Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

У червня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання договору недійсним, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення коштів. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що невідома особа шляхом обману (підробки документів та підписів на Договорі) отримала кредит у ПАТ «Укрсиббанку». Викладені обставини були повідомлені ТОВ "Фінансова компанія "Кредит- Капітал" після чого дана установа припинила звертатися до [PERSON] . Як стало відомо ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" відступила своє вимоги до Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (ідентифікаційний код 42642578), яка на підстав наділених важень отримала виконавчий напис № 4759 у Приватного нотаріуса мирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем (надалі - Виконавчий напис).На підставі отриманого Виконавчого напису Відповідач звернувся до Приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни з Заявою щодо стягнення заборгованості за виконавчим написом № 4759 від 03.07.2020 з [PERSON] .На сьогодні за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Аланд" відкрито Приватним виконавцем Клітченко O.A. виконавче провадження № АСВП:62567468, щодо стягнення коштів з [PERSON] . Такі обставини, шляхом обману, невідомої особи, яка заволоділа документами (паспортом громадянина України на імя [PERSON] та її ідентифікаційним кодом), створює негативні наслідки для [PERSON] оскільки відбувається стягнення коштів з особи, яка не отримувала кредиту та не підписувала Договору та інших супутніх документів щодо кредитного договору 93832380000. Станом на 19.05.2021 р. з [PERSON] незаконно стягнути 8 700 (вісім тисяч сімсот) гривень 97 коп. на користь ТОВ «ФК «Аланд» та Приватного виконавця Клітченко Оксану Анатолівну. Позивач у судове засіданні не з`явився, до суду подала заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі з урахуванням уточнень до позовної заяви, які надійшли до суду 12.10.2021 року. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судових засідань повідомлявся належним чином, тому є можливим розгляд справи в його відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату та час судових засідань повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися у судове засідання, про причини неявки не повідомили, не всі відповідачі подали відзив і сторона позивача не заперечує проти такого порядку вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 19.05.2017 року між [PERSON] та ПАТ «УКРСИББАНК» укладено договір № 93832380000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Сума ліміту кредитування 8000 грн. Як вбачається з копії виконавчого напису, ТОВ «ФК «Аланд» є правонаступником ТОВ «ФК «Кредит-капітал» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 14/05/2020-АФ від 14 травня 2020 року. 03 липня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. вчинив виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 27 729,69 грн на користь ТОВ «ФК «Аланд», зареєстрований за № 4759, за період з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року. 15 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження № 62567468 про стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. з [PERSON] .. Крім цього, 20 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. у межах виконавчого провадження № 62567468 видано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18 лютого 2021 року № 1, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства, грубими порушеннями закону, які завдали шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, за умови, що такі порушення встановлені рішеннями судів, а також набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, Міністерством юстиції України анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за № 8679 на ім`я Горая Олега Станіславовича . За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Частиною першою ст. 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ст. 518 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Згідно з ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до статті 626 та 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Щодо вимоги позивача про визнання недійсним виконавчого напису № 4759 від 03.07.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., суд зазначає наступне. Єдиним способом скасування виконавчого напису нотаріуса є звернення до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Тобто, позивач мотивуючи вимогу про недійсність виконавчого напису нотаріуса, вказує про те, що він був вчинений з порушенням норм чинного Законодавства. Тому, суд при вирішенні даного питання буде

Outcome: partial