Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним право власності на автомобіль марки "SKODA", модель "SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований на ім`я [PERSON] , та зняти арешт з цього транспортного засобу, накладений в інтересах Акціонерного комерційного банку "Форум". В обґрунтування позову зазначав, що 03 листопада 2008 року між ним і [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений договір позики. За умовами цього договору він (позивач) передав [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 12100 доларів США, які Позичальник зобов`язувався повернути йому повністю до 03 грудня 2008 року. З метою забезпечення належного виконання перед ним своїх зобов`язань за даним договором, [PERSON] передав йому автомобіль марки "SKODA", модель "SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , разом із ключами до автомобіля, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] на ім`я відповідача [PERSON] та нотаріально посвідченою довіреністю на право розпорядження цим автомобілем, виданою останнім на ім`я Позичальника строком дії до 20 липня 2010 року. У визначений договором позики строк до 03 грудня 2008 року [PERSON] своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконав, суму позики в розмірі 12100 доларів США йому Позичальник не повернув. З моменту передачі йому 03 листопада 2008 року Позичальником на підставі довіреності, виданої [PERSON] власником вказаного транспортного засобу, спірний автомобіль знаходиться у його відкритому та безперервному фактичному володінні, за цей період жодна заінтересована особа за поверненням чи витребуванням рухомого майна до нього не зверталася, хоча про перебування у його (позивача) фактичному володінні цього майна усі заінтересовані особи, у тому числі й відповідач, були обізнаними. Посилаючись на зазначені обставини, положення ст. 344 ЦПК України, враховуючи той факт, що автомобіль марки "SKODA", модель "SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , уже більше п`яти років перебуває у його відкритому та безперервному володінні, позивач вважає, що він має законне право заявляти до суду вимоги про визнання за ним права власності на цей автомобіль за набувальною давністю та зняття з нього раніше накладеного арешту. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному, просив суд задовольнити заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду він не подавав. Третя особа Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" (далі - ПАТ "Банк Форум" або Банк), будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання теж не з`явилося, про причини неявки суд не повідомило, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавало. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 03 листопада 2008 року у місті Бровари Київської області [PERSON] (далі - Позикодавець) та [PERSON] (далі - Позичальник) відповідно до вимог ст. ст. 1046-1052 ЦК України уклали договір позики. За умовами цього договору [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 12100 доларів США, які Позичальник зобов`язувався повернути Позикодавцеві в строк до 03 грудня 2008 року. Місцем виконання договору за згодою сторін даного договору позики було визначено місце проживання Позикодавця у місті Бровари. Підписання сторонами цього договору позики свідчить про те, що [PERSON] передав, а [PERSON] фактично одержав від нього зазначену в договорі суму грошових коштів у розмірі 12100 доларів США. Із даного договору позики вбачається, що на забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань перед Позикодавцем, [PERSON] передав у фактичне володіння [PERSON] автомобіль марки "SKODA", модель "SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] , разом із ключами до нього, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , та довіреністю, виданою [PERSON] на ім`я Позичальника, якою уповноважив [PERSON] представляти його інтереси, пов`язані із експлуатацією та ремонтом належного йому транспортного засобу, а також вчиняти всі інші дії, пов`язані з цим дорученням, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П., які до моменту повернення Позичальником всієї суми одержаних ним грошових коштів залишаються у Позикодавця. У ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, із договорів та інших правочинів (п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд встановив, що [PERSON] належним чином своїх зобов`язань за укладеним ним 03 листопада 2008 року договором позики належним чином не виконав, у визначений цим договором строк до 03 грудня 2008 року одержану ним суму позики в розмірі 12100 доларів США [PERSON] він не повернув, від виконання своїх зобов`язань усіляко ухилявся. У червні 2010 року з метою захисту своїх порушених прав [PERSON] звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа ПАТ "Банк Форум" про стягнення боргу та визнання права власності на автомобіль (цивільна справа № 758/5248/13-ц). Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2013 року, що набрало законної сили, у задоволенні вказаного позову [PERSON] було відмовлено. Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначеним рішенням Подільського районного суду міста Києва, що набрало законної сили, встановлені наступні обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що розглядається судом, які в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, зокрема: - укладання 03 листопада 2008 року між позикодавцем [PERSON] та позичальником [PERSON] договору позики; отримання останнім від [PERSON] грошових коштів у розмірі 12100 доларів США строком їх повернення до 03 грудня 2008 року; невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за цим договором та неповернення ним [PERSON] вказаної суми грошових коштів, а також смерті [INFO] [PERSON] ; - передача [PERSON] з метою забезпечення виконання ним зобов`язань за цим договором позики у фактичне володіння [PERSON] автомобіля марки "SKODA SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого на ім`я [PERSON] , яким Позичальник володів на підставі нотаріально посвідченої 20 липня 2008 року довіреності, ключів від цього автомобіля та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу; - звернення 11 травня 2009 року [PERSON] до [PERSON] з листом, у якому він повідомив останнього про перебування у його володінні автомобіля марки "SKODA SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , просив повідомити про відсутність претензій на автомобіль або ж забрати його у нього, який [PERSON] отримав 18 травня 2009 року, однак залишив його без відповіді; - належність на праві власності даного спірного автомобіля марки "SKODA SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , відповідачу [PERSON] ; - тимчасове перебування зазначеного спірного автомобіля марки "SKODA SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , у користуванні [PERSON] на підставі довіреності, виданої 18 липня 2008 року [PERSON] на його ім`я та передачі [PERSON] даного автомобіля у фактичне володіння [PERSON] під час укладення ними 03 листопада 2008 року вказаного вище договору позики; - перебування спірного автомобіля на момент прийняття судом рішення від 25 жовтня 2013 року в заставі АКБ "Форум" на підставі кредитного договору від 20 липня 2007 року, укладеного між Банком і [PERSON] , у рахунок забезпечення вимог Банку за цим договором, за яким АКБ "Форум" надав [PERSON] кредит у розмірі 16800 доларів США; - звернення рішенням Київського районного суду міста Полтави від 28 квітня 2009 року на користь третьої особи ПАТ "Банк Форум" стягнення на спірний автомобіль у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 20 липня 2007 року; - безпосередня участь у зазначеній цивільній справі № 758/5248/13-ц під час її розгляду Подільським районним судом міста Києва учасників даної справи відповідача [PERSON] та третьої особи ПАТ "Банк Форум", їхньої обізнаності щодо перебування спірного автомобіля марки "SKODA SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , у фактичному володінні позивача [PERSON] з 03 листопада 2008 року, переданого йому [PERSON] у забезпечення виконання ним своїх зобов`язань за договором позики від 03 листопада 2008 року. Наведені обставини підтверджуються також наявними у матеріалах цієї цивільної справи та дослідженими судом у даній справі доказами. Із дослідженого у судовому засіданні оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 20 липня 2007 року 1-м МРВ ДАІ м. Полтава, наданого суду позивачем [PERSON] , вбачається, що автомобіль марки "SKODA", модель "SUPERB CLASSIC 1.8", тип - легковий седан, 2005 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який є предметом спору у даній справі, зареєстрований 20 липня 2007 року на ім`я [PERSON] . Із підписаної 18 липня 2007 року та виданої відповідачем [PERSON] довіреності, посвідченої 20 липня 2007 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П., зареєстрованої в реєстрі за № 5539, видно, що [PERSON] цією довіреністю уповноважив Півторапавла О.М., який проживав у [ADDRESS] , представляти його інтереси у відповідних установах та організаціях з питань, пов`язаних з експлуатацією та ремонтом транспортного засобу - спірного автомобіля марки "SKODA SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , яким є предметом спору у даній справі, а також вчиняти всі інші дії, пов`язані з цим дорученням строком до 20 липня 2010 року. Зі змісту договору позики від 03 листопада 2008 року, укладеного між [PERSON] і [PERSON] , вбачається, що Позичальник стверджував, що фактичним власником автомобіля марки "SKODA SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , є саме він, володіє ним на підставі довіреності, посвідченої 20 липня 2007 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П., а [PERSON] , на ім`я якого формально зареєстровано автомобіль, доводиться йому лише партнером по бізнесу. За змістом ч. 1 ст. 15, ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України). Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 2 п. 9 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Позивач [PERSON] у судовому засіданні стверджував, що він добросовісно заволодів чужим майном - автомобілем марки "SKODA SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , що зареєстрований на ім`я [PERSON] , який перебуває у його фактичному, безперервному, відкритому володінні уже більше десяти років протягом усього строку набувальної давності. Факт фактичного володіння цим спірним автомобілем він ніколи та ні від кого не приховував. Більш того, з приводу витребування цього автомобіля до нього ніхто, ні титульний власник відповідач [PERSON] , ні спадкоємці померлого позичальника [PERSON] , ні третя особа ПАТ "Банк Форум", у заставі якого перебуває спірний автомобіль, не зверталися, хоча всі вони достовірно були обізнаними про те, що вказаний автомобіль перебуває у його фактичному володінні з 03 листопада 2008 року з моменту укладання договору позики. За змістом ст. 344 ЦК України набувальна давність - це спосіб отримання особою права власності на нерухоме або рухоме майно, яка не є власником такого майна, але добросовісно, відкрито та безперервно володіє чужим майном як своїм власним протягом визначених законом строків, зокрема, щодо нерухомого майна протягом - десяти років, щодо рухомого майна -протягом п`яти років. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, для ухвалення судом рішення про визнання за особою права власності на чуже майно за набувальною власністю, суд повинен встановити наявність чотирьох необхідних умов: 1) добросовісність володіння особою чужим майном; 2) відкритість володіння нею цим майном; 3) безперервність володіння майном; 4) володіння майном протягом встановленого законом строку (нерухомим майном - десять років, рухомим майно - п`ять років). Факт добросовісного заволодіння [PERSON] чужим рухомим майном - автомобілем марки "SKODA", модель "SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованим на ім`я відповідача [PERSON] , відкритого та безперервного фактичного володіння позивачем цим спірним майном протягом встановленого законом строку (більше п`яти років) знайшов своє підтвердження у судовому засіданні наданими позивачем доказами. Суд встановив, що відповідач [PERSON] , як титульний власник спірного рухомого майна, та третя особа ПАТ "Банк Форум", на користь якого було звернено стягнення на спірний автомобіль, будучи достовірно обізнаними про місцезнаходження спірного рухомого майна та про особу, яка на відповідній правовій підставі володіє цим майном, після ухвалення 25 жовтня 2013 року Подільським районним судом міста Києва рішення у справі № 758/5248/13-ц за захистом порушених прав та вимогами про повернення їм цього спірного рухомого майна чи його витребування до позивача [PERSON] не зверталися. Також відповідач [PERSON] та третя особа ПАТ "Банк Форум", будучи обізнаними про розгляд судом цієї справи, своїм правом на доступ до правосуддя вони не скористалися, будь-яких доказів в обґрунтування своїх заперечень проти заявлених [PERSON] позовних вимог суду не надавали, у встановленому процесуальним законом порядку доводи позивача щодо правових підстав набуття ним права власності на спірний автомобіль за набувальною давністю, зокрема, добросовісного, відкритого, безперервного і тривалого володіння позивачем спірним рухомим майном більше п`яти років, вони не спростували. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини справи, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів спірним рухомим майно, відкрито та безперервно більше п`яти років фактично володіє автомобілем марки "SKODA", модель "SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на цей автомобіль за набувальною давністю є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Із рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2013 року видно, що автомобіль марки "SKODA", модель "SUPERB", реєстраційний номер [NUMBER] , перебуває в заставі АКБ "Форум" на підставі договору від 20 липня 2007 року, укладеного між Банком і [PERSON] , рішенням Київського районного суду м. Полтава від 28 квітня 2009 року на спірний автомобіль звернено стягнення у рахунок заборгованості останнього за кредитним договором від 20 липня 2007 року, яке триває, тому позивач [PERSON] має обґрунтовані підстави вважати, що спірний автомобіль перебуває під арештом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що вимога про зняття арешту зі спірного рухомого майна є похідною від вимоги про визнання права власності на спірний автомобіль, тому задоволення судом основної вимоги про визнання права власності на майно тягне за собою задоволення також і похідної від неї вимоги про скасування арешту на це рухоме майно. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved