Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У позові, заявленому до [PERSON], та уточненому в процесі розгляду справи шляхом зменшення позовних вимог, а також після залучення ухвалою суду за клопотанням сторони позивача співвідповідачами [PERSON] та заміни відповідача [PERSON] належним відповідачем - Пакульською сільською радою, [PERSON] , звертаючись з позовом до про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, просила: 1.Визнати поширені відповідачем [PERSON] у своєму виступі на засіданні постійних комісій з питань бюджету , соціально-економічного та культурного розвитку, земельних питань Пакульської сільської ради, де він зачитав зміст листа до [PERSON] та відкритого листа до лідера партії „ Удар", а також, у розміщених на сторінках електронного варіанту газети „ Події і коментарі „ Чернігівщина" у листах „ [PERSON] -руки геть від Пакуля" та відкритому листі до лідера партії „ Удар"Віталя Кличка відомості : 1.«...пан [PERSON], будучи головою РДА, приїхали в Пакуль, та відібрали у нас все, що належало нам, а саме- СТОВ «Полісся». Ви, спільно з [PERSON], яка, як нам стало відомо з її слів, є Вашою коханкою, обікрали людей, які потом та кров'ю створювали ТОВ «Полісся»Ви цинічно та холоднокровно позатикали всім роти. І єдина людина, яка зробила Вам спробу протистояти , це тодішній голова сільської ради - [PERSON] .Внаслідок чого найманими провокаторами був спровокований на хабар та засуджений. Ви , пан [PERSON], привезли до нас, на' наші плечі, антиморальну, неблагополучну, багатодітну сімейку, яка посприяла та перевела усі активи ТОВ «Полісся» у Вашу кишеню. Коли ж їм займатися фермою? Мати - [PERSON] веде аморальний спосіб життя, за що неодноразово була бита своїм чоловіком..» 2.«...Ви нам розповідаєте про матір-героїню! Але за що така нагорода? За те, що два сина мають непогашені судимості за крадіжки. З те, що ці «добропорядні» сини побили дорослого чоловіка,який потрапив до реанімації. За те, що її малолітні сини, бігаючи по берегу річки погрожують ножем другим діткам. І все це сходить їм з рук. Батьки дуже «вправно» утрясають їх «ділішки»...»; 3.«...У 2006 році, пан [PERSON], будучи головою районної державної адміністрації Чернігівського району, привіз нам в село [PERSON], яка, як нам стало відомо із її слів, є його коханкою, і заявив, що віднині майном ТОВ «Полісся» та землею буде користуватися вона, так як вона являється фермером, а також багатодітною матір'ю . Директора ТОВ «Полісся » - [PERSON], він ультимативно поставив перед вибором: йти за грати або відсторонитися від управління майном, навіть без належного оформлення.." 4.«...пані [PERSON], не будучи власником майна, на протязі першого року «керування» , по завданню [PERSON], продала усе майно ТОВ «Полісся», а гроші від реалізації поповнили кишені [PERSON] (280 голів великої рогатої худоби, сільськогосподарська техніка та інвентар, металобрухт, по самим скромним підрахункам на 3 млн. грн..). А також, прикриваючись багатодітною [PERSON], він самовільно використовує майже половину земельних ресурсів- ріллі в кількості 700 га, за що сплачує в сільську раду лише 3 тис. грн. на рік...» - такими, що не відповідають дійсності та принижують її честь, гідність та ділову репутацію. Також, позивач просила: 2.Зобов'язати Чернігівську міську молодіжну громадську організацію «Освітній центр «Ініціатива» - видавець газети «Події і коментарі Чернігівщина» опублікувати спростування вищезазначених відомостей під заголовком «Спростування» тим же шрифтом та тому ж місці шпальти газети, де вони містилися. 3.Зобов»'язати відповідачів [PERSON]., та Чернігівську міську молодіжну громадську організацію «Освітній центр «Ініціатива»-видавець газети «Події і коментарі Чернігівщина» та опублікувати відкритий лист лідеру партії «Удар» Віталію Кличко та спростувати нижчезазначені твердження : «...У 2006 році, пан [PERSON], будучи головою районної державної адміністрації Чернігівського району, привіз нам в село [PERSON], яка, як нам стало відомо із її слів, є його коханкою, і заявив, що віднині майном ТОВ «Полісся» та землею буде користуватися вона, так як вона являється фермером, а також багатодітною матір'ю ....»; «...пані [PERSON], не будучи власником майна, на протязі першого року «керування» , по завданню [PERSON], продала усе майно ТОВ «Полісся», а гроші від реалізації поповнили кишені [PERSON] (280 голів великої рогатої худоби, сільськогосподарська техніка та інвентар, металобрухт, по самим скромним підрахункам на 3 млн. грн..). А також, прикриваючись багатодітною [PERSON], він самовільно використовує майже половину земельних ресурсів- ріллі в Кількості 700 га, за що сплачує в сільську раду лише 3 тис.грн. на рік...»; 4.Зобов'язати відповідача Пакульську сільську раду направити лист до обласної державної адміністрації зі спростуванням відомостей зазначених в листі №116 від 15.05.2014 року, а саме: «...у 2006 році цинічно та ганебно, в усній формі передано майно територіальної громади в управління громадянки [PERSON], яка являється керівником ФГ «Стелла». До кінця 2006 року СТОВ «Полісся» все майно зникло. При цьому до цього часу ФГ «Стелла» за десятирічне використання майна територіальної громади не сплатило жодної копійки. Більш того, за роки самовільного користування було знищено багато документів. Орієнтовно сума збитків до 300 тис. доларів США...; «.з 2006 року ФГ «Стелла» самовільно обробляло 300 га паїв безкоштовно. Також відповідно до розпорядження пана [PERSON] отримало в оренду ще 100 га земель запасу по заниженій нормативно-грошовій оцінці в 10 разів. З 2010 року ФГ «Стелла» здійснила ще самозахоплення 300 га ріллі (паїв) . Таким чином, ФГ «Стелла» нанесла збитків територіальній громаді у розмірі близько 1500 млн. грн.. без врахування інфляції...»; 5.Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн. та пропорційно до задоволених вимог судові витрати 6.Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 грн. та пропорційно до задоволених вимог судові витрати . 7.Стягнути з Пакульської сільської ради на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн. та пропорційно до задоволених вимог судові витрати. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано поширену відповідачем [PERSON] шляхом зачитування на спільному засіданні постійних комісій з питань бюджету, соціально - економічного та культурного розвитку, земельних питань Пакульської сільської ради від 09 липня 2013 року відкритих листів «[PERSON] - руки геть від Пакуля» та « Лідеру партії «Удар» Віталію Кличку» інформацію, що «[PERSON] є коханкою [PERSON]», «антиморальна, неблагополучна сімейка», « мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя» - такою, що не відповідає дійсності та принижує честь і гідність [PERSON]. Стягнуто з Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на користь [PERSON] 100 грн. в рахунок спричиненої моральної шкоди. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено . Стягнуто з Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на користь [PERSON] 343 грн. 60 коп. в рахунок сплаченого судового збору. З рішенням суду не погодилась Пакульська сільська рада , вважаючи його незаконним та необґрунтованим, зврнулась з апеляційною скаргою. В скрзі апелянт просить скасувати рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.10.2014 року та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а також, що судом неправдиво викладено у рішенні суть пояснень представника відповідача - [PERSON], яка не визнавала того, факту, що залишала у редакції газети „ Події і коментарі: Чернігівщина" відкриті листи, в яких була викладена інформація, яку позивач вважає неправдивою та такою, що посягає на її честь, гідність та ділову репутацію. Також, апелянт зазначає, що окремі пояснення свідків також неправдиво викладені у тексті рішення. Крім того, на думку відповідача, суд не врахував положень ст. 9, ст.10,12 Закону України „ Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до яких, члени територіальної громади мають право ініціювати розгляд у раді будь якого питання, яке підлягає обов"язковому розгляду, сільські ради є органом місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади і здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, а сільський голова , відповідно повноважень, наданих законом, забезпечує виконання рішень відповідної ради. Також, апелянт зазначає, що викладене в відкритих листах не є неправдивою інформацією відносно [PERSON], а є судженням представників територіальної громади стосовно позивачки, отже не може розцінюватись, як неправдива інформація, яка порушує її права. В скарзі також йдеться про недоведеність тверджень позивача про те, що саме Пакульською сільською радою, або депутатом [PERSON] було поширено інформацію, яка порушує немайнові права позивача. Апелянт , крім того, вказує, що судом залишено поза увагою той факт, що зміст відкритого листа, в частині, де зазначається про аморальність та не благополучність сім"ї [PERSON], не являється неправдивим, так як про наявність проблем з законом у членів сім"ї підтверджено довідкою, наявною у справі, що є свідченням можливості таких суджень громади. Необґрунтованими та безпідставними апелянт вважає рішення суду першої інстанції також тому, що , визнавши поширювачем інформації , яка порушує права позивача, [PERSON], моральну шкоду та судові витрати позивачу відшкодовано за рахунок Пакульської сільської ради. В судовому засіданні представник відповідача скаргу підтримав, просив задовольнити, пославшись на обставини, викладені у доводах скарги. Представник позивача апеляційну скаргу просив відхилити, як безпідставну та не обґрунтовану. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду має бути законним і обґрунтованим. Проте оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до помилкових висновків . Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та , пославшись на ч.2 ст.30 Закону України Про інформацію", суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що , зміст листа „ [PERSON] - руки геть від Пакуля" та відкритого листа до лідера партії „ Удар" Віталія Кличка , зміст якого викладений у позові, вцілому, є оціночними судженнями. У той же час, усупереч своїм висновкам, окремі фрази з цих листів, а саме, фрази «[PERSON] є коханкою [PERSON]», «антиморальна, неблагополучна сімейка», та « мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя» - визнав інформацією, такою, що не відповідає дійсності та принижує честь і гідність [PERSON], отже порушене немайнове право позивачки підлягає захисту. При цьому, суд дійшов висновку, що поширювачем інформації є Пакульська сільська рада, оскільки поширювач зазначеної інформації - депутат сільської ради [PERSON], який оголосив зміст листів на комісії сільської ради, діяв як посадова особа чи службова особа при виконанні своїх службових обов"язків. З висновками суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного. Відповідно до частини другої ст. 30 Закону України „ Про інформацію", оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не місять фактичних даних, зокрема, критика, оцінка дій, а також висловлювання, які не можуть бути витлумачені, як такі, що містять фактичні дані, зогляду на характер використання мовних засобів, зокрема, гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до статті 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які , будучи вираженнями суб"єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет відповідності їх дійсності ( на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Відповідно до ст.30 Закону України „ Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Саме такими, на переконання колегії суддів апеляційного суду, є фрази: «[PERSON], як нам стало відомо з її слів, є коханкою [PERSON]», «антиморальна, неблагополучна сімейка» та « мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя». Такі загальні фрази з листів , що наведені у позові, не містять у собі інформації про конкретні факти особистого життя позивачки, неблагополучності її сім"ї чи аморального способу життя , які можна перевірити та спростувати. Крім того, з матеріалів справи ( протокол засідання комісії від 09.07.2013 року, зміст листів (а.с.51-54) з витягу з протоколу 22 сесії шостого скликання Пакульської сільської ради ( а.с.55-56),з пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]) вбачається, що голова комісії та депутат сільської ради [PERSON] не поширював недостовірну інформацію, він не є її автором, не формував зміст листів, а , виконуючи свої депутатські обов"язки та обов"язки голови комісії і, головуючи на її засіданні, вносив на обговорення вже сформований із спільної думки депутатів і громади села, текст відкритих листів, які є Додатком №1 та №2 до Протоколу засідання комісії від 09.07.2013 року(а.с.50), запропонувавши, при цьому, винести питання щодо звернення з відкритими листами на обговорення сесії сільської ради. Отже, способом захисту порушеного, на думку позивача, права у конкретному випадку за приписами ч. 5 ст.277 ЦК України, мала б бути у будь - якому разі, вимога про відкликання цього документу, як спеціального порядку спростування недостовірної інформації, передбаченого для випадків, коли ця інформація набула поширення через документ, який містить таку недостовірну інформацію. Така ж позиція висловлена і у абзаці 6 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від27.02.2009 року „ Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної та юридичної особи". Проте, способом захисту права, порушеного саме відповідачем - Пакульською сільською радою, ([PERSON]), [PERSON] обрала лише відшкодування моральної шкоди, завданої зачитуванням депутатом [PERSON] на комісії сільської ради листів з недостовірною, на її думку, інформацією, і саме в цій частині позовні вимоги задоволені оскаржуваним рішенням. Але, задовольняючи позовні вимоги у наведеній частині, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення не звернувши уваги на те, що в уточненому позові ( а.с.136-130)[PERSON] моральні страждання та переживання, мотивувала порушенням душевної рівноваги, у зв"язку з тим, що була ображена та принижена у публічний спосіб на сторінках електронного видання газети в мережі Інтернет та направлених листах у всі можливі інстанції та вимушена була виправдовуватись перед знайомими та близькими людьми. Тобто, і факт і обсяг моральної шкоди позивач пов"язувала лише з поширенням недостовірної інформації у публічний спосіб на сторінках електронного видання газети в мережі Інтернет та направлених листах у всі можливі інстанції. Саме така суть позовних вимог підтверджена представником позивача і в апеляційному суді, який зазначив, що змінено було позовні вимоги лише в частині зменшення розміру відшкодування моральної шкоди та відповідачів. Отже, апеляційним судом встановлено, що будь яких доводів щодо моральних збитків та їх суті і обсягів, отриманих від інформації, поширеної [PERSON] шляхом зачитування тексту листів на засіданні депутатської комісії , [PERSON] у позові не наводиться , не обґрунтовується і у судовому засіданні належними та допустимими доказами не було підтверджено. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до приписів ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Враховуючи, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги [PERSON] частині відповідача Пакульської сільської ради, не правильно застосував норми матеріального права, а також допустив порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, тому, відповідно до приписів п.1-4 ч.1 ст.309 ЦПК України, таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові в оскаржуваній частині.

Outcome: dismissed