Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

у травні 2020 року [PERSON] звернувся у суд з позовом про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 28 серпня 2017 року о 12 год. 10 хв. у місті Запоріжжя на перехресті вулиць Космічна і Броньова сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Lancer» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . На підставі п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач та [PERSON] склали спільне повідомлення про ДТП, в якому [PERSON] свою вину визнав повністю. На момент зіткнення цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес» на підставі полісу № ОСЦПВ № АК/24889984. Внаслідок вказаного зіткнення автомобіль «Mitsubishi Lancer» державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить позивачу, отримав механічні ушкодження. 28.08.2017 року позивач звернувся до відповідача та надав усі необхідні документи, в тому числі заяву про виплату страхового відшкодування. Проте, листом від 24.11.2017 року ПрАТ "СК "Юнівес" відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що європротокол було складено не на місці ДТП, а в офісі Запорізького регіонального управління ПрАТ «СК «Юнівес». З метою перегляду рішення страховика позивач звернувся до Управління патрульної поліції у Запорізькій області з заявою про оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] . Постановою від 22.11.2018 року судді Токмацького районного суду Запорізької області, залишеною без змін постановою від 26 грудня 2018 року Запорізького апеляційного суду, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. У січні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перегляд відмови у виплаті страхового відшкодування, однак вказане звернення залишилося без відповіді. Позивач зазначає, що фактично ним були понесені витрати на здійснення відновлювального ремонту належному йому транспортному засобу «Mitsubishi Lancer» державний реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 81 216,75 грн. За таких підстав позивач просить суд стягнути з ПрАТ «СК «Юнівес» на його користь страхове відшкодування у розмірі 81 216,75 грн. та понесенні судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 42) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. (а.с. 51) 07 вересня 2020 року до суду надійшов відзив ПрАТ «СК «Юнівес» на позовну заяву. (а.с. 64) Просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що складання водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу) має бути здійснено безпосередньо на місці дорожньо-транспортної пригоди, тільки після цього водії звільняються від обов`язку щодо повідомлення органу чи уповноваженого підрозділу Національної поліції та можуть переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди. Складання спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу) після переміщення транспортних засобів призвело до некоректного складання схеми дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, невиконання обов`язків, визначених законом та недотримання вимог Правил дорожнього руху призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року у даній справі призначена судова автотоварознавча експертиза. (а.с. 103) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року поновлено провадження у даній справі. (а.с. 197) В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. В судовому засіданні представник відповідач ПрАТ «СК «Юнівес» позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 серпня 2017 року о 12 год. 10 хв. у місті Запоріжжя на перехресті вулиць Космічна і Броньова сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Lancer» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . На підставі п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] та [PERSON] склали спільне повідомлення про ДТП 28.08.2017 о 12-10 за адресою: м. Запоріжжя, в якому [PERSON] свою вину визнав повністю. (а.с. 12) У результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Mitsubishi Lancer» державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес» на підставі полісу № ОСЦПВ № АК/24889984. (а.с. 12) 28 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» та надав усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 ЗУ «1964-ІV», в тому числі заяву про виплату страхового відшкодування. Листом від 24.11.2017 року ПрАТ «СК «Юнівес» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що Європротокол було складено не безпосереднього на місці ДТП, а офісі Запорізького регіонального управління ПрАТ «СК «Юнівес». (а.с. 16) В подальшому [PERSON] звернувся до Управління патрульної поліції у Запорізькій області щодо оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] . Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 22.11.2018 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. (а.с. 18,19) Звертаючись до суду із даним позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач [PERSON] посилався на те, що у січні 2019 року він звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» із заявою про перегляд відмови у виплаті страхового відшкодування, однак вказане звернення залишилося без задоволення. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В ст. 1188 ЦК України вказано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Положеннями ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. З встановлених судом обставин вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Деу Ланос» д.н. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ "СК "Юнівес". Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст.12 зазначеного Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Так, постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 22.11.2018 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, встановлено, що 28 серпня 2017 року о 12 год. 10 хв. в м. Запоріжжя на перехресті вулиць Космічна та Броньова [PERSON] , керуючи автомобілем "Деу Ланос" номерний знак [NUMBER] , повертаючи ліворуч, не надав переваги у русі транспортному засобу "Міцубісі Лансер" номерний знак [NUMBER] , що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. (а.с. 18) Провадження у даній справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно [PERSON] , закрито у зв"язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Застосування пункту 7 статті 247 КУпАП можливе виключно у випадку наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення. Натомість, у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту (поліс) № АС/2489984 з ПрАТ «СК «Юнівес», строк дії якого встановлено з 30 грудня 2016 року по 29 грудня 2017 року. Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 000,00 грн. та франшизою в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 67) В обгрунтування розміру позовних имог [PERSON] посилався на фактично понесені ним витрати на здійснення відновлювального ремонту належного йому транспортного засобу "Міцубісі Лансер" номерний знак [NUMBER] у розмірі 81 216,75 грн. За клопотанням представника позивача ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року у даній справі була призначені судова автотоварознавча експертиза. (а.с. 104) Згідно висновку від 01 квітня 2021 № СЕ-19/111-21/97-АВ судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Лук"янчука О.І. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Mitsubishi Lancer» державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, з урахуванням ПДВ, станом на 28.08.2017 становить 48 717,44 грн. (а.с.121) Суд вважає можливим покласти в основу судового рішення вказаний висновок, оскільки даний висновок є належним підтвердженням розміру майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 383 та 384 КК України, а його результати узгоджуються з обставинами дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 28 серпня 2017 року. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з ПрАТ "СК "Юнівес" на користь [PERSON] 46 717,44 грн. страхового відшкодування. (48 717,44 грн. - 2 000,00 грн. франшизи) Доводи відповідача суд не може прийняти до уваги, оскільки норми ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюють підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування, якими є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку; невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Зважаючи на те, що позивач звертався до органів Національної поліції України для оформлення факту дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого була встановлена винна особа в здійсненні даної пригоди, законних підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування суд не вбачає. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. На підставі статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: partial