Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про встановлення факту та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, а саме: - встановити юридичний факт, що [PERSON] перебував на утриманні у померлої [INFO] року [PERSON] в період з червня 1997 року по день її смерті; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON] право на земельну частку (пай) в розмірі 3,65 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, що належала [PERSON] на підставі Сертифікату серії [NUMBER] (зареєстрованого 18.04.1997 року за № 491) на право на земельну частку (пай), що перебула у колективній власності КСП "Трудівник" с. Нападівка Липовецького району Вінницької області. Обґрунтовуючи своє звернення до суду позивач зазначив, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) в розмірі 3,65 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Прийнявши спадщину, позивач не в змозі її оформити, оскільки втрачено правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), крім цього йому слід підтвердити факт перебування на утриманні в [PERSON] в період з червня 1997 року по день її смерті, оскільки встановити вказаний факт в інший спосіб не представляється можливим. На підтвердження вказаних обставин позивач покликається на те, що з 1996 року він проживав разом з [PERSON], при цьому допомагав їй по господарству (обробляв присадибну земельну ділянку, допомагав вести підсобне господарство тощо), так як остання була одинокою. В червні 1997 року стан здоровя позивача погіршився, у звязку з чим [PERSON] піклувалась про нього, а також утримувала його (купувала за власні кошти необхідні медикаменти, продукти харчування, одяг тощо). Голова Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 5). З матеріалів Спадкової справи №563/2000 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняв [PERSON] Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. До складу спадщини, яка не охоплена заповітом, увійшла земельна частка (пай) в розмірі 3,65 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, що належала [PERSON] на підставі Сертифікату серії [NUMBER] (зареєстрованого 18.04.1997 року за № 491, а.с. 6) на право на земельну частку (пай), що перебула у колективній власності КСП "Трудівник" с. Нападівка Липовецького району Вінницької області. З 1996 року позивач проживав разом з [PERSON], при цьому допомагав їй по господарству (обробляв присадибну земельну ділянку, допомагав вести підсобне господарство тощо), оскільки остання проживала одиноко. В червні 1997 року стан здоровя позивача погіршився, у звязку з чим [PERSON] піклувалась про нього, а також утримувала його (купувала за власні кошти необхідні медикаменти, продукти харчування, одяг тощо) до дня своєї смерті. Вказані обставини підтверджується даними вказаними в довідках виконкому Нападівської сільської ради від 15.08.2018 року №541, 542, а також показами свідка [PERSON] Згідно статті 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказується, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Визначальною ознакою поняття "утриманство" має бути наявність такого фактичного рівня забезпеченості громадянина, який відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України є нижчим від встановленого законом прожиткового мінімуму. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги встановлені обставини, суд дійшов висновку, що [PERSON] перебував на утриманні у померлої [INFO] року [PERSON] в період з червня 1997 року по день її смерті, оскільки був непрацездатним за станом здоровя, при цьому не мав власного заробітку, а утримання яке надавалось [PERSON] було основним і постійним джерелом засобів до його існування. Прийнявши спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу у управління і володіння спадковим майном, позивач не в змозі її оформити, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) було втрачено Згідно виписки із Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству "Трудівник" с. Нападівка суд встановив, що на підставі рішення Липовецької РДА від 28.03.1997 року № 77 на ім'я [PERSON] як члена КСП "Трудівник" с. Нападівка було видано Сертифікат серії [NUMBER] (зареєстрований 18.04.1997 року за №491) на право на земельну частку (пай) в розмірі 3,65 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Оригінал примірника вищевказаного правовстановлюючого документу (сертифікат) було втрачено. Порядку видачі нового на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи не передбачено. Таким чином, у звязку з відсутністю визначеного законом порядку, позивач не в змозі отримати його дублікат, що позбавляє його можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. З урахування зазначеного суд вважає, що втрата правовстановлюючого документу не позбавляє спадкоємця права на оформлення прийнятої спадщини. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про його задоволення. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved