Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Представник Національної академії внутрішніх справ звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просить стягнути на користь Національної академії внутрішніх справ з [PERSON] вартість витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі в розмірі 22324,10 грн., в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що наказом ректора Київської національної академії внутрішніх справ від 22.07.2006 року №69 дск [PERSON] з 01.09.2006 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ, 29.11.2007 року між сторонами укладено Договір №Ко - 92 про підготовку фахівця у КНУВС, відповідно до якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання, відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. Відповідно до наказу від 18.06.2010р. №463 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціалізацією "Правознавство" та виданий диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов Договору № Кв-266 відповідача направлено для подальшого проходження служби до ГУ МВС України у м. Києві, таким чином, навчальним закладом умови Договору № Ко - 92 виконано у повному обсязі. Наказом ГУМВС України від 15.05.2012 №256 о/с відповідач з власної ініціативи звільнився з органів внутрішніх справ до спливу встановленого трирічного строку перебування на службі по закінченню навчання. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 листопада 2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ в особі ректора [PERSON], що діє на підставі статуту, з одного боку, та Головним управлінням МВС України у Київській області в особі начальника [PERSON], який діє на підставі Положення, з другого боку, та громадянином України [PERSON], з третього боку, було укладено Договір № Ко - 92 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ (а.с. 12-13). Відповідно п. 1 Предмет цього Договору - підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня "спеціаліст" за напрямом "правознавство". Відповідно п. 2.1.7. Договору Київський національний університет внутрішніх справ зобов'язується після закінчення навчання й отримання відповідної кваліфікації видати особі документ про освіту встановленого зразка, направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії з персонального розподілу випускників, нагрудний знак та грошові виплати, передбачені відповідними нормативно-правовими актами. Відповідно п. 2.1.8. Договору Київський національний університет внутрішніх справ зобов'язується після відрахування Особи (закінчення навчання) затвердити розрахунок фактичних витрат на її підготовку за весь термін навчання. Відповідно п. 2.2.5. Договору Головне управління МВС України у м. Києві зобов'язується інформувати Виконавця про звільнення Особи зі служби в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання із зазначенням підстав звільнення. Відповідно п. 2.3.3. Договору [PERSON] зобов'язується виконувати правила внутрішнього розпорядку Виконавця, дотримуватись вимог законодавства України та нормативно-правових актів з проходження служби в органах внутрішніх справ. Відповідно п. 2.3.5. Договору [PERSON] зобов'язується після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначено Замовником і відпрацювати не менше трьох років. Відповідно до п. 2.3.6. Договору [PERSON] зобов'язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно п. 3. Договору підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з відрахуванням особи з Київського національного університету внутрішніх справ та звільнення з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; порушення дисципліни, відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно п. 4.1. Договору відшкодування здійсняється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п 3.2 Договору підставою відшкодування є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до витягу з Наказу Національної академії внутрішніх справ МВС України від 22.07.2006р. №69 дск про зарахування на навчання на 1 курс навчально-наукового інституту підготовки кадрів кримінальної міліції Київського національного університету внутрішніх справ України набору 2006 року, зараховано з 1 вересня 2006 року [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до витягу з Наказу Київського національного університету внутрішніх справ МВС України Національної академії внутрішніх справ від 18.06.2010р. №463 про черговий випуск курсантів Навчально-наукового інституту підготовки кадрів кримінальної міліції у 2010 році, присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавства" випускнику навчально-наукового інституту підготовки кадрів кримінальної міліції Київського національного університету внутрішніх справ у 2010 році та видано диплом спеціаліста [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до витягу з Наказу Головного Управління МВС України в м. Києві від 15.05.2012 року № 256 о/с по особовому складу, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, звільнено з органів внутрішніх справ: у запас (з постановкою на військовий облік) за п. 64 "ж" (за власним бажанням) лейтенанта міліції [PERSON], слідчого відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Святошинського районного управління з 15 травня 2012 року. Вислуга на день звільнення складає: у календарному обчисленні 05 років 08 місяців 14 днів (а.с. 16). Відповідно Довідки про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ за період навчання з 01.09.2006р. по 18.06.2010р. - 1387 діб, фактичні витрати, пов'язані з грошовим та речовим забезпеченням разом становлять 22324,10 грн. (а.с. 20), що підтверджується Довідкою витрат речового майна перемінного особового складу університету за період з 22.07.2006р. по 06.2010р., довідкою про доходи та відрахування, довідкою про фактичне перебування на харчовому забезпеченні, довідкою про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (а.с. 21-28). Відповідно до Розпорядження КМУ від 27.08.2010 р. № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (яка є правонаступником) (а.с. 35). Відповідно ст. 56 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів вільні у виборі місця роботи, однак, якщо випускник вищого навчального закладу навчався за кошти третьої особи, його працевлаштування здійснюється відповідно до укладеної між ними угоди. Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 16.05.1996р. «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК). Визначення поняття "зобов'язання" міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved