Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно кредитної заборгованості у розмірі 19625,73 доларів США , що еквівалентно 233119,76 грн., на користь Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк", посилаючись на те, що 22 серпня 2007 року між АКІБ „УкрСиббанк" (в подальшому ПАТ „УкрСиббанк") та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11194553000 та заставу транспортного засобу №83510. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 19292,00 доларів США , який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 22.08.2014 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором , 22 серпня 2014 року між АКІБ „УкрСиббанк" та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки №132085, відповідно до умов якого поручитель зобов'язувався перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором , що виникли з кредитного договору в повному обсязі як існуючих у теперішній час , так і тих , що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі , що і боржник , за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором , включаючи повернення основної суми боргу , сплату процентів , комісій , відшкодування можливих збитків , сплату пені та інших штрафних санкцій , передбачених умовами договору. Свої зобов'язання за кредитним договором АКІБ „УкрСиббанк" виконав повністю , надавши [PERSON] кредит у розмірі 19292 доларів США. 08 грудня 2011 року ПАТ „УкрСиббанк"» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами , в тому числі за договором укладеним з [PERSON] , ПАТ „Дельта Банк" , що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та актом прийому -передачі документації. В порушення умов кредитного договору , відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав , внаслідок чого за ним рахується заборгованість, яка, згідно розрахунку , станом на 24.06.2014 року складає 19625,73 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 233 119,76 грн. Представник позивача Мазур Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав і пояснив , що згідно рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2009 року з нього та [PERSON] на користь ПАТ „УкрСиббанк" було стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором №11194553000 від 22.08.2007 року в сумі 138208, 21 грн. На виконання даного рішення суду відділом ДВС було реалізовано належний йому автомобіль і виручені від продажу кошти в сумі 44608,50 грн. перераховано стягувачу. Вважає, позов безпідставним і просить в його задоволенні відмовити. Крім того , просить суд застосувати строк позовної давності. Згідно додаткових пояснень представника позивача , останній вважає, що оскільки рішення Гощанського районного суду від 17 грудня 2009 року про солідарне стягнення з відповідачів на користь ПАТ „УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором №11194553000 від 22.08.2007 року залишилося невиконаним , то відповідачі не звільняються від виконання грошового зобов'язання за договором і позивач має право стягнення з них заборгованості до повного повернення Банку всієї суми кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася , про причини неявки суд не повідомила , а тому суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими , що не підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 22 серпня 2007 року між АКІБ „УкрСиббанк" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1194553000 та заставу транспортного засобу №83510, згідно якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 19292,00 доларів США з розрахунку 13% річних на строк до 22 серпня 2014 року на придбання транспортного засобу (а.с.6-12). З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором , 22 серпня 2014 року між АКІБ „УкрСиббанк" та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки №132085, відповідно до умов якого поручитель зобов'язувався перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором , що виникли з кредитного договору в повному обсязі як існуючих у теперішній час , так і тих , що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі , що і боржник , за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором , включаючи повернення основної суми боргу , сплату процентів , комісій , відшкодування можливих збитків , сплату пені та інших штрафних санкцій , передбачених умовами договору (а.с.20-21). 08.12.2011 року між ПАТ „УкрСиббанк" та ПАТ „Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого ПАТ „УкрСиббанк" передає ПАТ „Дельта Банк" права вимоги за кредитними договорами, внаслідок чого ПАТ „Дельта Банк" заміняє ПАТ „УкрСиббанк" як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ „УкрСиббанк" до ПАТ „Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до ПАТ „Дельта Банк" переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними договорами (а.с.24-25). Відповідач [PERSON] зобов'язався за договором щомісяця, у визначені договором строки , здійснювати погашення частини суми кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом (пп.1.3.4 кредитного договору, п.2 Додаткової угоди до кредитного договору) (а.с. 6,17). Проте , в порушення умов договору , свої зобов'язання належним чином не виконав , внаслідок чого за ним рахується заборгованість, яка, згідно розрахунку , станом на 24.06.2014 року складає 19625,73 доларів США , що згідно курсу НБУ еквівалентно 233 119,76 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому у ст.ст.530,631 ЦК України визначаються різні поняття: „строк дії договору" і строк (термін) виконання зобов'язання . Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як убачається з матеріалів справи , сторони встановили строк дії договору - до повного повернення позичальником банку всієї суми кредиту за договором та повного погашення плати за кредит і неустойки , у разі її нарахування (п.9.8 кредитного договору), кінцевий термін повернення кредиту - до 22.08.2014 року (пп.1.2.2 кредитного договору) , так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів та процентів - кожного місяця до 10 числа (включно) (пп.1.3.4 кредитного договору) , а згідно додаткової угоди №1 до кредитного договору , укладеної 30.01.2009 року , змінено схему погашення кредиту і встановлено повернення кредиту та плати за нього у вигляді щомісячних ануїтетних платежів 25 числа кожного календарного місяця строку кредитування (п.2 Додаткової угоди до кредитного договору) . Таким чином , умовами договору - погашення кредитної заборгованості та строки чергових платежів визначено місяцями. Отже , поряд з установленням строку дії договору, сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів) , що входять до змісту зобов'язання , яке виникло на підставі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання , згідно із ч.3 ст.254 ЦК України , спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події , якою пов'язаний його початок (ст.253 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом ст. ст. 257, 261, 262, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як роз'яснив Верховний Суд України у своїй постанові від 19.03.2014 року у справі №6-20цс14 початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору , скільки з певними моментами (фактами) , які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми , початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов , тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. В судовому засіданні встановлено , що 17 грудня 2009 року за позовом первісного кредитора АКІБ „УкрСиббанк" , правонаступником якого є позивач , рішенням Гощанського районного суду було стягнуто солідарно з відповідачів кредитну заборгованість в сумі 138208,21 грн. за договором від 22 серпня 2007 року №1194553000 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №83510 (а.с.62-63). На виконання даного рішення суду було реалізовано заставне майно - автомобіль Опель-Астра, 2007 р.в.на суму 44608, 50 грн. , а виконавчий лист повернуто стягувачу згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Гощанського РУЮ від 08.06.2011 року (а.с.65). Станом на 17 грудня 2009 року - на час винесення Гощанським районним судом рішення про стягнення боргу з відповідачів , боржники вже не виконували своїх зобов'язань з погашення кредиту та процентів за користування кредитом перед АКІБ „УкрСиббанк" , у зв'язку з чим у них утворилася заборгованість за кредитним договором. Таким чином , у акціонерного комерційного інноваційного банку „УкрСиббанк" , правонаступником якого є позивач ПАТ „Дельта Банк", право на позов виникло з часу звернення до суду з позовом та прийняття рішення про стягнення боргу - з 17 грудня 2009 року, оскільки згідно п.17 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин" наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником , не припиняє правовідносин сторін кредитного договору , не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум , передбачених ч.2 ст.625 ЦК України , оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином , відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. У свою чергу , ПАТ „Дельта Банк", як правонаступник АКІБ „УкрСиббанк" звернулося до суду з позовом 03.07.2014 року , а за змістом ст. 262 ЦК України перебіг позовної давності в позовах, пред'явлених правонаступником кредитора, починається від дня, коли виникло право на позов у кредитора, тобто з 18 грудня 2009 року . Частиною 4 ст. 267 ЦК України закріплено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Про сплив позовної давності заявлено відповідачем, поважних причин пропущення строку позовної давності представником позивача не наведено, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Крім того , згідно ст.266 ЦК України зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки , накладення стягнення на заставлене майно тощо). Зазначена правова позиція відображена у новій редакції пункту 31 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", зміни до якої було внесено Постановою пленуму від 07 лютого 2014 року № 7.

Outcome: dismissed