Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Великобурлуцького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» про знаття арешту з майна в якому просить скасувати арешт на все майно належне [PERSON] , який зареєстрований в Єдиному державному реєстрі заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна за № 12477302 від 10 травня 2012 року та виключити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 10 травня 2012 року за № 12477302 про арешт майна належного [PERSON] , номер ОКПП [NUMBER] . В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який народився [INFO] , в смт. Приколотне, Великобурлуцького району, Харківської області. Позивач є сином померлого [PERSON] і спадкоємцем першої черги, однак оформити спадщину не може, оскільки на належне померлому майно був накладений арешт. Квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності. Обтяження на майно було накладено на підставі постанови Великобурлуцького районного відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження 29841748 від 14.11.2011 року, реєстраційний номер обтяження 12477302. При перевірці Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, підтверджено наявність арешту нерухомого майна за реєстровим номером обтяження № 12477302, об`єкт обтяження невизначене майно, все майно [PERSON] 27 листопада 2019 року позивачем було отримано відповідь Великобурлуцького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з якої вбачається, що відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] на виконанні не перебуває та 18 вересня 2013 року виконавчий лист № 2-102/2011, виданий 11 травня 2011 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ КБ «Надра» був повернутий стягувачу. До теперішнього часу виконавчий лист № 2-102/2011 на виконання не пред`являвся, а отже на належне батькові майно безпідставно накладено арешт, чим порушені права позивача як спадкоємця щодо розпорядження належним майном та щодо оформлення спадкових прав. За викладених обставин позивач звернувся до суду та просить позов задовольнити. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 29 травня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.27-28). 10 липня 2020 року ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.40-41). Позивач надав заяву про слухання справи без його участі, не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку. Позовні вимоги підтримав повністю та просив зняти арешт з нерухомого майна та скасувати запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з майна, яке належить [PERSON] , а саме: з квартири, що знаходиться в [ADDRESS] та з права на земельну частку (пай) в КТАГО «РОСІЯ» с. Черне, Великобурлуцького району, Харківської області, розміром 8,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.61). Представник відповідача Великобурлуцького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, належним чином\~були повідомлені про час і місце розгляду справи, судову повістку отримано 27 липня 2020 року (а.с.58). Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Представник відповідача ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» в судове засідання не з`явився, належним чином\~були повідомлені про час і місце розгляду справи, судову повістку отримано 30 липня 2020 року про що свідчить відмітка в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.60). Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Згідно ч.3\~ст.131 ЦПК України\~ у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно зі\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 12 серпня 2020 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів (а.с.70-71). Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У\~статті 3 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України, цього Кодексу,\~Закону України\~"Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст.1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року оголошено померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Приколотне, Великобурлуцького району, Харківської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 20 липня 2020 року (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28 серпня 2018 року Великобурлуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] помер [INFO] про що 28 серпня 2018 року складено відповідний актовий запис № 02 (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина до складу якої входить право у спільній сумісній власності на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) в КТАГО «РОСІЯ» с. Черне, Великобурлуцького району, Харківської області, розміром 8,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). \~Згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна перенесено запис 30.01.2019 за № 30069918, тип обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12477302, запис зареєстровано 10.05.2020 за № 12477302 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України, 61001, Харківська область, м. Харків, проспект Гагаріна, 20-А, (2-й поверх), підстава обтяження постанова про відкриття виконавчого провадження, 29841748, 14.11.2011, ВДВС Великобурлуцького РУЮ, об`єкт обтяження невизначене майно, все майно, власник [PERSON] , код [NUMBER] , [ADDRESS] ; обтяжувач та заявник відділ державної виконавчої служби Великобурлуцького районного управління юстиції (а.с.08). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 30 листопада 2006 року, право спільної сумісної власності на квартиру що знаходиться в [ADDRESS] мають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 12812549 (а.с.14,15). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 грудня 2001 року [PERSON] успадкував право на земельну частку (пай) в КТАГО «РОСІЯ» с. Черне, Великобурлуцького району, Харківської області, розміром 8,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлій [PERSON] , посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0233651, виданим 12 лютого 2000 року Великобурлуцькою райдержадміністрацією Харківської області і зареєстрованого 12 лютого 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 585 (а.с.68). Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.13) та спадкоємцем його майна, в зв`язку із чим звернувся до державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області для одержання свідоцтва про право на спадщину (а.с.69), однак наявність вищезазначеного арешту створює перепони щодо здійснення реєстраційних дій про зміну власника квартири та права на земельну частку (пай). З метою зняття вказаного арешту позивач звернувся до Великобурлуцького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). У листі від 12.08.2020 року № 19.18-79/7935 Великобурлуцький районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зазначає, що згідно бази АСВП (Спецрозділ) за [PERSON] значиться повернутим виконавче провадження, а саме: ВП 29841748 з виконання виконавчого листа № 2-102/2011, виданого 11 травня 2011 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» боргу 26\~301 грн 53 к. 15 листопада 2011 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. 18 вересня 2013 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV зі змінами та доповненнями). Також в листі вказано, що зняти арешт не є можливим у зв`язку з відсутністю матеріалів виконавчого провадження за яким було накладено арешт нерухомого майна, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень складає 3 роки та рекомендовано звернутись до суду (а.с.62). Стаття 15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до правил статті 1268\~ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2\~ст.30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Згідно ч.1\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 321\~ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1\~ст.57 Закону України "Про виконавче провадження"\~(в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Тобто, законом передбачено, що підставою для арешту майна є забезпечення реального виконання рішення згідно\~Закону "Про виконавче провадження"; відсутність такого виконавчого провадження виключає підстави для арешту майна. Частина 1, 2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин - станом на 11.08.2013 року) передбачає, що: 1. У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. 2. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. У відповідності до ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках завершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (ч.2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»). Вказане виконавче провадження закінчене та матеріали знищенні, що убачається з листа від 12.08.2020 року № 19.18-79/7935 Великобурлуцького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.62). Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Аналізуючи вищевказані обставини справи та надані докази, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні будь-які підстави для накладення арешту на вищевказане нерухоме майно. Існування обтяження у вигляді арешту на спірне майно створює перешкоди позивачу в реалізації права власності. Враховуючи те, що арешт на майно [PERSON] , який помер [INFO] , накладався для забезпечення виконання рішення суду, та наразі виконавчий лист не перебуває на примусовому виконанні у Великобурлуцькому районному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), підстав для подальшого існування арешту немає. Відповідно до частини 2 статті\~6\~та частини 2 статті\~19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією\~Конституцією\~межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. При цьому суд зазначає, що вимоги позивача про виключення з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису від 10 травня 2012 року за № 12477302 про арешт майна належного [PERSON] , номер ОКПП [NUMBER] задоволенню не підлягає, оскільки рішення про зняття заборони, що мається в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, є підставою для виключення з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису від 10 травня 2012 року за № 12477302 про арешт майна належного [PERSON] \~і зазначення про це\~у рішенні суду є зайвим і лише в разі відмови уповноваженого органу здійснити зняття арешту з майна на підставі рішення суду, такі дії можуть бути оскаржені до суду із залученням компетентного органу в якості відповідача. Отже, відповідно до викладеного, рішення суду по справі про задоволення позову про зняття арешту з майна після набуття ним законної сили є підставою для виключення з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідного запису. На підставі викладеного,

Outcome: partial