Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого. Своєчасно він не звернувся до нотаріальної контори, щоб розпочати процедуру спадкування, оскільки не знав, що у померлого залишилося майно, яке він міг би успадкувати. Просить суд визначити йому додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Куликівська селищна рада надала відзив за підписом селищного голови Постернак Ю. О., відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, не має заперечень проти їх задоволення, справу просить розглянути у відсутність представника Куликівської селищної ради. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка Є. П. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Позовна заява надійшла до суду 03 грудня 2020 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 08 грудня 2020 року позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання. Згідно зі ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 1018 від 03 листопада 2020 року [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.9). За життя [PERSON] залишив заповіт, яким земельну ділянку площею 0,12 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована на території [ADDRESS] заповів сестрі [PERSON] . Заповіт складений 06 серпня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощуком В. О., зареєстрований у реєстрі за № 1036 (а.с. 40). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги майна померлого [INFO] [PERSON] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Виходячи із положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, [PERSON] пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, тому всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, становитимуть майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом першої черги, разом зі спадкодавцем не проживав, інші особи на майно померлого не претендують, посилання позивача на ту обставину, що про існування об`єкту спадщини йому до цього часу було не відомо нічим не спростовані, суд приходить до висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України визначає додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved