Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

31 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача надміру сплачену пенсію в сумі 7068 гривень. Свої вимоги він обґрунтував тим, що Управлінням Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області відповідачу була призначена пенсія, як дитині померлого годувальника, який не досяг 23 років та навчається за денною формою навчання у вищому навчальному закладі. На підтвердження факту навчання [PERSON] було надано довідку Механіко-технологічного технікуму Одеської національної академії харчових технологій від 19 вересня 2011 року № 474. 24 жовтня 2014 року Управління на свій запит отримало довідку зазначеного навчального закладу від 21 жовтня 2014 року № 537/Т1 про те, що відповідач був відрахований за власним бажанням за наказом від 30 грудня 2011 року № 636-03. Однак, відповідач не повідомив УПФУ в Саратському районі про своє відрахування з технікуму, що потягло виникнення переплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Сума переплати відповідачу пенсії в період з 01 січня 2012 року по 31 серпня 2012 року складає 7068 гривень. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача на користь позивача 4 368 гривень, посилаючись на те, що 20 квітня 2015 року відповідач сплатив позивачу 1500 гривень, а 21 травня 2015 року - 1200 гривень. Відповідач, якого належним чином двічі повідомили про день, час та місце розгляду справи (а.с.22, 24) до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Частина 4 ст.169 ЦПК України визначає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з чим, за згодою представника позивача, суд відповідно до ст.224-225 ЦПК України постановив заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову. Ст.37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлює, що вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку. У вересні 2010 року [PERSON] звернувся до УПФУ в Саратському районі із заявою про призначення йому пенсії у зв'язку з втратою годувальника - його батька [PERSON], який помер [INFO] року. До заяви було додано документи згідно до переліку, визначеному п.2.3 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1. В тому числі, було надано довідку Механіко-технологічного технікуму Одеської національної академії харчових технологій від 01 вересня 2010 року № 433 про те, що [PERSON] дійсно є студентом 2 курсу денного відділення спеціальності 5.05020201 зазначеного вищого навчального закладу, зарахований наказом від 20 серпня 2010 року № 421-03 (а.с.8). У вересні 2011 року [PERSON] до УПФУ в Саратському районі було надано довідку Механіко-технологічного технікуму Одеської національної академії харчових технологій від 19 вересня 2011 року № 474 про те, що він дійсно є студентом 3 курсу денного відділення спеціальності 5.05020201 зазначеного вищого навчального закладу, зарахований наказом від 20 серпня 2010 року № 421-03 (а.с.9). Згідно розпорядження № 121212 від 04 листопада 2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в Саратському районі відповідно до ст.37 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-1У "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідачу, яки дитині померлого годувальника, який не досяг 23 років та навчається за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, було перераховано пенсію у зв'язку з втратою годувальника (а.с.10). 24 жовтня 2014 року УПФУ в Саратському районі на свій запит отримало довідку Механіко-технологічного технікуму Одеської національної академії харчових технологій від 21 жовтня 2014 року № 537/Т1 про те, що відповідач [PERSON] був відрахований за власним бажанням за наказом від 30 грудня 2011 року № 636-03 (а.с.11). 17 березня 2015 року комісією Управління з розгляду питані, пов'язаних з відшкодуванням надміру сплачених пенсій за результатом розгляду пенсійної справи і особового рахунку № [NUMBER] [PERSON], який одержує пенсію у зв'язку з втратою годувальника, було встановлено суму переплати пенсії у розмірі 7068 гривень, що утворилася за період з 01 січня 2012 року по 31 серпня 2012 року у зв'язку з відрахуванням [PERSON] з вищого навчального закладу. (а.с.28). Статтею 102 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» передбачено обов'язок пенсіонерів повідомляти органу, що призначає пенсію, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі не виконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Частиною 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. За приписами ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вiд 05 листопада 1991 № 1788-XII суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач не повідомив управління Пенсійного фонду України в Саратському районі про відрахування його з вищого навчального закладу, що призвело до виплати йому пенсії без законних на те підстав. На час розгляду справи по суті відповідач добровільно сплатив позивачу 20 квітня 2015 року - 1500 гривень, 21 травня 2015 року - 1200 гривень, а всього 2700 гривень, залишок складає 4 368 гривень ( 7068 грн.- 2700 грн.). Зазначена сума відповідачем добровільно не повернута, виплата пенсії йому припинена, тому вимоги позивача щодо стягнення вказаної суми надміру виплаченої пенсії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved