Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та зазначив, що відповідач є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1301 га, що розташована в межах Узинської міської ради Білоцерківського району, кадастровий номер 3220410500:04:009:0005, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №798040 від 11.08.2006 р. 18.12.2012 року між сторонами було укладено договір оренди землі на 3 роки, на виконання якого складено акт прийому-передачі від того ж числа. 22.11.2014 р. відповідач звернувся до позивача з проханням не використовувати його земельну ділянку у звязку з наміром самостійно її обробляти, однак отримав відмову, оскільки термін дії договору спливає у грудні 2015 р. Незважаючи на це, у 2015 році відповідач самостійно обробив земельну ділянку, про що 15 лютого та 20 червня 2015 року були складені відповідні акти . Посилаючись на порушення відповідачем умов договору оренди, позивач просив захистити його права як орендаря шляхом зобовязання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та не чинити перешкоди у користуванні зазначеною земельною ділянкою. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON], який діє на підставі довіреності, підтримав свій позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Відповідач позов не визнав та, зазначивши третьою особою відділ Держземагенства у Білоцерківському районі, заявив зустрічний позов про визнання недійсним договору оренди землі від 18.12.12 р. та скасування його державної реєстрації, посилаючись на те, що договір підписаний не ним, а іншою особою, у звязку з чим відкрите кримінальне провадження. Ухвалою від 21.10.2015 р. зустрічний позов був прийнятий судом до сумісного розгляду з первісним позовом. Представник позивача за первісним позовом зустрічний позов не визнав за необґрунтованістю. Третя особа - Відділ Держземагенства в Білоцерківському районі ставлення до зустрічного позову про визнання недійсним договору оренди землі від 18.12.2012 р. та скасування його державної реєстрації не висловила, свого представника у судове засідання не направила, заяви про відкладення розгляду справи не подала. Вислухавши представників сторін: позивача - [PERSON], та відповідача - адвоката [PERSON], а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позови не підлягають задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ст.ст.10,11, ч.1 ст.61 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог на підставі наданих сторонами доказів; кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, визнані сторонами, доказуванню не підлягають. Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд виходить з такого. З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №798040 від 11.08.2006 р. судом встановлено, що відповідач є власником земельної ділянки площею 4,1301 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер 3220410500:04:009:0005. З договору оренди землі від 18.12.2012 року, укладеного між сторонами та зареєстрованого 18.12.2012 р. за №322040004007220 управлінням Держкомзему у Білоцерківськомцу районі вбачається, що відповідач (орендодавець) надав, а позивач (орендар) прийняв в строкове платне користування зазначену земельну ділянку терміном на 3 роки. Згідно з п.п.22,24 зазначеного договору, орендодавець зобовязався не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою, а орендар - використовувати земельну ділянку в строки, встановлені договором з дотриманням її цільового призначення. Судом встановлено також, що протягом 2012-2014 р.р. спору між сторонами щодо меж орендованої у відповідача земельної ділянки не виникало. З актів від 15.02.2015 р. та 20.06.2015 р., складених працівниками ТОВ "Узин-Агроінвест" та затверджених в.о. директора зазначеного товариства, вбачається, що на орендованій у відповідача земельній ділянці межові знаки не знесені, а земельна ділянка оброблена - посіяна соя. На підставі наведеного суд вважає, що позивач довів ту обставину, що з 15.02.2015 р. по 20.06.2015 р. він не міг користуватись орендованою земельною ділянкою, однак позов не підлягає задоволенню у звязку з таким. З п.32 договору оренди землі вбачається, що сторони домовились, що за невиконання або неналежне виконання договору вони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. За змістом ст.ст.27,28 Закону України "Про оренду землі", орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону; орендар в установленому законом порядку, окрім іншого, має право на усунення перешкод у користуванні нею та відшкодування збитків, якими вважаються фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права, та доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору. Такі ж домовленості про відповідальність сторін містить і п.32 укладеного між сторонами договору оренди землі. Однак позивач, заявивши вимогу про зобовязання відповідача звільнити земельну ділянку та не чинити йому перешкоди у користуванні нею, не надав суду належних та допустимих доказів того, що біологічні особливості та грунтово-кліматичні умови надавали йому змогу використати земельну ділянку за її цільовим призначенням з дати подачі позову до 28.12.2015 р., а вимог про відшкодування збитків або витрат, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права, та доходів, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору, не заявив. Тому захист прав позивача у визначений ним спосіб призвів би до фактичного подовження дії договору оренди земельної ділянки, що суперечило б умовам договору та нормам Закону України "Про оренду землі". Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходить з наступного. З висновку експерта №678 від 09.07.2015 р., зробленого експертом НДЕКЦ ГУ МВС України у Київській області в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015100030001003 від 12.03.2015 р., вбачається, що предметом експертного дослідження був договір оренди земельної ділянки без номеру та дати, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Узин-Агроінвест", та акт прийому передачі земельної ділянки також без номеру та дати. Доказів того, що експертом досліджувався саме договір оренди земельної ділянки від 18.12.2012 р. та акт прийому-передачі земельної ділянки від того ж числа позивач за зустрічним позовом суду не надав. З урахуванням наведеного суд вважає, що позивач за зустрічним позовом не довів того, що договір про оренду землі від 12.12.2012 р. підписаний не ним, а іншою особою, а тому у задоволенні зустрічного позову відмовляє.

Outcome: dismissed