим, що ТОВ "ЦЕНТР ГЕОСЕЙСМІЧНИХ ВИШУКУВАНЬ" було утворено в період перебування позивача та відповідачки у шлюбі, вона має право на компенсацію 1/2 частки статутного фонду підприємства та 1/2 частки отриманого підприємством доходу за період з 01.11.2014 року по дату винесення судового рішення у справі, та вважає, що право власності на весь статутний фонд та весь дохід підприємства належить залишити за [PERSON], а вартість її частки в цьому має бути зараховано в рахунок компенсації, яка належить виплаті нею за частку [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що ТОВ "РЕНОВЕЙШН" було утворено в період перебування позивача та відповідачки у шлюбі, вона має право на компенсацію 1/2 частки статутного фонду підприємства та 1/2 частки отриманого підприємством доходу за період з 01.11.2014 року по дату винесення судового рішення у справі. 20 квітня 2015 року їй стало відомо, що назву підприємства було змінено на ТОВ "А Е ДИЗАЙН" а 12.03.2015 року [PERSON] зареєстрував на своє ім'я ТОВ "РЕНОВЕЙШН". Тому вважає, що все отримане утвореним 12.03.2015 року ТОВ "РЕНОВЕЙШН" майно та грошові кошти є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] та вона має право на компенсацію 1/2 частки отриманого ТОВ "РЕНОВЕЙШН" доходу за період з 12.03.2015 року по дату винесення судового рішення у справі, а також має право на компенсацію 1/2 частки статутного фонду ТОВ "А Е ДИЗАЙН" та 1/2 отриманого ТОВ"А Е ДИЗАЙН" доходу за період з 01.11.2014 року по дату винесення судового рішення у справі. Земельні ділянки за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Дачне, вул. Клубна, 21; та в с. Сухий Лиман Овідіопольського району Одеській області вважає за необхідним залишити у власності [PERSON], а її частку в цьому майні зарахувати в рахунок компенсації, яка належить виплаті за частку [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримав та просив його задовольнити, зустрічний позов не визнав. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнала, зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити. Треті особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що як первісний, так і зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з\~\~наступних підстав. Судом встановлено, що з 18.06.2011 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.10.2014 року. (а.с. 9, 40 т. 1) \~\~\~\~\~\~За період перебування у шлюбі, а саме 04.10.2013 року за договором купівлі-продажу сторони за 975146,00 грн. купили квартиру за адресою [ADDRESS], та 29.06.2013 року, за договором купівлі-продажу сторони купили земельну ділянку площею 0,02827 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Дачне, вул. Клубна, 21. (кадастровий номер земельної ділянки 5121082400:02:001:0496) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. (а.с. 10, 20 - 21 т. 1) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 60 Сімейного Кодексу\~\~України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 4\~ст. 65 СК України\~встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно зі\~ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,\~\~частки\~\~майна дружини та чоловіка є рівними,\~\~якщо\~\~інше\~\~не\~\~визначено домовленістю між\~\~ними або шлюбним договором.\~\~ Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно з пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Отже один із об'єктів нерухомості, які були придбані сторонами за час перебування у шлюбі, а саме земельна ділянка є подільною річчю згідно висновку судової земельної експертизи №492 від 10.12.2015 року (а.с. 13 25 т. 2), а тому суд вважає можливим здійснити поділ зазначеної земельної ділянки за варіантом, запропонованим експертом, виділивши позивачу земельну ділянку №2, відповідачу - земельну ділянку №1. У зв'язку з тим, що інший об'єкт нерухомості - квартира, згідно висновку спеціаліста про можливість розподілу квартири від 06.04.2015 року, є неподільним майном (а.с. 116 126 т. 1), сторони по справі не дійшли згоди на отримання компенсації замість частки у квартири, та така компенсація попередньо не вносилася будь-якою стороною на депозитний рахунок суду, суд вважає за необхідним визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу виходячи із принципу рівності часток - по 1/2 частки, і залишає майно у їх спільній частковій власності. При цьому суд бере до уваги те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості про право власності [PERSON] на нерухоме майно (а.с. 256, 257 т. 1), згідно листа Хотинського КРБТІ Чернівецької області станом на 31.12.2012 року нерухоме майно в с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області за [PERSON], [INFO] не зареєстровано (а.с. 1 т. 2), згідно Акту обстеження житлових умов від 02.09.2015 року (а.с. 255 т. 1) та довідки Ставчанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 03.09.2015 року (а.с. 254 т. 1), [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], та на території не проживає та житловий будинок за вказаною адресою до проживання не придатний. За період перебування у шлюбі, 04.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ "Укрсоцбанк" було укладено Договір кредиту № 693МІ11131004001 та було отримано кредит на суму 250000,00 грн. (а.с.41 46 т. 1). Суд вважає, що вказаний Договір кредиту є укладеним в інтересах сім'ї, та гроші, отримані за ним є власністю подружжя. Як було встановлено в судовому засіданні, в період шлюбу, тобто до 28.10.2014 року сторонами було спільно погашено кредит у сумі 80533,35 грн., та процентів за кредитом на суму 35491,01 грн., та після розірвання шлюбу відповідачкою за особистий рахунок було погашено кредит у сумі 169466,65 грн. та процентів за кредитом на суму 10491,01 грн. (а.с. 78 т. 1), внаслідок чого банком надано довідку про те, що заборгованість за Договором кредиту№693МІ11131004001 повністю погашено (а.с. 77 т. 1). Також, за період перебування у шлюбі, [PERSON] 30.09.2013 року було укладено договір позики з [PERSON], та взято у борг на придбання квартири за адресою: [ADDRESS], гроші в сумі, еквівалентної 20000 доларів США, на підтвердження чого ним було надано [PERSON] розписку із зазначенням суми та призначення боргу, а також умов повернення грошей. Суд вважає, що вказаний договір позики є укладеним в інтересах сім'ї, та гроші, отримані за ним є власністю подружжя. Позовних вимог щодо визнання вказаного договору недійсним сторонами не заявлялось. Як було встановлено в судовому засіданні, за період шлюбу, тобто до 28.10.2014 року сторонами було спільно погашено половину боргу, а саме суму, еквівалентну 10000 доларів США, та залишилося повернути [PERSON] ще суму еквівалентну 10000 доларів США. На час розгляду справи курс 100 доларів США становив 2685,8114. Вартість 10000 доларів США становило 268581 грн. 14 коп., які позивач [PERSON] сплатив [PERSON] за особистий рахунок. Виходячи з того, що при поділі майна подружжя боргові зобов'язання підлягають поділу між сторонами в рівних частках, з урахуванням сум, які сплатили позивач (268581,14 грн.) та відповідачка (179957,66 грн.) за особистий рахунок після розірвання шлюбу, повертаючи борги за Договором кредиту та за Договором позики, [PERSON] повинна компенсувати [PERSON] гроші у сумі 44311,74 грн. (268581,14 грн. - 179957,66 грн. = 88623,48 / 2 = 44311,74 грн.), які він сплатив за неї. Суд вважає помилковою позицію позивачки за зустрічним\~\~позовом щодо того, що у зв'язку з тим, що нею було виплачено більше коштів при поверненні боргу за Договором кредиту, то це свідчить про те, що її частка в оплаті за придбання квартири більш, ніж частка позивача, а тому її частка у праві власності на квартиру більше. Витрати, які понесені подружжям під час шлюбу для придбання квартири є незмінними - це сума у розмірі 975146,00 грн., яка складалася частково із заощаджень подружжя, частково із грошей, отриманих за договорами позики та кредиту. Гроші отримані за договорами позики та кредиту є спільною сумісною власністю подружжя, так як бралися отримувалися в інтересах сім'ї та були витрачені в на нужди сім'ї для придбання квартири. Після укладення договору купівлі квартири, повного розрахунку за неї, отримання квартири та державної реєстрації права власності на неї, подружжя вже стали співвласниками квартири у рівних частках, та подальше повернення боргів кредиторам за зазначеними договорами позики та кредиту не є розрахунком за квартиру і не впливає на виникнення права власності, або на збільшення чи зменшення частки у праві спільної власності на квартиру. А тому суд за відсутності доказів не вбачає підстав, передбачених\~ст. 70 СК України, для відступу від засади рівності часток подружжя на користь відповідачки. Згідно реєстраційної справи, наданої суду юридичним департаментом Одеської міської ради вбачається, що 19.05.2014 року [PERSON] було створено ТОВ "ЦЕНТР ГЕОСЕЙСМІЧНИХ ВИШУКУВАНЬ" (ідентифікаційний код 39218679) місце знаходження місто Одеса, вул. Дальницька,25, розмір статутного капіталу 3000,00 грн. Згідно реєстраційної справи, наданої суду Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції, вбачається, що 26.12.2013 року [PERSON] було створено ТОВ "РЕНОВЕЙШН" (ідентифікаційний код 39689768) місце знаходження місто Одеса, провулок Ушинського,10А кабінет 2, розмір статутного капіталу 5000,00 грн., та 04.03.2015 року було змінено найменування товариства на наступне: ТОВ "А Е ДИЗАЙН". (а.с. 183 234 т.1) Так, згідно зі ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» товариство є власником, у тому числі майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. У відповідності до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від\~ 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що власником майна, переданого йому засновниками і учасниками, є саме товариство.\~Вклад до статутного фонду господарського товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З моменту внесення грошових коштів до статутного капіталу господарського товариства вони є власністю самого товариства, зазначені спільні кошти (майно) подружжя втрачають ознаки обєкта права спільної сумісної власності подружжя. Право на компенсацію вартості частини коштів виникає в іншого подружжя лише щодо спільних коштів, а не статутного капіталу, при цьому лише в тому разі, коли спільні кошти всупереч ст. 65 ЦК України були використані одним із подружжя саме для внесення вкладу до статутного капіталу. Зважаючи на ту обставину що відповідачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину статутного фонду та 1/2 частину отриманого ТОВ "РЕНОВЕЙШН" (ідентифікаційний код 39689768) доходу за період з 12.03.2015 року по дату винесення судового рішення у справі, за відсутності доказів створення зазначеного товариства у період шлюбу та доказів отриманого доходу, суд не вбачає підстав для задоволення цих позовних вимог. Також, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом щодо визнання право власності за [PERSON] на статутний фонд ТОВ "ЦЕНТР ГЕОСЕЙСМІЧНИХ ВИШУКУВАНЬ" (ідентифікаційний код 39218679) та ТОВ "А Е ДИЗАЙН" (ідентифікаційний код 38479320) та отриманий доход цих товариств за період з 01.11.2014 року по дату винесення судового рішення у справі, так як статутні фонди є власністю цих товариств, та відповідачкою не надано суду доказів отриманого товариствами доходу. Згідно з відомостями, наданими відділом Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області (а.с.259 т. 1) у [PERSON] відсутні земельні ділянки на території Овідіопольськоого району Одеської області, відповідачкою не надано суду доказів наявності у власності позивача будь-якої земельної ділянки, яку було придбано у період шлюбу та оформлено на нього, а тому позовні вимоги за зустрічною позовною заявою щодо визнання за [PERSON] право власності на земельну ділянку в с. Сухий Лиман Овідіопольського району Одеській області не підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з тим, що позовні вимоги сторін задоволено частково, витрати понесені сторонами на сплату судового збору стягненню з іншої сторони не підлягають, проте з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню витрати понесені ним за проведення судової земельної експертизи в сумі 4500 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: partial