Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 12.05.2014 року помер її батько [PERSON], який до дня смерті проживав [INFO]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, в тому числі на 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Штельмаха, 81 в с. Велика Вовнянка Таращанського району Київської області. Зазначений будинок був побудований батьками в 1958 році в період зареєстрованого між ними шлюбу за спільні кошти і є спільною сумісною власністю подружжя, тобто батькові та матері належали по 1/2 частині вказаного будинку. За життя спадкодавець залишив на її імя заповіт, посвідчений секретарем Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області 04.07.2013 року, зареєстрований у реєстрі за № 21, згідно якого все своє майно він заповів її (позивачу по справі). Позивач спадщину у встановлений законом шестимісячний строк прийняла шляхом подачі заяви до державного нотаріуса. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок її було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на будинок, та запропоновано звернутися до суду. Позивач просить суд встановити факт належності спадкодавцю 1/2 частини зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та визнати за нею в порядку спадкування право власності на 1/2 частину спадкового житлового будинку. У судове засідання позивач не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, проте через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, проте через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 12.05.2014 року помер [PERSON], який до дня смерті проживав [INFO]. За своє життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 04.07.2013 року секретарем Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 21, згідно з яким належну йому на правах приватної власності земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,120 га, згідно Державного акту серії ІІІ-КВ № 074672, виданого 07.11.2001 року Великововнянською сільською радою Таращанського району Київської області заповідає [PERSON], а все інше своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті, і на що він за законом матиме право заповідає [PERSON] (позивачу по справі). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, в тому числі на 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Штельмаха, 81 в с. Велика Вовнянка Таращанського району Київської області. Зазначений житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був побудований батьками позивача в період зареєстрованого між ними шлюбу за спільні кошти. Після відкриття спадщини померлого [PERSON], позивач звернулася до нотаріуса з заявою щодо одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Штельмаха, 81 в с. Велика Вовнянка Таращанського району Київської області. Постановою № 34/02-14 від 03.02.2017 року в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі вказаного свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок та запропоновано звернутися до суду. Факт того, що власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Штельмаха, 81, с. Велика Вовнянка Таращанського району Київської області, дійсно був спадкодавець, підтверджується виписками з погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки, 2016-2020 роки Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст.16 Закону "Про власність", ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України; майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п.1 ст.17, ст.18, п.2 ст.17 Закону "Про власність"); квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім'ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа.\~\~\~\~\~ Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України», видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.\~\~ Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved