Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди. В позові зазначив, що він -\~[PERSON], з 04.03.1976 року по 10.08.1978 року та з 15.09.1978 року по 08.12.1980 року (4 роки 8 місяців) виконував роботу відповідно до трудового договору за спеціальністю підземний слюсар монтажник у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» у Першотравневому управлінні. З 08.12.1980 року по 01.10.1989 року (8 років 10 місяців) виконував роботу відповідно до трудового договору за спеціальностями підземний електрогазозварник, підземний гірничий робітник, підземний вибухівник, підземний роздатник вибухових матеріалів у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» у Першотравневому управлінні на шахті «Першотравнева-1». З 01.10.1989 року по 27.06.1994 року (4 років 8 місяців) виконував роботу відповідно до трудового договору за спеціальністю підземний роздатник вибухових матеріалів у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» на шахті «Першотравнева-1». Всього він пропрацював у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» на шахті «Першотравнева-1» - 18 років 2 місяці. З 1975 року до складу Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» входили 11 рудоуправлінь на правах виробничих одиниць: рудоуправління Інгулець, рудоуправління ім. Ілліча, рудоуправління ім. Дзержинського, рудоуправління ім. Кірова, рудоуправління ім. Карла Лібкнехта, рудоуправління ім. Комінтерна, рудоуправління ім. Фрунзе, рудоуправління ім. ХХ партз'їзду, рудоуправління ім. Рози Люксембург, рудоуправління ім. Леніна, рудоуправління Першотравневе. У 1978 році рудник «Інгулець» був переданий до складу Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату. До 1984 року включало 10 рудоуправлінь (24 шахти), автобазу, управління залізничного транспорту, завод залізобетонних виробів і будівельних матеріалів тощо. 1 січня 1988 року на базі рудоуправлінь ім. Леніна, ім. Р. Люксембург, ім. ХХ партз'їзду та ім. Фрунзе, ім. Дзержинського, ім. Ілліча створені три виробничі одиниці: рудоуправління ім. Леніна, ім. ХХ партз'їзду, ім. Дзержинського. З 1 жовтня 1989 року рудоуправління ім. Кірова та ім. ХХ партз'їзду виділилися зі складу об'єднання в самостійні підприємства. Решта 5 рудоуправлінь були ліквідовані, а на їх базі були створені на правах структурних одиниць 10 шахт: «Першотравнева-1», «Першотравнева-2», ім. Леніна, ім. Орджонікідзе, «Гвардійська», «Жовтнева», «Родина», «Саксагань», «Гігант», ім. Валявко. До 01.10.1989 року структурною одиницею Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» було Рудоуправління першотравневе (до якого входила шахта «Першотравнева-1»). Отже, з 15.09.1978 року по 27.06.1994 року він працював саме у Рудоуправлінні першотравневе до якого входила шахта «Першотравнева-1» Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда». При цьому Рудоуправління Першотравневе та шахта «Першотравнева-1» були лише відособленими (структурними) підрозділами Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда», тобто вони не були самостійними юридичними особами. Тобто, Рудоуправління першотравневе та шахта «Першотравнева-1» це лише майнові комплекси, які належали юридичній особі Державному виробничому обєднанню по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ». Тому, ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», як правонаступник, відповідає за шкоду завдану здоровю працівникам, які працювали у відособлених (структурних) підрозділах, у тому числі у шахтах ВАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», Дочірнього підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат», Державного підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат» та Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда», тобто саме ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», як правонаступник повинно відшкодувати вищевказаним працівникам моральну шкоду, заподіяну ушкодженням їх здоров'я. Внаслідок стану здоров'я його було направлено на обстеження до Криворізького НДІ гігієни праці і профзахворювань. У 1994 році він був визнаний не придатним до роботи за своєю спеціальністю внаслідок стану здоров'я, який перешкоджав продовженню даної роботи. У звязку з цим його 27.06.1994 року, у працездатному віці 40 років, було переведено на іншу легшу роботу у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя. Відповідно до Повідомлення Криворізького НДІ гігієни праці і профзахворювань про професійне захворювання від 08.04.1994 року, йому 05.04.1994 року було встановлено професійне захворювання - пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст. У мене наявні кашель у ночі та вранці, порушення сну, задишка при незначному фізичному навантажені, біль за грудиною, головний біль, запаморочення, загальна слабкість, підвищена втомлюваність. [PERSON] № 6 розслідування хронічного професійного захворювання від 18.04.1994 року, я 18 років працював у ДВО «Кривбасруда» (правонаступник ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ») у шкідливих умовах праці (3 клас) відповідно до Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 27 грудня 2001 р. N 528. ДВО «Кривбасруда» організувало розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, яке здійснювалося комісією з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. У [PERSON] розслідування від 18.04.1994 року, міститься висновок про те, що він 18 років працював у шкідливих умовах праці. [PERSON] розслідування від 18.04.1994 року, причина виникнення професійного захворювання: перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. [PERSON] витягу із [PERSON] огляду у ЛТЕК від 08.06.1995 року, йому було встановлено 40 % втрати професійної працездатності. [PERSON] Довідки МСЕК від 22.04.2004 року, йому при повторному огляді з 01.05.2004 року безстроково була встановлена 3 (третя) група інвалідності та 50 % втрати професійної працездатності. Моральну шкоду ДВО «Кривбасруда» (правонаступник ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ») мені не відшкодовувало. Моральна шкода, вважає позивач, йому заподіяна у результаті втрати частини здоровя, у звязку з роботою у шкідливих умовах праці. Тобто, власник підприємства порушив положення ч.ч. 2, 4 ст. 153 КЗпП України і не забезпечив безпечних і нешкідливих умов праці, що призвело до виникнення у мене професійного захворювання. Насамперед, завдана йому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав та продовжую і далі зазнавати у зв'язку з ушкодженням свого здоров'я через вищевказане професійне захворювання. У результаті професійного захворювання у стані його здоровя виникли незворотні зміни, що свідчить про настання для нього негативних явищ (фізичних, душевних та соціальних). Фізичний біль та страждання, яких він зазнав та продовжую і далі зазнавати полягають у тому, що кожного дня він зазнає та терпить: кашель у ночі та вранці, порушення сну, задишку при незначному фізичному навантажені, біль за грудиною, головний біль, запаморочення, загальну слабкість, підвищену втомлюваність. Також, у результаті захворювання у 40 років був порушений його звичайний спосіб життя. У звязку з тим, що він був визнаний не придатним до роботи за своїми спеціальностями внаслідок стану здоров'я, який перешкоджав продовженню даної роботи, він був вимушений у віці 40 років перевестися на іншу легшу роботу. Через втрату свого здоровя йому у багатьох звичайних життєвих ситуаціях потрібна стороння допомога, і усвідомлюючи це, він також зазнає моральних страждань. Крім того, до отримання професійного захворювання, він разом зі своїми друзями, у вільний від роботи час грав у футбол. Також у вихідні дні він займався бігом для підтримання свого здоровя. Однак, у звязку з отриманням професійного захворювання він не може разом зі своїми друзями грати у футбол. Після отримання захворювання, він постійно відчуває свою обмеженість як у спілкуванні з оточуючими його людьми, так і обмеженість у можливості продовжувати активний спосіб життя. Передумовою для поліпшення свого стану здоровя є постійне санаторно-курортне та медикаментозне лікування, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Все вищевказане спричинило втрату повноцінного життя у віці 40 років, що також безперечно призвело та надалі призводить до завдання йому моральної шкоди. Розраховуючи суму моральної компенсації позивач виходив з наступних міркувань. Оцінка моральної шкоди є річ глибоко субєктивна та\~позивач сам визначає, яка саме сума може бути достатньою компенсувати шкоду за всі моральні та фізичні страждання, нанесені позивачу відповідачем порушенням його права на безпечні умови праці. Вважає, що вищевказана сума у розмірі 701\~568 грн. є справедливою компенсацією за завдану йому моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він вимушений кожного дня зазнавати та терпіти у зв'язку з ушкодженням свого здоров'я через вищевказане професійне захворювання. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Кривбасзалізрудком» на його користь [PERSON] 701\~568 грн. гривні, за спричинену моральну шкоду в звязку з втратою здоровя на виробництві та судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувшись до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності а.с.26. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги свого довірителя та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача представника відповідача ПАТ «КЗРК» [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги [PERSON] в частині, з наступних підстав. Дійсно [PERSON], працював\~відповідно до трудового договору\~у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» у Першотравневому рудоуправлінні за наступними спеціальностями: з 04.03.1976 року по 10.08.1978 року та з 15.09.1978 року по 08.12.1980 року, виконував роботу відповідно до трудового договору за спеціальністю підземний слюсар монтажник у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» у Першотравневому управлінні. З 08.12.1980 року по 01.10.1989 року виконував роботу відповідно до трудового договору за спеціальностями підземний електрогазозварник, підземний гірничий робітник, підземний вибухівник, підземний роздатник вибухових матеріалів у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» у Першотравневому управлінні на шахті «Першотравнева-1». З 01.10.1989 року по 27.06.1994 року виконував роботу відповідно до трудового договору за спеціальністю підземний роздатник вибухових матеріалів у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» на шахті «Першотравнева-1». ПАТ «Кривбасзалізрудком» вважає вимоги позивача незаконними і необгрунтованими та заперечую проти їх задоволення з наступних підстав. Вважають, що ПАТ Кривбасзалізрудком не є правонаступником прав та обов'язків шахт Першотравнева-1, Першотравнева, «Першотравнева Дренажна» В/О Кривбасруда про шо свідчить наступна низка наказів: наказ № 349 від 20 вересня 1989 року ВО по видобутку руд підземним засобом «Кривбасруда», відповідно до якого було упразднено Першотравневе РУ та створено у складі об'єднання шахти Першотравнева-1, Першотравнева-2; наказ № 423 від 1 листопада 1989 року ВО по видобутку руд підземним засобом «Кривбасруда», відповідно до якого в пункті 1 наказу № 349 від 20 вересня 1989 року ВО Кривбасрудаслово «упразднить» читати «ликвидировать»; наказ № 169 від 26 грудня 1994 року ВО по видобутку руд підземним засобом «Кривбасруда», відповідно до якого з 01.01.1995р. було ліквідовано шахти Першотравнева - 1 і Першотравнева - 2 та створено шахту Першотравнева; наказ № 1 від 05 січня 1998 року ВО по видобутку руд підземним засобом «Кривбасруда», відповідно до якого було ліквідовано з 01.01.1998р. шахту «Першотравнева»; наказ № 12 від 20 січня 1998 року ВО по видобутку руд підземним засобом; наказ Міністерства промислової політики України № 262 від 29.07.1998 року, відповідно до якого було створено підприємство «Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахист» (управління «Кривбасгідрозахист») на базі державного майна шахт «Гігант- Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» шляхом їх відокремлення. Майно даних шахт було передано від ДВО Кривбасруда до управління Кривбасгідрозахист. про шо складено акти приймання передачі та розподільчий баланс, а також внесені зміни до обліку майна. Як зазначено у п. 5 даного наказу, правонаступником всіх майнових прав та обов'язків реорганізованого ВО Кривбасруда є управління Кривбасгідрозахисту у відповідній частині майнових прав та обов'язків, означених розподільчим балансом; наказ Міністерства промислової політики України № 315 від 25 червня 2004 року, відповідно до якого було створено державне підприємство «Кривбасшахтозакриття» на майні державного підприємства Кривбасреструктуризація. Відповідно до п.11 даного наказу, ДП «Кривбасшахтозакриття» є правонаступником майнових і немайнових прав та обов'язків ДП Кривбасреструктуризація згідно з розподільчим балансом; наказ Міністерства промислової політики України № 104 від 17 березня 2006 року, відповідно до якого було ліквідовано управління Кривбасгідрозахист (ДП Кривбасгідрозахист). [PERSON] п. 4 цього наказу ДП «Кривбасшахтозакриття» на підставі передавального акту прийняло на баланс до статутного фонду майно ДП «Кривбасгідрозахист», яке залишиться після задоволення вимог кредиторів», а також забезпечило подальшу реалізацію проекту ліквідації шахти Першотравнева. На підставі вищевикладеного вважають, що в даному випадку ПАТ «Кривбасзалізрудком» не є правонаступником прав та обов'язків шахт Північна Вентиляційна Першотравневого РУ, шахт Першотравнева -1, Першотравнева -2,Першотравнева, Першотравнева Дренажна В/О Кривбасруда, так як у даній частині майнових прав та обов'язків правонаступником реорганізованого В/О Кривбасруда є управління Кривбасгідрозахисту. Також вважають, що обставини справи щодо спричинення [PERSON] моральної шкоди повинні доводитись відповідними висновками медичних установ, але позивач таких документів не надав та розрахунок моральної шкоди вважають не вірним та не обґрунтованим. Вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони не оспорюють той факт, що позивач [PERSON], з 04.03.1976 року по 10.08.1978 року та з 15.09.1978 року по 08.12.1980 року (4 роки 8 місяців) виконував роботу відповідно до трудового договору за спеціальністю підземний слюсар монтажник у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» у Першотравневому управлінні, з 08.12.1980 року по 01.10.1989 року (8 років 10 місяців) виконував роботу відповідно до трудового договору за спеціальностями підземний електрогазозварник, підземний гірничий робітник, підземний вибухівник, підземний роздатник вибухових матеріалів у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» у Першотравневому управлінні на шахті «Першотравнева-1», з 01.10.1989 року по 27.06.1994 року (4 років 8 місяців) виконував роботу відповідно до трудового договору за спеціальністю підземний роздатник вибухових матеріалів у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» на шахті «Першотравнева-1». Всього він пропрацював у Державному виробничому обєднанні по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» на шахті «Першотравнева-1» - 18 років 2 місяці - а.с.12-16. Представник відповідача ПАТ Кривбасзалізрудком [PERSON] вважає, що вони не є правонаступником прав та обов'язків шахт Першотравнева-1, Першотравнева, «Першотравнева Дренажна» В/О Кривбасруда. Однак суд, прийшов до висновку, що позивач є правонаступником тих підприємств, на яких працював позивач з наступних підстав. У Переліку підприємств, установ і організацій Мінпромполітики, який є Додатком до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління Міністерства промислової політики» від 6 квітня 1998 р. N 453, зазначена (під № 6 у списку) юридична особа Державне виробниче об'єднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда», з \~ідентифікаційним кодом 00191307.\~ Правонаступництво ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» після Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда», яке неодноразово реорганізовувалося, підтверджується як відповідними наказами (письмовими доказами), які зазначені нижче, так і як наступним законодавством України. [PERSON] ч.ч.1, 2 ст.37, ч.1 ст.466 Цивільного кодексу Української РСР із змінами і доповненнями (який діяв з 01.01.1964 року до 01.01.2004 року), юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання). При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов'язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов'язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію. В разі реорганізації юридичної особи виплата щомісячних платежів (стаття 465 цього Кодексу), належних з неї в зв'язку з заподіянням каліцтва або іншого ушкодження здоров'я чи заподіянням смерті, покладається на правонаступників юридичної особи. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 19 Закону України «Про господарські товариства» від 19 вересня 1991 року N 1576-XII із змінами і доповненнями, припинення діяльності товариства відбувається шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) або ліквідації з дотриманням вимог антимонопольного законодавства. Реорганізація товариства відбувається за рішенням вищого органу товариства. Реорганізація товариства, що зловживає своїм монопольним становищем на ринку, може здійснюватися також шляхом його примусового поділу в порядку, передбаченому чинним законодавством. При реорганізації товариства вся сукупність прав та обов'язків товариства переходить до його правонаступників. [PERSON] ч.ч. 1, 7 ст. 34 Закону України «Про підприємства в Україні» від 27 березня 1991 року N 887-XII із змінами і доповненнями (який діяв до 01.01.2004 року, тобто до 01.01.2004 року регулював умови реорганізації (перетворення) підприємств), ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду. Реорганізація підприємства, що зловживає своїм монопольним становищем на ринку, може здійснюватись також шляхом його примусового поділу в порядку, передбаченому чинним законодавством. Реорганізація підприємства, яка може призвести до екологічних, демографічних та інших негативних наслідків, що зачіпають інтереси населення території, повинна погоджуватися з відповідною Радою народних депутатів. При перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства. Крім того, судом, на підставі наявних у матеріалах справи доказів (наказів), встановлено наступне. Відповідно до постанови КМУ від 2 березня 1998 року N 258 «Про спеціальний режим реструктуризації гірничо-рудних підприємств Кривбасу, гірничо-хімічних підприємств Яворівського і Роздольського "Сірка" та Стебницького "Полімінерал" Львівської області», п. 1 наказу Міністерства промислової політики України від 29.07.1998 року № 263 Державне виробниче обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» було перейменовано у Державне підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат». [PERSON] п. 2 наказу Міністерства промислової політики України від 29.07.1998 року № 263 правонаступником перейменованого Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» було призначене Державне підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат». Відповідно до п. 1 наказу Міністерства промислової політики України «Про реорганізацію Криворізького державного залізорудного комбінату» від 12.07.1999 року № 248 та п. 1 наказу Державної акцiонерної компанiї «Укррудпром» від 31.12.1999 року № 347 Державне підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» шляхом реорганізації було перетворено у Дочірнє підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» Державної акцiонерної компанiї «Укррудпром». [PERSON] п. 3 наказу Державної акцiонерної компанiї «Укррудпром» від 31.12.1999 року № 347 Дочірнє підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» є правонаступником реорганізованого Державного підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат». Відповідно до спільного наказу Державного комітету промислової політики України та Фонду державного майна України від 19.02.2001 року № 66/245 «Про реорганізацію Дочірнього підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат», п. 1 наказу Державної акцiонерної компанiї «Укррудпром» від 30.07.2001 року № 290 Дочірнє підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» Державної акцiонерної компанiї «Укррудпром» шляхом реорганізації було перетворено у ВІДКРИТЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ». [PERSON] п. 3.2. наказу Державної акцiонерної компанiї «Укррудпром» від 30.07.2001 року № 290 ВАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» стало правонаступником реорганізованого Дочірнього підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат». Відповідно до п. 1.1. розділу «Загальні положення» Статуту ПАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» за 2011 рік (який розміщений ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» на своєму офіційному сайті у мережі інтернет http://www.krruda.dp.ua/), який затверджений загальними зборами акціонерів ВАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» протокол № 1/2011 від 30.03.2011 року та який пройшов державну реєстрацію 04.04.2011 року, з 04.04.2011 року (з моменту державної реєстрації змін до Статуту) згідно рішення загальних зборів акціонерів від 30.03.2011 року, ВАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» було перейменовано на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ», ідентифікаційний код: 00191307 згідно з ЄДРПОУ (ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ»). [PERSON] абз. 2 п. 1.1. розділу «Загальні положення» Статуту ПАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» за 2011 рік, ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» є правонаступником ВАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ». Тобто, спочатку з 29.07.1998 року Державне виробниче обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» було перейменовано у Державне підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат», яке з 31.12.1999 року було перетворено у Дочірнє підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат», яке з 30.07.2001 року було знову перетворено у ВІДКРИТЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ», яке з 04.04.2011 року було перейменовано у ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ». Отже, у результаті неодноразових перейменувань та реорганізацій, правонаступником усіх прав та обов'язків Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» (у структурних підрозділах якого працював позивач) є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ», ідентифікаційний код: 00191307 згідно з ЄДРПОУ. Також при вирішені цієї справи судом врахована та обставина, що ДВО «Кривбасруда» на протязі свого існування з 1975 року по 1998 рік у різний час створювало та ліквідовувало свої структурні підрозділи. Тобто, по даній справі суд повинен вирішити: чи працював позивач у ДВО «Кривбасруда»; у який період часу та у якому саме структурному підрозділі ДВО «Кривбасруда» та що сталося з таким структурним підрозділом ДВО «Кривбасруда», тобто чи був він ліквідований або реорганізований (шляхом злиття, приєднання, поділ, виділення). Так, судом встановлено і це визнають сторони по справі, що з 1975 року до складу Державного виробничого обєднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» (яке створено згідно постанови Ради Міністрів УРСР від 18 квітня 1975 р. N 194, Додаток № 1) входили 11 рудоуправлінь на правах структурних підрозділів: Рудоуправління Інгулець, Рудоуправління ім. Ілліча, Рудоуправління ім. Дзержинського, Рудоуправління ім. Кірова, Рудоуправління ім. Карла Лібкнехта, Рудоуправління ім. Комінтерна, Рудоуправління ім. Фрунзе, Рудоуправління ім. ХХ партз'їзду, Рудоуправління ім. Рози Люксембург, Рудоуправління ім. Леніна, Рудоуправління Першотравневе. Позивач працював у структурних підрозділах ДВО «Кривбасруда»: з 1975 року до 1984 року у Рудоуправлінні Першотравневе та з 1990 року до 1991 року на шахті «Першотравнева-2». Рудоуправління Першотравневе та шахта «Першотравнева-2», були лише майновими комплексами (які складалися з окремих споруд, приміщень та майна), які входили до юридичної особи ДВО «Кривбасруда». Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про підприємства в Україні» від 27 березня 1991 року N 887-XII\~ із змінами і доповненнями (який діяв до 01.01.2004 року, тобто до 01.01.2004 року регулював умови створення відособлених підрозділів підприємства), підприємство має право створювати філіали, представництва, відділення та інші структурні підрозділи з правом відкриття поточних і розрахункових рахунків і затверджує положення про них. Так само, підприємство має право ліквідовувати філіали, представництва, відділення та інші структурні підрозділи. Слід зазначити, що усі зазначені нижче структурні підрозділи ДВО «Кривбасруда» у різний час (та з різних причин) були ліквідовані відповідно до законодавства наказами ДВО «Кривбасруда» згідно розпоряджень міністерств (що підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними наказами). На час ліквідації Рудоуправління Першотравневе та шахта «Першотравнева-2» (як структурні підрозділи) входили до ДВО «Кривбасруда». Так, з 1975 року до 01.10.1989 року до ДВО «Кривбасруда» на правах структурного підрозділу входило Рудоуправління Першотравневе. З 01.10.1989 року Рудоуправління Першотравневе, як структурний підрозділ, було ліквідовано, що підтверджується наявними у матеріалах справи наказом ДВО «Кривбасруда» від 20.09.1989 року № 349 (пункт 1) та наказом ДВО «Кривбасруда» від 01.11.1989 року № 423. Потім, з 01.10.1989 року до 01.01.1995 року, до ДВО «Кривбасруда» на правах новостворених структурних підрозділів входили шахта «Першотравнева-1» та шахта «Першотравнева-2», що підтверджується наявним у матеріалах справи наказом ДВО «Кривбасруда» від 20.09.1989 року № 349 (пункт 2). З 01.01.1995 року шахта «Першотравнева-1» та шахта «Першотравнева-2», як структурні підрозділи, були ліквідовані, що підтверджується наявним у матеріалах справи наказом ДВО «Кривбасруда» від 26.12.1994 року № 169 (пункт 1). Після цього, з 01.01.1995 року до 01.01.1998 року, до ДВО «Кривбасруда» на правах новоствореного структурного підрозділу входила шахта «Першотравнева», що підтверджується наявним у матеріалах справи наказом ДВО «Кривбасруда» від 26.12.1994 року № 169 (пункт 2). З 01.01.1998 року шахта «Першотравнева», як структурний підрозділ, була також ліквідована, що підтверджується наявним у матеріалах справи наказом ДВО «Кривбасруда» від 05.01.1998 року № 1 (пункт 1). При вирішені цієї справи судом також була врахована та обставина, що усі вищенаведені структурні підрозділи ДВО «Кривбасруда» (Рудоуправління Першотравневе, новостворені з 01.10.1989 року структурні підрозділи шахта «Першотравнева-1» та шахта «Першотравнева-2», а також новостворений з 01.01.1995 року структурний підрозділ шахта «Першотравнева») не були самостійними юридичними особами, тобто були створені як структурні підрозділи без права юридичної особи. Враховуючи той факт, що згідно вищевказаних наказів зазначені структурні підрозділи ДВО «Кривбасруда» були ліквідовані, тобто ніякої реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення) Рудоуправління Першотравневого, шахти «Першотравнева-1» та шахти «Першотравнева-2», шахти «Першотравнева» не було, кожний новостворений структурний підрозділ ДВО «Кривбасруда» (наприклад, новостворена шахта), враховуючи положення зазначеного вище законодавства України (яке регулювало порядок ліквідації та реорганізації підприємств), не міг бути правонаступником прав та обов'язків іншого ліквідованого структурного підрозділу ДВО «Кривбасруда» (наприклад, ліквідованої шахти або Рудоуправління). Крім того, при цьому, слід зазначити, що сама юридична особа (підприємство) Державне виробниче об'єднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» (м. Кривий Ріг) з \~ідентифікаційним кодом 00191307\~ не було ліквідовано, а має правонаступника ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» з таким самим ідентифікаційним кодом 00191307, що і ДВО «Кривбасруда» та з такою самою юридичною адресою (м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1А). Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18.04.1994 причиною професійного захворювання стало те, що на протязі значного періоду часу 18 років в внаслідок його професійної діяльності у ДВО «Кривбасруда» (правонаступник ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ») на його організм впливали шкідливі виробничі фактори а.с.18-20. Позивач працюючи на підприємствах відповідачів підпадав під вплив шкідливих та несприятливих факторів, виконував роботи в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища а.с.18-20. [PERSON] наданих позивачем медичних документів встановлено професійні захворювання з 05.04,1994 року - а.с.21. На підставі висновку МСЕК від 08.06.1995 року, позивачу [PERSON] було встановлено 40 % втрати професійної працездатності, що підтверджується Довідкою МСЕК від 08.06.1995 року - а.с.22. [PERSON] Довідки МСЕК від 22.04.2004 року, позивачу [PERSON] при повторному огляді з 01.05.2004 року безстроково була встановлена 3 (третя) група інвалідності та 50 % втрати професійної працездатності а.с.24-25. Стаття 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що «забезпечення безпечних і не шкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Аналогічні вимоги передбачені ст. 13 Закону України «Про охорону праці». Статтею 173 Кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, повязаних з виконанням трудових обов'язків. [PERSON] статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування визначається законодавством. За змістом ч.ч.І-З статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та душевних стражданнях, яких особа зазнала в звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних і фізичних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізацій, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. [PERSON] до частини 2 абз. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується, незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Відповідно до розяснень, викладених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами), судам необхідно враховувати , що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності погіршення прав працівника у сфері трудових відносин ( в тому числі виконання робіт у безпечних для життя і здоровя умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. До юридичного складу, який є \~ підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих звязків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Вказане свідчить про те, що закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди \~за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обовязку власника відшкодувати моральну шкоду. \~ Відповідно до вимог ст.14 «Про охорону праці» та акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18.04.1995 року (а.с.18-20), виписок МСЕК (ас.22-25), виписок із історії хвороби [PERSON], суд вважає, що вищевказані докази свідчать про доведеність виконання робіт позивачем у небезпечних для життя і здоров'я умовах. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у звязку з отриманим ним професійного захворювання встановлений в судовому засіданні. Позивач потребує подальшого лікування і спостереження, відчуває незручності у повсякденному житті, переносить фізичні страждання. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача, та часу роботи у відповідачів, вини позивача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Отже, враховуючи те, що вперше позивачу [PERSON] встановлено 40% втрати працездатності, повторно встановлено 3-ю групу інвалідності та 50% втрати працездатності а також фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що слід позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 65 000,00 грн. та судові витрати на користь держви. На підставі ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України, ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212, 213-214, 218 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial