Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в обгрунтування вимог посилається на те, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5, 201 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №095328, який видано 16.01.2001 року та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 77. 24.02.2006року між ним та селянським (фермерським) господарством "Старт" було укладено договір оренди землі строком на 7 років, який було зареєстровано у Дніпропетровській регіональній філії ДП «ЦДЗК» 22.05.2006 року за №040611800359. Відповідно до п. 11.2. даного договору оренди землі та ст. 31 Закону України «Про оренду землі» дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено. Дія договору припинилась 22.05.2013 року. С(Ф)Г «Старт» на протязі всього строку дії договору виконувало свої обов'язки, тобто використовувало земельну ділянку за цільовим призначенням та сплачувало орендну плату за користування земельною ділянкою. Після закінчення строку дії договору оренди землі він звернувся в офіс місцезнаходженням С(Ф)Г «Старт» для підписання акту прийому-передачі земельної ділянки від С(Ф)Г «Старт» до нього відповідно до п. 7.1. договору оренди від 24.02.2006 р., де зазначено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. В офісі С(Ф)Г «Старт» йому було повідомлено про те, що його земельна ділянка вже декілька років знаходиться в оренді у ТОВ «Зоря Нив», відповідача по справі, згідно договору оренди землі укладеного між ним ([PERSON] та ТОВ «Зоря Нив» 02.01.2007 року та зареєстрованого у Дніпропетровській регіональній філії «ЦДЗК» 16.10.2008 року за №040811802336 та йому було надано екземпляр даного договору. Даний договір він не підписував, вважає, що підпис землі та акті прийому-передачі землі було підроблено невідомими особами для подальшого використання його земельної ділянки з метою отримання прибутку без його згоди на таке використання. 03.10.2013 року він звернувся із заявою до Васильківського РВГУМВС України в Дніпропетровській області, було відкрите кримінальне провадження №12013040420000952 і призначено судово-почеркознавчу експертизу, яка проведена судовим експертом сектору 321 ВТКЗ ОВС НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області 14.10.2013р. Згідно висновків судово-почеркознавчої експертизи підпис у договорі оренди землі між ТОВ «Зоря Нив» та [PERSON] від 02.01.2007 року, який зареєстрований у Дніпропетровській регіональній філії ДП «ЦДЗК» 16.10.2008року в графі «Орендодавець» та підпис в акті прийому-передачі земельної ділянки від 02.01.2007року в графі земельну ділянку здав виконано не [PERSON] Посилаючись на ст.15, 31, 35 Закону України «Про оренду землі», ст. 203,215,216,218,236 ЦК України просить суд визнати недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та ТОВ «Зоря Нив» 02.01.2007року , який зареєстрований у Дніпропетровській регіональній філії ДП «ЦДЗК» 16.10.2008року. Зобов'язати ТОВ «Зоря Нив» повернути йому земельну ділянку площею 5,201га, власником якої він є згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №095328 від 16.01.2001р., зареєстрований за №77. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечень проти позову, де зазначає, що позивач із 2007 року отримував у ТОВ «Зоря Нив» орендну плату, а тому знав хто є орендарем земельної ділянки, позивач не вказує, що умови договору були порушені, що свідчить про добрі партнерські взаємини між сторонами та відсутність будь-яких претензій до орендаря. Факт проведення державної реєстрації договору оренди землі є юридичним фактом, що свідчить про відповідність даних договорів діючому на час реєстрації законодавству. Представник відповідача вказує, що висновок експерта був наданий позивачем як додаток до позовної заяви, тому він є письмовим доказом, який підлягає дослідженню в суді та відповідній оцінці. Вважає, що позивачем не надано достатньо належних та допустимих доказів того, яким чином наведені ним обставини визнання договору оренди землі недійсним порушують його права, а тому просили відмовити в задоволенні позову. Крім того, просила суд застосувати положення ч.4 ст.267 ЦК України щодо порушення позивачем строків позовної давності звернення до суду, який сплив, що є підставою для відмови у позові. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Вказані правовідносини є цивільно-правовими і регулюються Цивільним кодексом України, Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та ін. З договору оренди землі від 02.01.2007 року вбачається, що він укладений між [PERSON], який є власником земельної ділянки на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №095328, виданого Добровільською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області 16.01.2001року та ТОВ " Зоря Нив " в особі директора Бокуна І.С. Об'єктом оренди є земельна ділянка (рілля) загальною площею 5,201 га, вартістю 58594,00грн. Строк дії договору 7 років. За кожен рік оренди орендар в період з 01 вересня по 31 грудня поточного року зобов'язався сплачувати орендну плату в розмірі 2% від вартості земельної ділянки, що становить 1172,00грн. Договір зареєстрований у Дніпропетровській філії ДП "ЦДЗК" 16.10.2008 року за №040811802336 (а.с.11-13). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №095328 виданого Добровільською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області 16.01.2001 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,201га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7). За висновками почеркознавчої експертизи №35/04-362 від 14.1.2013 року проведеного по кримінальному провадженню №12013040420000952, підпис в договорі оренди землі між ТОВ «Зоря Нив» та [PERSON] від 02.01.2007 року, який зареєстрований у Дніпропетровській регіональній філії ДП «ЦДЗК» 16.10.2008року в графі "Орендодавець", підпис в акті прийому-передачі земельної ділянки від 02.01.2007року в графі «земельну ділянку здав» та підписи в наданих на дослідження зразках, виконаних від імені [PERSON] , виконані не однією особою (а.с.17-20). В параграфах 1-2 глави 16 Цивільного Кодексу України визначені загальні положення про правочини, зокрема про поняття, види правочинів, форми правочину, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину та передбачені правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону. Так, в ст.202 ЦК України зазначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.2 ст.207, п.2ч.1 ст.208 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою. Саме такими є сторони по справі: позивач [PERSON] та відповідач ТОВ " Зоря Нив". Отже договори між ними щодо користування земельною ділянкою повинні укладатися в письмовій формі, адже завдяки підписанню тексту правочину стороною (сторонами) здійснюється ідентифікація цих осіб, забезпечується визначеність того, що певна особа особисто приймала участь у вчиненні правочину, посвідчується намір сторони прийняти на себе зобов'язання відповідно до вчиненого правочину. Стаття 215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення сторонами вимог п.п. 1-3 ст. 203 ЦК України, зокрема, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Сторони по справі не оспорювали висновок почеркознавчої експертизи та визнали, що договір підписано не позивачем, а отже його справжнє волевиявлення щодо розпорядження належним йому майном - земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на умовах, передбачених договором, не засвідчене відповідно до закону. Таким чином недодержання сторонами вимог п.3 ст.203 ЦК України в момент вчинення правочину, зокрема, спірного договору оренди землі між сторонами по справі від 02.01.2007 року, тягне за собою визнання цього правочину недійсним. Заяву представника відповідача про схвалення правочину позивачем, тим, що [PERSON] надав для оформлення договору свої персональні дані, суд не може взяти до уваги при вирішенні справи, оскільки відповідач не надав суду об'єктивних доказів цьому. Крім того, з доданих до позовної заяви матеріалів справи вбачається, що від імені орендаря як С(Ф)Г "Старт" так і ТОВ "Зоря нив"договори підписані однією і тією ж особою - Бокун І.С.. З листа відділу Держземагенства у Васильківському районі Дніпропетровської області вбачається, що згідно Постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2008року С(Ф)Г "Старт" с. Новотерсянське Васильківського району Дніпропетровської області (ЄРДПОУ 20231285) визнано банкрутом. За данними Державного земельного кадастру на данний час є чинним договір оренди земельної ділянки укладений між [PERSON] та ТОВ "Зоря нив" на строк 7 років, зареєстрований 16.10.2008року за № 040811802336.(а.с.40). З тексту оспорюваного Договору оренди землі вбачається, що він укладався між ТОВ"Зоря нив" та позивачем по справі 02.01.2007року, тобто майже за два роки до визнання С(Ф)Г"Старт" банкрутом при наявності Договору оренди землі між [PERSON] та С(Ф)Г"Старт" від 24.02.2006року, зареєстрованого у Дніпропетровській регіональній філії ДП "ЦДЗК" 22травня 2006року за №040611800359.(а.с. 9). Проте, відповідач не надав доказів яким чином при відсутності даних про скасування чи розірвання договору між С(Ф)Г"Старт" та [PERSON], укладення інших цивільно-правових угод спрямованих на перехід прав орендаря від С(Ф)Г"Старт" до ТОВ "Зоря нив" у взаємодновинах з орендодавцем [PERSON] був укладений оспорюваний договір оренди землі. В п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" звернено увагу судів на ту обставину, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним, а тому суд не визнає доказом дійсності даного договору факт отримання позивачем від відповідача платежів за користування його земельною ділянкою протягом 2007-2013років,оскільки позивач не визнає ці дії як факт схвалення ним спірного договору оренди землі. Відповідно до ст. 124, 125 Земельного кодексу України - передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. В силу 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. З доданого до матеріалів справи Договору оренди землі, укладеного 24.02.2006року [PERSON] та С(Ф)Г «Старт», зареєстрованого у Дніпропетровській регіональній філії ДП «ЦДЗК» 22.05.2006р. за №040611800359 вбачається, що він укладений на строк 7 років, який спливає 22.05.2013року (а.с.8-9). Вказаний договір сторонами не розривався, твердження представника відповідача про те, що позивач знав про що перебуває в орендних відносинах із ТОВ «Зоря Нив» з 2008 року ґрунтується тільки на його припущеннях. З позовом до суду [PERSON] звернувся 31.10.2013року, після того, як сплив строк дії договору оренди з С(Ф)Г «Старт» і дізнався про існування договору оренди з ТОВ «Зоря Нив», тобто до закінчення загального строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦК України, а тому вимога представника відповідача про відмову у позові за спливом строку позовної давності задоволенню не підлягає. Оцінюючи всі обставини справи у їх сукупності, враховуючи при цьому положення ст. 6 ч.3, ст.203, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 651 ЦК України щодо свободи договору, укладання його при наявності вільного волевиявлення особи, непорушності права власності на здійснення цього права власником відповідно до закону на власний розсуд, за своєю волею, незалежно від інших осіб, необхідності згоди обох сторін при укладанні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а договір оренди землі(земельної ділянки) між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю " Зоря Нив " від 02.01.2007року, зареєстрований у Дніпропетровській філії ДП "ЦДЗК" 16.10.2008року за № 040811802336 визнати недійсним. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір 229,40 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved