Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

20.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання в звязку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивні вимоги мотивовані тим, що [PERSON], є донькою відповідача [PERSON], що підтверджується записом про батька в свідоцтві про народження. Шлюб батьків було розірвано 16.12.1998 року. Позивач проживає разом з матір'ю [PERSON], знаходиться на її утриманні. Мати забезпечує її їжею, одягом, а також всім необхідним. На теперішній час вона продовжує навчання, є студенткою 2-го курсу Харьківського національного автомобільно-дорожнього університету денної форми навчання. Закінчує навчання 31 серпня 2017 року. В судове засідання позивач не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав частково (а.с.19), також просив звільнити його від сплати судового збору, у звязку з тим, що він є інвалідом ІІ групи, що підтвердив копією довідки (а.с. 17-18). Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 10.05.1997 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Краснолиманського відділу реєстрації актив громадянського стану зроблено запис №70, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище "Тарасова" (а.с.3). Шлюб між подружжям розірвано 16.12.1998 року (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження, що його видано Краснолиманським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області 18 грудня 1997 року, [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Позивач 11.10.2015 року досягла повноліття та продовжує навчання, є студенткою 2-го курсу Харьківського національного автомобільно-дорожнього університету денної форми навчання. Закінчує навчання 31.08.2017 року (а.с.8). [PERSON] мешкає в гуртожитку вищого навчального закладу, що підтверджується копією її паспорту (а.с.5 зворот). Відповідно до виконавчого листа, виданого 16.11.2015 року Краснолиманським міським судом Донецької області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на продовження навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 19.10.2015 року по 31.08.2016 року (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Оцінивши обставини справи, надані суду докази в їх сукупності, суд вважає доведеною ту обставину, що позивач у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки форма навчання є денною, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування, навчання відбувається на контрактній основі, навчальний заклад знаходиться не за місцем постійного мешкання, що потребує матеріальних витрат на оплату проїзду до місця навчання, проживання в гуртожитку, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання. Суд також вважає, що відповідач, як батько, може надавати доньці матеріальну допомогу, оскільки не заперечує з цього приводу (а.с.19), є інвалідом 2-ї групи (а.с.18). Встановлюючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. ст. 182, 200 СК України враховує як обовязок матері позивача надавати їй матеріальну допомогу, так і обовязок відповідача робити те саме. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, але підлягають задоволенню частково та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає, що початком строку стягнення аліментів, є дата звернення позивача до суду 25.10.2016 року (а.с. 2). Матеріальна допомога повнолітнім дітям призначається за умови продовження їх навчання. Відповідно до довідки від 08.09.2016 року №34/831, що її видано Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом, період навчання позивача: з 01.09.2016 року по 31.08.2017 року (а.с.8). Таким чином, підлягають стягненню аліменти до закінчення позивачем навчання, тобто, до 31.08.2017 року. Позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5ст. 5 Закону України "Про судовий збір".\~ Відповідач [PERSON] надав суду копію довідки від 04.10.2016 року, серії АВ № 0710823, про те що він є інвалідом ІІ групи (а.с. 18). Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору звільняються інваліди ІІ групи. За таких обставин відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 2\~ст. 88 ЦПК України\~якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв'язку з викладеним, враховуючи, що обидві сторони звільненні від сплати судового збору, суд приходить до висновку про необхідність віднести його на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial