Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

14 квітня 2020 року до суду звернулася Погребищенська міська рада Вінницької області в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої вимоги за тим, що в [ADDRESS] проживають неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають в неповній сім`ї, з батьком [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим за адресою [ADDRESS] . Мати неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] . Батько неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , в порушення вимог ст.150, 180 Сімейного Кодексу України від обов`язків по вихованню та утриманню дітей ухиляється. Як встановлено перевірками, проведеними службою в справах дітей Погребищенської райдержадміністрації, [PERSON] життям дітей не цікавиться, не приділяє належної уваги вихованню дітей, на виклики органів опіки та піклування не з`являється, отримує пенсію по втраті годувальника, яку витрачає на власні потреби, не працює, зловживає спиртними напоями. Територія, прилегла до будинку, засмічена, у вікнах будинку вибиті шибки, запас дров відсутній, що унеможливлює нормальне проживання в будинку в холодну пору року. Діти брудні, бояться йти додому, переховувались в родичів. На контакт з посадовими особами служби в справах дітей [PERSON] не йде. 19 грудня 2018 року директором Погребищенської ЗОШ №2 на адресу служби в справах дітей Погребищенської РДА було направлено лист, в якому ставилось клопотання посприяти направленню дітей в соціальний заклад, так як в домашніх умовах вони проживати не можуть у зв`язку з бездоглядністю. Характеристики на дітей, надані Погребищенською ЗОШ №2 задовільні, проте в характеристиці відносно [PERSON] зазначено, що він часто бував голодним, в брудному одязі, скаржився на недосипання та погані умови проживання. У зв`язку з наведеним діти з 15 серпня 2019 року і по теперішній час перебувають в комунальному закладі «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». За час перебування дітей в центрі батько [PERSON] тільки двічі провідував їх. На засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини (протокол №10 від 06 серпня 2019 року) розглянуто питання про здійснення соціального супроводу цієї сім`ї. Для порятунку дітей, які опинилися у функціонально неспроможних умовах, у ч. 2 ст. 170 СК передбачена можливість їх негайного відібрання від батьків за рішенням органу опіки та піклування, що і було зроблено. Просить суд відібрати без позбавлення батьківських прав у громадянина [PERSON] , його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та передати їх під опіку органу опіки і піклування виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницької області. Стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, з перерахуванням аліментів на особистий рахунок дитини, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття та допустити дане рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Представник позивача, спеціаліст з юридичних питань комітету Погребищенської міської ради Вінницької області Андрійчук В.В. у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 24-27). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.18), про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Представник Служби у справах дітей Погребищенської райдержадміністрації Гарнага Л.Б. в судове засідання не з`явилася, однак телефонограмою повідомила суд про неможливість з`явитись в судове засідання, не заперечувала проти задоволення позову (а.с. 30). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких міркувань. Судом встановлено, що мати неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5-6), але від обов`язків виховувати та утримувати дітей ухиляється. Відповідно до листа від 19.12.2018 вих. № 280 та характеристик на дітей виданих директором Комунального закладу «Погребищенська загальноосвітня школа № 2 І-ІІІ ступенів Погребищенської районної ради Вінницької області»Службою в справах дітей Погребищенської райдержадміністрації були проведені перевірки та виявлено, що [PERSON] життям дітей не цікавиться, не приділяє належної уваги вихованню дітей, на виклики органів опіки та піклування не з`являється, отримує пенсію по втраті годувальника, яку витрачає на власні потреби, не працює, зловживає спиртними напоями. Територія, прилегла до будинку, засмічена, у вікнах будинку вибиті шибки, запас дров відсутній, що унеможливлює нормальне проживання в будинку в холодну пору року. Діти брудні, бояться йти додому, переховувались в родичів. На контакт з посадовими особами служби в справах дітей [PERSON] не йде. Внаслідок чого з 15 серпня 2019 року і по теперішній час перебувають в комунальному закладі «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». За час перебування дітей в центрі батько [PERSON] тільки двічі провідував їх. (а.с. 9-13). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно із п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню своїх малолітніх дітей знайшов своє підтвердження, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 170 СК України є підставою для відібрання дітей від батька - [PERSON] , що буде відповідати інтересам дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від добровільного виконання свого обов`язку по утриманню дітей, чим порушує права неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір стягування аліментів суд визначає виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме чинному законодавству, інтересам малолітніх дітей та відповідача. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 14 ч. 2 ст. 3, п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів та за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 1681 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved