Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

02 липня 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 21807,87 доларів США, що складає 460 800, 25 грн. Також просить вирішити питання судових витрат. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.07.2007р. що між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір згідно якого банк зобовязувався надати відповідачу кредит розміром 18400,00 доларів США на термін до 11.07.2037р., а відповідач зобовязалася повернути його та сплатити відсотки. Оскільки відповідач не сплатила своєчасно суму за кредитом, то в неї утворилась заборгованість перед банком, яка на даний час складає 21807,87 доларів США. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце проведення судового засідання відповідач була повідомлена належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України шляхом надсилання повістки поштовим звязком та публікації оголошення в пресі. З огляду на повторну неявку відповідача, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 11 липня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено кредитний договір №DOKHG140000059 (а.с. 38-43), відповідно до умов п. 1 якого банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений у п. 7.1. цього договору. Кредит надається в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строк. Пунктом 7.1. кредитного договору визначено, що банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу, на строк з 11 липня 2007 року по 11 липня 2037 року включно, у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 24610,00 доларів США на наступні цілі: 18400,00 доларів США на придбання нерухомості, а також у розмірі 6210,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку передбачених договором, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця. Як видно із заяви на видачу готівки та ордера-розпорядження про видачу короткострокового кредиту від 11.07.2007р. (а.с. 14) відповідач отримала кошти у розмірі 18400,00 доларів США. 02 жовтня 2010 року між сторонами було підписано додатковий договір до кредитний договір №DOKHG140000059 (а.с. 13) відповідно до умов якого, сторони, починаючи з 02.08.2010р. погодили новий розмір річної відсоткової ставки на рівні 13,54% річних. Як видно із розрахунку заборгованості за кредитним договором №DOKHG140000059 від 11.07.2007р., сума заборгованості за тілом кредиту складає 18161,84 доларів США, заборгованість по відсоткам 2213,10 доларів США, по комісії 370,50 доларів США, по пені 12,69 доларів США, штраф (фіксована частина) 11,83 доларів США, штраф (відсоткова складова) 1048,57 доларів США, а разом 21807,87 доларів США. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобовязання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено факт укладення між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 18400,00 доларів США із кінцевим строком погашення до 11.07.2037р., під 1,00 % річних, а з 02.10.2010р. під 13,54% річних, сплата яких, сплата яких повинна була відбуватись згідно графіку погашення. Разом з тим, як видно із розрахунку заборгованості по даному кредиту, відповідач [PERSON] не здійснює оплату за кредитом та відсотками у строки та обсяги визначені умовами договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, що позивач підставно вимагає повернення йому коштів за кредитом, в тому числі достроково, оскільки має місце порушення позичальником обовязку по повернення позики частинами. Відтак, позовні вимоги щодо повернення тіла кредиту, відсотків за його користування та комісії підлягають до задоволення. Крім того, позивачем підставно нараховано на суму заборгованості пеню у розмірі 12,69 доларів США, штраф (фіксована частина) 11,83 доларів США, штраф (відсоткова складова) 1048,57 доларів США, оскільки таке право передбачене п. 4.1. кредитного договору. Також, при розгляді даної справи суд керується положеннями ч. 3 ст. 533 ЦК України відповідно до якого, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як вказано у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18.12.2009р. у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. На день ухвалення рішення суду офіційний курс гривні відносно долара США становить 22,62 а відтак сума заборгованості, яку суд вирішує стягнути з відповідача у розмірі 21807,87 доларів США становить 493294,01 грн. Одночасно,

Outcome: approved