Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Гаражно-будівельного кооперативу «Лівобережний 2», в якому просить: виділити частку з майна кооперативу, відповідно до повністю сплаченого персоніфікованого паю, що складається з об'єкту нерухомого майна, а саме: гаражу [ADDRESS], загальною площею 112,7 кв.м; визнати за нею право власності на об'єкт нерухомого майна, а саме гараж [ADDRESS], загальною площею 112,7 кв.м. В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що з листопада 2009 року вона є членом Гаражно-будівельного кооперативу "Лівобережний - 2", та їй передано місце під будівництво об'єкту нерухомості № 1090-06 в ПК № 2. Нею було в повному обсязі сплачено грошові кошти пайового внеску до кооперативу за об'єкт нерухомості. Належний їй персоніфікований пай в майні кооперативу складається з об'єкту нерухомого майна, що збудований в результаті діяльності кооперативу - закінченого будівництвом об'єкт № 1090-06: гараж [ADDRESS]. Зазначеним об'єктом нерухомого майна, тобто гаражем [ADDRESS] постійно користується тільки вона з моменту його передачі у 2009 році та до сьогоднішнього дня. Ніхто з членів ГБК "Лівобережний - 2", ні будь які інші особи на вказаний об'єкт нерухомості не претендували та не претендують. Таким чином, вона, як член вказаного кооперативу, який в повному обсязі сплатив грошову вартість визначеного йому персоніфікованого паю в майні кооперативу, є фактичним власником вказаного вище об'єкту нерухомості, і відповідно має право юридично оформити своє право власності задля його реалізації на законних підставах. На її неодноразові звернення, починаючи з 2010 року, правління ГБК "Лівобережний - 2" відмовляється надати їй необхідний пакет документів, в тому числі і документи, що підтверджують право ГБК на користування земельною ділянкою, рішення про прийняття її в члени кооперативу та інші документи, без яких вона позбавлена можливості звернутися до відповідних реєстраційних органів та оформити своє право власності на об'єкт нерухомого майна. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Кисловський М.А. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить суд в рішенні закріпити тільки право користування об'єктами, які входять до неподільного фонду кооперативу (енергопостачання, водопостачання, каналізація). Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що з 18 листопада 2009 року позивач є членом ГБК "Лівобережний - 2", їй передано місце під будівництво з об'єктом нерухомості № 1090-06 в ПК № 2. Станом на 01 грудня 2013 року, позивачем було в повному обсязі сплачено пайовий внесок в пайовий фонд ГБК "Лівобережний - 2". Заборгованості перед кооперативом позивач станом на 01 грудня 2013 рік не має. Персоніфікований пай позивача в майні ГБК "Лівобережний - 2" складається з закінченого будівництвом об'єкту, гаражу № 1090-06 в ПК № 2 у складі гаражів [ADDRESS] та № 17, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, б-р Незалежності, 2, ГБК "Лівобережний - 2", блок № 0. Даний гараж [ADDRESS] розташований на земельній ділянці, наданій в оренду ГБК "Лівобережний - 2". В цілому конструкція гаражу [ADDRESS], знаходиться в нормальному стані та можлива його подальша безпечна в конструктивному відношенні експлуатація. Дані обставини підтверджуються наступними документами: свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 236814, випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серія ААВ № 008048, рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної ради Дніпропетровської області № 369 від 18 листопада 2009 року, довідками, виданими позивачу головою правління ГБК "Лівобережний - 2", державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 630761 від 26 квітня 2010 року, технічним паспортом на гараж [ADDRESS], договором оренди земельної ділянки № 11147 від 19 лютого 2010 року, технічним висновком за результатом обстеження стану будівельних конструкцій гаража № ІІ-100/13 від 17 грудня 2013 року, виконаний ДП "Проектний інститут "Дніпродзержинськцивільпроект". Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України чітко визначено, що право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважаються набутими правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно Закону України "Про кооперацію" від 10 липня 2003 № 1087-ІУ (в редакції зі змінами станом 4 червня 2009 року N 1448-УІ) встановлено, що у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається… членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав", вирішуючи спори про захист права власності на майно, суди повинні виходити з того, що правовий режим майна визначається з урахуванням законодавства, яке було чинним на момент створення (набуття) відповідного майна. Подальша зміна законодавства не повинна призводити до погіршення становища володільця майна, оскільки інакше порушуватиметься конституційний принцип про незворотність дії закону у часі. Враховуючи вище викладене на

Outcome: approved