Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін.. 1. 09 березня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Шумської міської ради (далі відповідачі), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (далі третя особа) з вимогою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. 2. Позов обгрунтований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 25 жовтня 1995 року Соснівською сільською радою Шумського району Тернопільської області. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 03 березня 1966 року Соснівською сільською радою Шумського району, з якого вбачається, що матір`ю позивача була [PERSON] . Відповідно до відповіді відділу у Шумському районі Головного управління Держеокадастру у Тернопільській області від 07 липня 2020 року №0-19-0.36-180/116-20 вбачається, що колективному сільськогосподарському підприємству «Мрія» видано Державний акт на право колективної власності на землю на території Соснівської сільської ради. Землю передано у колективну власність для виробництва товарної сільськогосподарської продукції відповідно до рішення Соснівської сільської ради народних депутатів від 13 червня 1995 року. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за ТР № 010 від 14.11.1996 року. В додатку 1 до Державного акта TP 010 списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства під номером 252 перебуває [PERSON] . Мати позивача [PERSON] за життя не отримала сертифікат про право на земельну частку (пай), оскільки до дати видачі сертифікатів померла. З довідки архівного відділу Шумської районної державної адміністрації вбачається, що протоколи загальних зборів та засідання правління колгоспу «Ювілейний» село Соснівка Шумського району Тернопільської області за 1955 та 1957 роки на зберігання в архівний відділ не поступали. Надати інформацію про вступ у КСП [PERSON] немає можливості. В протоколах загальних зборів та засідання правління колективного сільськогосподарського підприємства «Мрія» с. Соснiвка за 1993 рік немає рішень про звільнення з роботи та членів колгоспу [PERSON] . З архівної довідки №824/01-25 від 15 червня 2020 року вбачається, що [PERSON] з 1957 року по 1989 рік працювала телятницею у колгоспі 18-ої партконференції, колгоспі «Ювілейний» село Соснівка Шумського району Тернопільської області. Відповідно до довідки №29-19-0.36-218/116-20 від 19 серпня 2020 року, згідно з матеріалами розпаювання розмір земельної частки (паю) по КСП «Мрія» с. Соснівка Шумського району становить 2,00 умовних кадастрових гектари. Спадщину після смерті матері позивач прийняв, оскільки на день її смерті проживав з нею за однією адресою. Інші спадкоємці, відповідачі по справі, спадщину не прийняли, заяви про прийняття спадщини не подавали. На підставі викладеного, позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] у КСП «Мрія» с. Соснівка Шумського району Тернопільської області площею 2,00 в умовних кадастрових гектарах. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2021 року позовну заяву позивача залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. 4. Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 20 квітня 2021 року. 5. Ухвалою суду від 24 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду по суті на 08 червня 2021 року. 6. В судове засідання сторони не з`явилися, однак представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутність. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 25 жовтня 1995 року зроблено відповідний актовий запис № 15, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 25 жовтня 1995 року Соснівською сільською Радою народних депутатів Шумського району. 9. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 17 листопада 1995 року зроблено відповідний актовий запис № 18, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 17 листопада 1995 року Соснівською сільською Радою народних депутатів Шумського району. 10. Відповідно до архівної довідки про трудовий стаж № 824/01-25 від 15 червня 2020 року виданої архівним відділом Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області вбачається, що [PERSON] з 1957 року по 1989 рік працювала телятницею у колгоспі 18-ої партконференції, колгоспі «Ювілейний» село Соснівка Шумського району Тернопільської області. 11. Згідно листа-інформації № 851/01-25 від 25.06.2020 року виданого архівним відділом Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області вказується, що протоколи загальних зборів та засідання правління колгоспу «Ювілейний» село Соснівка Шумського району Тернопільської області за 1955 та 1957 роки на зберігання в архівний відділ не поступали, а тому надати інформацію про вступ у колгосп [PERSON] немає можливості. В протоколах загальних зборів та засідання правління колективного сільськогосподарського підприємства «Мрія» село Соснiвка за 1993 рік немає рішень про звільнення з роботи та членів колгоспу [PERSON] . 12. Відповідно до відповіді відділу у Шумському районі Головного управління Держеокадастру у Тернопільській області від 07 липня 2020 року №0-19-0.36-180/116-20 вбачається, що колективному сільськогосподарському підприємству «Мрія» видано Державний акт на право колективної власності на землю на території Соснівської сільської ради. Землю передано у колективну власність для виробництва товарної сільськогосподарської продукції відповідно до рішення Соснівської сільської ради народних депутатів від 13 червня 1995 року. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за ТР №010 від 14.11.1996 р. В додатку 1 до Державного акта TP №010 в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства під номером 252 перебуває [PERSON] . В книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] не перебуває, тобто сертифікат їй не видавався. Судом встановлено, що [PERSON] за життя не отримала сертифікат про право на земельну частку (пай), оскільки до дати видачі сертифікатів померла. 13. Відповідно до листа-інформації №29-19-0.36-218/116-20 від 19.08.2020 року виданого вдділом у Шумському районі Головного управління Держеокадастру у Тернопільській області слідує, що вартість земельної частки (паю) по КСП «Мрія» с. Соснівка Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,00 умовних кадастрових гектари, на дату видачі Державного акта на право колективної власності на землю становить 7217,00 гривень. 14. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 березня 1966 року Соснівською сільською Радою Шумського району Тернопільської області, позивач [PERSON] , народився [INFO] в с. Соснівка Шумського району Тернопільської області та в графі батьки вказано - [PERSON] та [PERSON] , а/з № 11. 15. Мати позивача, [PERSON] , дошлюбне прізвище якої « [PERSON] », 29 листопада 1956 року зареєструвала шлюб із гр. [PERSON] та їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 22 лютого 1968 року Шумським ЗАГС Тернопільської області, а.з. №7. 16. Як вбачається із довідки № 875 від 28.10.2020 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області, згідно запису погосподарської книги в колгоспному дворі по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 р. проживали, були зареєстровані та вели спільне господарство: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що дає підстави вважати позивача таким, що прийняв спадщину, в силу ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року). 17. Згідно із листа - роз`яснення №177/01-16 від 03.11.2020 року виданого Шумською державною нотаріальною конторою вбачається, що позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та зазначено, що «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватися у судовому порядку». 18. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64881509 від 25.05.2021 р. слідує, що за параметрами запиту, а саме [PERSON] , померла [INFO] інформація у Спадковому реєстрі відсутня. ІV. Оцінка Суду. 19. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 20. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 21. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 22. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 23. Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; - громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; - громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). 24. У відповідності до ч. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває права на земельну частку (пай) за нявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту. 25. Відповідно до роз`яснень п.24. постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. в разі смерті члена КСП, включеного до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України. 26. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. 27. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). 28. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. 29. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; 30. Пленум Верховного Суду України у п. 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 31. Згідно п.п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР. 32. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Враховуючи, що мати позивача померла в 1995 році, відповідно, до даних правовідносин треба застосовувати Цивільний кодекс УРСР 1963 року. 33. Згідно вимог ст. 524 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. 34. Стаття 529 Цивільного кодексу УРСР передбачає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. 35. В статті 548 Цивільного кодексу УРСР зазначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. 36. Статтею 549 ЦК України передбачено, що спадкодавець визнається таким. що прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Зважаючи на наведене, оскільки [PERSON] , померла [INFO] та за життя, як член КСП «Мрія» с. Соснівка Шумського району Тернопільської області була включена до списку членів КСП «Мрія», які мають право на земельну частку (пай), а отже набула право на земельну частку (пай), спадщину після її смерті позивач прийняв, тому суд вважає за можливе визнати за останнім право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. 37. Відповідно до частини третьої і четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 38. Застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у статті 13 ЦПК України року, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову. 37. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України). 38. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 39. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 40. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 41. Позивачем при подачі позову було сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору. З цих підстав, На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved