Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України»\~ в особі філії Закарпатського обласного управління ПАТ «Ощадбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача \~[PERSON], про захист прав споживача. Позовні вимоги мотивовано тим, що 30 березня 2007 року між позивачем по справі -Позичальником [PERSON], та ПАТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії-Закарпатського обласного управління, укладено кредитний договір № 73003 із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої Банком для будь-яких клієнтів-фізичних осіб. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору Банк зобовязався надати Позичальникові грошові кошти в сумі 49 940,00 (сорок дев'ять тисяч дев'ятсот сорок дол. США) доларів, а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит в сумі 49 940,00 (сорок дев'ять тисяч девятсот сорок дол. США) доларів, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 12 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Відповідно до договору Кредит надається на 20 (двадцять) років та надання кредиту здійснюється одноразово з позичкового рахунку №2233 у ОПЕРВ ВАТ "Ощадбанк" шляхом зарахування Кредиту на поточний (вкладний) рахунок покупця жилого будинку з надвірними спорудами, відкритий в ОПЕРВ ВАТ «Ощадбанк» МФО 312356 протягом 1 (одного) робочого дня з моменту виконання Позичальником умов, зазначених в п.1.4 кредитного договору, а саме з моменту: сплати Позичальником комісійної винагороди за надання кредиту; укладення іпотечного договору; здійснення страхування майна, що передається в іпотеку; сплати Позичальником страхових платежів за договорами страхування. У п. 1.5 кредитного договору зазначено, що Позичальник зобов'язується щомісяця до 29 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Банком відсотки ануїтетними платежами в сумі 549,88 доларів США, починаючи з 29 квітня 2007 року. У забезпечення виконання боргових зобов'язань за даним договором про іпотечний кредит між позивачем та Банком було укладено договір іпотеки від 03 квітня 2007 року, за яким позивач передав Банку в іпотеку нерухоме майно разом з усіма його приналежностями, а саме жилий будинок з надвірними спорудами за №26 по вул. Добролюбова в м. Виноградів, Закарпатської області. Позивач вказує, що договір про іпотечний кредит є споживчим кредитом, на який поширюються положення споживчого законодавства, в порушення якого у договорі відсутні всі істотні умови, а саме детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача, умови кредитного договору є несправедливими, так, як всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду Позичальника, споживача кредитних послуг; у договорі не передбачено відповідальність Банку за невиконання взятих на себе зобовязань. Просить визнати факт відсутності у договорі про іпотечний кредит № 73003 від 30 березня 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії-Закарпатського обласного управління ВАТ "Ощадбанк" та фізичною особою [PERSON] - всіх істотних умов, а саме детального розпису загальної вартості кредиту для споживача; визнати недійсним договір про іпотечний кредит № 73003 від 30 березня 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії-Закарпатського обласного управління ВАТ "Ощадбанк" та фізичною особою [PERSON]; визнати недійсним Договір іпотеки від 03 квітня 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії-Закарпатського обласного управління ВАТ "Ощадбанк" та фізичною особою [PERSON] і посвідченим нотаріально приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] Відповідачем ПАТ «Державний Ощадний банк України»\~ в особі філії Закарпатського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» подано до суду письмове заперечення проти позову, згідно якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та вказує, що Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин у разі якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. У даній справі спірний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; відповідач письмово повідомив позивача про умови кредитування до укладення кредитного договору. Повідомлення про умови кредитування підписане позивачем 29.03.2007 року і в ньому міститься повна інформація стосовно умов кредитування, що відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». 04.07.2016 року відповідачем надіслано до суду заяву про застосування строків позовної давності, яка ґрунтується на тому, що кредитний договір було укладено 30.03.2007 року, а позовну заяву про захист прав споживача позивальником подано до суду 31.03.2016 року,тобто після спливу строку позовної давності. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Справу розглянуто у відсутність позивача за участю його представника [PERSON] Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому у відповідності до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача \~[PERSON] та її представник Чейпеш М-М.І., які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не зявилися, справу розглянуто у їх відсутність. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві та просив суд такі задовольнити в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення щодо позовних вимог, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до\~ст.256 ЦК України, позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Відповідно до\~статті 261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено сторонами договір про іпотечний кредит № 73003 укладено між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії-Закарпатського обласного управління ВАТ "Ощадбанк" та фізичною особою [PERSON] 30 березня 2007 року. Договір іпотеки було укладено між сторонами 03 квітня 2007 року. З даним позовом представник позивача звернувся до суду 01.04.2016 року (\~а.с.1), тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Відповідно до ч.4\~ст.267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно положень п. 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Представником позивача не ставилось питання про поновлення строку позовної давності, а суд з власної ініціативи не знаходить поважних причин для поновлення строку позовної давності. За таких обставин, суд констатує, що позивачем без поважних причин пропущено строк позовної давності, і, оскільки відповідач наполягає на застосування строку давності, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed