Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним 23-х років та закінчення навчання, в розмірі 1/4 грн. всіх видів його заробітку, щомісячно, оскільки він продовжує навчання та у звязку із цим потребує матеріальної допомоги, також просить стягнути аліменти на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитини повноліття, посилаючись на мотиви викладенні в позовній заяві. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заперечення у якому вказав, що згідний сплачувати аліменти в розмірі ? частини заробітку. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки судом встановлено: В свідоцтві про народження серії І-ИД № 059770 [PERSON], [INFO], в графі «Батьки»: батьком записано [PERSON], матірю [PERSON]. В свідоцтві про народження серії І-ИД № 102988 [PERSON], [INFO], в графі «Батьки»: батьком записано [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно довідки від 14 грудня 2017 року № 3951 виданої Микулинецькою селищною радою про те, що [PERSON], [INFO] є жителем [INFO], і має такий склад сімї син [PERSON], 199 року народження, син [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 605 від 13 грудня 2017 року, яка видана [PERSON] про те, що він дійсно є студентом ІІ курсу групи ПБ-61 приладобудівного факультету КПІ ім.. [PERSON] денної форми навчання та навчається за держзамовленням і закінчує університет 30 червня 2020 року. Згідно довідки від 15 грудня 2017 року [PERSON] дійсно проживає в гуртожитку № 4 КПІ ім. Ігоря Сікорського. Однак, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до 1, 2 ст.184 Сімейного Кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Відповідно до ч. 1 ст.193 Сімейного Кодексу України влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. Позивачка [PERSON] не представила суду жодних доказів про те, що відповідач працює і має стабільний дохід, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн. на кожну дитину, не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задоволити частково, стягнувши з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23- річного віку, в розмірі 930 грн. щомісячно, на дитину, починаючи з 26 грудня 2017 року також стягнувши [PERSON] в користь [PERSON], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO]\~ в розмірі 930 грн., щомісячно, починаючи з 26 грудня 2017 року до досягнення\~ дитиною повнолітнього віку. У решті позову слід відмовити у звязку з безпідставністю.\~ \~ \~

Outcome: approved