Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, що продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 червня 2015 року було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 23 червня 2015 року. Від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Оскільки відповідач не дбав про матеріальне становище дітей, рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 червня 2015 року з відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання дітей: дочки - [PERSON] [INFO] та дочки - [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. [INFO] року їх дочка [PERSON] досягла повноліття. Починаючи з 01 вересня 2015 року і по даний час дочка [PERSON] навчається у Ржищівському гуманітарному коледжі І-го рівня акредитації по спеціальності "Початкова освіта", на 4-курсі, денна форма навчання. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, хоча зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 05 червня 2015 року було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 23 червня 2015 року (а.с.8). Від даного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON] (Ігнатович), що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6-7). [INFO] року дочка сторін [PERSON] досягла повноліття. Починаючи з 01 вересня 2015 року і по даний час вона навчається у Ржищівському гуманітарному коледжі І-го рівня акредитації по спеціальності "Початкова освіта", на 4-курсі, денна форма навчання. Термін закінчення навчання 30 червня 2019 року. Дана обставина підтверджується довідкою №15 від 29 січня 2019 року (а.с.12). Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання повнолітьної дитини. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 статті 182 Сімейного кодексу України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у частині 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини слід задовольнити та призначити відповідачу аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 11 лютого 2019 року і продовжувати до досягнення дочкою двадцяти трьох років у разі продовження нею навчання до цього віку, з проведенням індексації відповідно до Закону. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved