Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що о 17 год. 00 хв. 29.08.20132 року в місті Житомирі по вулиці Вокзальній, буд. 17 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої з вини водія [PERSON] було пошкоджено належний йому автомобіль «Nissan» д.н.з. [NUMBER]. Вказав, відповідач керуючи автомобілем марки «Opel» д.н.з. [NUMBER] при зміні напрямку руху, не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, яким керував позивач, що рухався ліворуч в попутному напрямку, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Вина [PERSON] підтверджується постановою Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.2014 року, відповідно до якої останнього визнано винуватим у скоєній ДТП. У судовому засіданні представник позивача подав заяву про залучення в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Лафорт», просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути із відповідачів на користь позивача 18857,80 грн. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про час, дату та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] надав до суду заперечення на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що 20.11.2012 року між ним та ПАТ «Страхова компанія «Лафорт» укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/0662266, у зв'язку із цим вважає, що він є неналежним відповідачем по справі. Письмові заперечення долучені до матеріалів справи. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, ухвалює рішення у відсутності відповідачів, що відповідає положенням ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.\- Судом встановлено, що о 17 год. 00 хв. 29.08.2013 року в місті Житомирі по вулиці Вокзальній, буд. 17 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки «Nissan» д.н.з. [NUMBER], яким керував позивач та автомобілем «Opel» д.н.з. [NUMBER], яким керував відповідач, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді було визнано водія автомобіля марки «Opel» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], що підтверджується копією постанови Богунського районного суду м. Житомира від 03.12.2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і доказуванню не підлягає. Відповідальність власника автомобіля «Opel» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] застрахована відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/0662266, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду завдану майну становить 50000,00 грн., франшиза 0,00 грн. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3691 від 28.02.2014 року вбачається, що матеріальний збиток заподіяний власнку автомобіля Nissan Almera Classic д.н. [NUMBER], який належить позивачу в результаті його пошкодження при ДТП становить 18014,20 грн. Загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду є наявність вини особи, яка її завдала (ст. 1167 ЦК України). Згідно положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст.1188 ЦК України. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 Постанови № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). За правилами п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно ст. 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Згідно ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Стаття 22 цього ж Кодексу до реальних збитків відносить втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. В силу ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За таких обставин підлягає до відшкодування позивачу із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» сума відшкодування майнової шкоди в розмірі 18614,20 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» підлягає стягненню на користь позивача, сплачений ним судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial