Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Комунальне підприємство "Бердичівтеплоенерго" звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за надані за період з листопада 1997 р. по липень 2012 р. послуги з теплопостачання у розмірі 10 410,04 грн. (період вказано з урахуванням усної заяви представника Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго", який пояснив, що у позовній заяві помилково вказано початком періоду січень 1997 р.). [PERSON] проти позову заперечив, посилаючись на те, що він є неналежним відповідачем, оскільки наймачем квартири, послуги з теплопостачання до якої надавало Комунальне підприємство "Бердичівтеплоенерго", він став лише 26.12.2013 р. Судом з'ясовано, що наймачем квартири [ADDRESS], до 30.07.2013 р., тобто до дня зняття на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.06.2012 р. у справі № 2-2989/11 з реєстрації , був [PERSON] (а. с. 9, 50). У цій самій квартирі з 24.09.1997 р. зареєстрований [PERSON], який народився [INFO] та є сином дружини [PERSON] (а. с. 9, 14). Відповідаючи на питання суду, представник [PERSON] повідомив, що останній фактично не проживав у квартирі [ADDRESS], на підтвердження чого надав довідку № 576 від 11.03.2014 р. Виконавчого комітету Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, у якій зазначено, що [PERSON] дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS], з 15.01.1997 р. по 11.03.2014 р. (а. с. 49). Суд критично оцінює зазначені пояснення та наданий на їх підтвердження доказ, зважаючи на таке. У письмових запереченнях на позовну заяву [PERSON] у якості підстав відмови у задоволенні позову не посилався на те, що він не проживав у [ADDRESS] (а. с. 37 - 38), це питання постало за ініціативи суду під час розгляду справи. Крім того, у цих запереченнях, а також у витягу з договору про надання адвокатських послуг від 21.01.2014 р. [PERSON] у якості свого місця проживання адреси: [ADDRESS], не зазначав, у них зазначена адреса: [ADDRESS] (а. с. 29, 37 - 38). Зміст довідки № 576 від 11.03.2014 р. Виконавчого комітету Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області викликає сумнів, оскільки у ній не зазначено підстав (документів, показань свідків), які б вказували, що [PERSON] дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS], з 15.01.1997 р. по 11.03.2014 р. (тобто у дуже тривалий період). Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.06.2012 р. у справі № 2-2989/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на житлове приміщення, також непрямо вказує на те, що [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] (а. с. 50). Відповідно до пункту 32 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 р. № 1497, пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, [PERSON] як споживач мав право на сплату за опалення для підтримання достатньої температури у приміщеннях квартири (приватного будинку) та на зменшення розміру плати за теплопостачання у разі відсутності його та/або членів його сім'ї. Доказів того, що [PERSON] такими правами скористався, не подано, що також непрямо вказує на те, що [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] з 24.09.1997 р. проживав у квартирі [ADDRESS] (беззаперечних доказів на спростування цього не подано). Квартира [ADDRESS], не приватизована (а. с. 9), а відтак, зважаючи на зміст статей 4 та 5 Житлового кодексу Української РСР, перебуває у державному житловому фонді. Таким чином, правовідносини щодо користування цією квартирою регулюються главою 2 "КОРИСТУВАННЯ ЖИЛИМИ ПРИМІЩЕННЯМИ В БУДИНКАХ ДЕРЖАВНОГО І ГРОМАДСЬКОГО ЖИТЛОВОГО ФОНДУ" Житлового кодексу Української РСР, тобто статтями 61 - 117. Статтями 67 та 68 Житлового кодексу УРСР встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться, зокрема, щомісяця. Тобто [PERSON] як наймач зобов'язаний був своєчасно вносити плату за комунальні услуги, у тому числі - за теплову енергію (теплопостачання). Частинами першою та другою статті 64 Житлового кодексу Української РСР визначено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Тобто [PERSON] будучи повнолітнім членом сім'ї [PERSON] (сином дружини останнього), який проживав з ним, ніс з ним обов'язки, що випливали з договору найму жилого приміщення, - квартири [ADDRESS], а також солідарну майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до Типового договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 11.08.1988 р. № 243, наймач зобов'язується щомісяця, не пізніше 10 числа наступного за оплачуваним місяця, вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію та інші послуги) (підпункт "б" пункту 3 типового договору) . Згідно з Типовим договором найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.1998 р. № 939, наймач зобов'язується, зокрема, у встановлені терміни сплачувати квартирну плату і плату за комунальні послуги, економно використовувати воду, газ, електричну і теплову енергію (підпункт 1.3.3 пункту 1.3 типового договору). Таким чином, [PERSON] разом з [PERSON] несли, починаючи з 24.09.1997 р. обов'язки у встановлені терміни сплачувати за комунальні услуги, у тому числі - за теплову енергію (теплопостачання), та солідарну майнову відповідальність за цими зобов'язаннями. Статтею 174, частиною першою статті 175 Цивільного кодексу Української РСР передбачалось, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають, якщо вони передбачені договором або встановлені законом, зокрема при неділимості предмета зобов'язання. При солідарному обов'язку боржників кредитор вправі вимагати виконання як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо, причому як повністю, так і в частині боргу. Аналогічні за змістом норми містяться і у статті 541 та частині першій статті 543 Цивільного кодексу України: солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Зважаючи на наведене, Комунальне підприємство "Бердичівтеплоенерго" має право вимагати виконання обов'язку зі сплати за надані за період з листопада 1997 р. по липень 2012 р. послуги з теплопостачання частково або в повному обсязі як від [PERSON] та [PERSON] разом, так і від кожного з них окремо, тобто позов Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" ґрунтується на вимогах законодавства України. З розрахунку заборгованості вбачається, що її розмір становить 10 410,04 грн. (а. с. 5 - 8). Разом з тим, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки з розрахунку заборгованості випливає, що її розмір на кінець листопада 1997 р. складав 315,24 грн., при цьому за листопад 1997 р. було нараховано 23,43 грн., тобто заборгованість у розмірі 291,81 грн. (315,24 - 23,43) виникла за інший період (до листопада 1997 р.), а відтак розмір заборгованості за а період з листопада 1997 р. по липень 2012 р. становить 10 118,23 грн. (10 410,04 - 291,81). Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином на користь Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" з [PERSON] підлягають стягненню 222,97 грн.

Outcome: partial