Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" в якому просила достроково розірвати договір банківського вкладу "НВУ "Дев'яти місячний" №851135/2014 від 03.10.2014 року та стягнути з ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" вклад в сумі 12 800 доларів США. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.10.2014 року між нею та ПАТ "ВіЕйБі Банк" було укладено договір банківського вкладу "НВУ "Дев'яти місячний" №851135/2014 про внесення коштів на депозитний рахунок в сумі 12 800 доларів США, строком на 18 місяців, ставка за користування становить 12,35 % річних. Вказує, що 17.10.2014 року звернулася до банку з заявою про дострокове розірвання договору та повернення вкладу, але кошти до цього часу не повернуті. Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 квітня 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Розірвано договір банківського вкладу "НВУ "Дев'яти місячний" №851135/2014 від 03.10.2014 року, укладений між [PERSON] та ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк". Стягнуто з ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на користь [PERSON] суму вкладу за договором банківського вкладу "НВУ "Дев'яти місячний" №851135/2014 від 03.10.2014 року в розмірі 12 800 доларів США 00 центів. Вирішено питання про судові витрати. В апеляційній скарзі ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" просить скасувати заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 квітня 2015 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи по суті не взяв до уваги, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 „Про віднесення ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 „Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ „ВіЕйБі Банк", згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк". Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року № 35 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ „ВіЕйБі Банк" по 20 березня 2015 року, а відтак, з огляду на положення ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не може здійснюватись задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Апелянт наполягає на тому, що спеціальним нормативним актом, який регулює повернення вкладів під час введення в банку тимчасової адміністрації або в якому розпочата процедура його ліквідації є Закон України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Апелянт зазначає, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 03 жовтня 2014 року № 631/БТ було встановлено обмеження діяльності ПАТ „ВіЕйБі Банк", зокрема зобов'язано ПАТ „ВіЕйБі Банк" не допускати проведення будь-яких операцій за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів укладених до набрання чинності вищезазначеною Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. На думку апелянта, позивачем була проведена низка операцій, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. В запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просить відхилити апеляційну скаргу ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк", а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 квітня 2015 року залишити без змін. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач своїх зобов'язань за договором банківського вкладу "НВУ "Дев'яти місячний" №851135/2014 не виконав, в зв'язку з чим позбавив позивача права повернути вклад на першу вимогу, гарантованого ст. 1 Протоколу № 11 до Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод. Колегія суддів апеляційного суду частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 03 жовтня 2014 року між [PERSON] та ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" було укладено договір банківського вкладу "НВУ "Дев'яти місячний" №851135/2014 (в іноземній валюті). Предметом даного договору є розміщення вкладником в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «НБУ» в доларах США на строк 18 місяців, з дня укладення договору, з виплатою процентів по закінченні строку дії владу. Відповідно до умов Договору сума початкового вкладу на вкладний рахунок становить 12 800,00 доларів США, стандартна ставка відсотків за вкладом становить 12,35 % річних. Дата вимоги вкладу - 03.04.2016 року (а.с.5). 03 жовтня 2014 року між [PERSON] та ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" було укладено договір банківського вкладу на вимогу „Для виплат" №26202260302295. Предметом договору є відкриття на ім'я вкладника іменного вкладного рахунку на умовах вкладу на вимогу „Для виплат" в доларах США (а.с.6) Зазначені договори підписані обома сторонами, отже сторони узгодили всі істотні умови договору та прийняли на себе виконання зобов'язання. Факт внесення грошових коштів на рахунок відповідача підтверджується копією квитанції №147773 від 03.10.2014 року (а.с.7). 17.10.2014 року [PERSON] звернулась до ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" із заявою про дострокове розірвання вищезазначеного договору банківського вкладу. Зазначена заява була отримана банком та зареєстрована за вхідним №2500-1 від 17.10.2014 року (а.с.8). Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. В силу ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. При цьому, згідно з положеннями ч. 3 ст. 1068 цього Кодексу Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно з положеннями ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією ( відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Як вбачається з виписки по рахунку позивача [PERSON] за період з 03.10.2014 року по 05.05.2015 року на ньому обліковується сума в розмірі 12 800 доларів США 00 центів (а.с.45). 17.10.2014 року позивач звернулась з вимогою про дострокове повернення вкладу та розірвання договору банківського вкладу №851135/2014 від 03.10.2014 року. Дана заява залишена відповідачем без виконання. На момент звернення до суду кошти по рахунку не виплачені, договір не розірвано, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. За договором банківського вкладу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника з урахуванням умов Правил. Таким чином, встановивши, що ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" неналежним чином не виконує свої зобов'язання за договором банківського вкладу "НВУ "Дев'яти місячний" №851135/2014 від 04.10.2014 року, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з останнього суми вкладу. Проте суд, визначаючи суму до стягнення в іноземній валюті не врахував те, що відповідно до положень ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом або іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Розглядаючи доводи апеляційної скарги про обмеження встановлені ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» апеляційним судом встановлено, що ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію на підставі Постанови Правління Національного банку України № 733 від 20 листопада 2014 року та Рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 123 від 20 листопада 2014 року. Тобто запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" відбулось 20 листопада 2014 року, а звернення [PERSON] з вимогою про розірвання договору та повернення грошових коштів, що обліковуються на вкладному рахунку датовано 17.10.2014 року. Як вже вказано вище, Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа (ч.3 ст. 1068 ЦК України). А отже порушення прав позивача відбулось до запровадження тимчасової адміністрації Банку. Крім того, положеннями п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів, зокрема, за договорами банківського рахунку вкладників Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Таким чином, посилання апелянта на положення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є необґрунтованим. В апеляційній скарзі акцентується увага на обмеження щодо нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами, проте такі вимоги не були заявлені позивачем і, відповідно, не розглядались судом. Враховуючи зазначене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" на користь [PERSON] суми вкладу за договором банківського вкладу „НВУ „Дев'яти місячний" № 851135/2014 від 03.10.2014 року в розмірі 12 800 доларів США 00 центів скасуванню з частковим задоволенням позовних вимог [PERSON] до ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" про розірвання договору банківського вкладу та стягненням з ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк„ на користь [PERSON] суми вкладу за договором банківського вкладу „НВУ „Дев'яти місячний" № 851135/2014 від 03.10.2014 року в розмірі 269 537 грн. 28 коп.

Outcome: partial