Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду АР Крим із позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько спадкодавець [PERSON] після якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,98 га, призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Октябрської сільської ради Ленінського району АРК, лот №23. Позивач є спадкоємцем за законом, однак через невідповідність правовстановлюючого документу на право приватної власності на земельну ділянку нормам закону та відсутність витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. За захистом своїх прав позивач звернувся до суду. У судовому засіданні позивач, його представник на позові наполягають з наведених в ньому підстав. Додатково пояснили, що позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті батька, а тому має право на всю земельну ділянку. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі у позивача не має можливості через невідповідність правовстановлюючого документу на право приватної власності на земельну ділянку нормам закону та відсутність витягу з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки. Також пояснили, що відповідач [PERSON], який є братом позивача, спадщину шляхом спільного проживання із померлим не прийняв, оскільки фактично з батьком не проживав, а лише іноді проживав на території домоволодіння в окремому приміщенні. Відповідач [PERSON], його представник в судовому засіданні позов визнали частково та пояснили, що вони визнають право позивача лише на 2/3 частки спірної земельної ділянки (з урахуванням частки [PERSON]), оскільки відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька шляхом спільного проживання із померлим та має право на частку спадкового майна. Підтвердили, що відповідач [PERSON] на час смерті батька дійсно проживав спільно із спадкодавцем за однією адресою. Представник відповідача Октябрської сільської ради у судове засідання не з,явився, був повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Вислухавши позивача, його представника, відповідача [PERSON], його представника, дослідивши матеріали справи та давши їм оцінку у сукупності, суд знаходить позов частково обґрунтованим з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO], його батьками записані: [PERSON] - батьком, [PERSON] - матір'ю (а.с. 13). Таким чином суд вважає встановленим, що позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON], а отже є спадкоємцем за законом. Згідно довідки виконкому Октябрської сільської ради від 17.01.2014 року померлий [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], разом із ним проживали та були зареєстровані: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син (а.с. 35). Згідно копії державного акту серії ІV-КМ №047756 виданого 04 жовтня 2002 року Ленінською РДА [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,98 га для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с. Октябрське, Октябрської сільської ради, лот №23 (а.с.5). Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №10-09/24 від 13.01.2014 року вартість земельної ділянки, розташованої на території Октябрської сільської ради, лот №23, площею 4,98 га, що була надана [PERSON], складає 188815,53 грн. (а.с. 33-34). Згідно Постанови Верховної Ради України "Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі" від 13.03.1992 року, Рекомендацій по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій, затверджених головою Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.05.1992 року, ст. 5,6 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року надана земельна ділянка має бути розташована у межах території даної Ради. Таким чином, судом встановлено, що за життя померлий [PERSON] на підставі державного акту серії ІV-КМ №047756 на право власності на земельну ділянку був власником земельної ділянки загальною площею 4,98 га, наданої для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Октябрської сільської ради, в якому через недбалість відповідальних за заповнення та видачу державних актів осіб було невірно зазначено адресу розміщення земельної ділянки. Також на думку суду, відсутність відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі не може бути підставами для позбавлення спадкоємця права на отримання спадкового майна (земельної ділянки), право власності спадкодавця на яке підтверджується відповідним правовстановлюючим документом (державним актом). Відомостей про визнання даного державного акту недійсним, його анулювання сторонами суду не надано. З копії свідоцтва про смерть (а.с. 4) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у с. Октябрське, Ленінського району АРК. Як вбачається з копії спадкової справи після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернувся [PERSON] - спадкоємець за законом (син), [PERSON] (дружина) відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивача [PERSON] (а.с. 24-32). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Ленінської державної районної нотаріальної контори АРК про відмову у вчинені нотаріальної дії від 30.07.2013 року, нотаріус не має можливості видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через те, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку не відповідає вимогам закону та у позивача відсутній витяг з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку (а.с. 6). Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей кодекс застосовується до правовідносин, які виникли з 1 січня 2004 року, а також до спадщини, яка відкрилась, але не була ніким прийнята на момент вступу його в законну силу. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер у [INFO], до спадщини, яка відкрилася після його смерті, застосовуються положення ЦК України 2003 року. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивач через те, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку не відповідає вимогам закону та у позивача відсутній витяг з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. У той же час суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на всю земельну ділянку, оскільки відповідно до ст. 1268 ЦК України шляхом постійного спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] спадщину після його смерті прийняв також син [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Октябрської сільської ради від 17.01.2014 року (а.с. 35), адресною довідкою на відповідача (а.с. 64) та обставинами, встановленими в ході розгляду цивільних справ за участю сторін (а.с. 54-55, 56-57, 58-59, 61-62). Зазначеними судовими рішеннями встановлений факт постійного непроживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS], лише з 2005 року. За таких обставин суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] також прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], а тому має право на 1/3 частку спірної земельної ділянки (з урахуванням відмови спадкоємця [PERSON] від своєї частки на користь спадкоємця [PERSON]), є належним відповідачем у справі, а тому в задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності за позивачем на 1/3 частку спірної земельної ділянки слід відмовити. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, Октябрська сільська рада є неналежним відповідачем, оскільки є інша особа, яка також прийняла спадщину, а тому в позові до неї слід відмовити. Оскільки до встановлення точної ціни позову судом позивачу був попередньо визначений для сплати судовий збір у сумі 229,40 грн., і позивачем було оплачено 229,70 грн., враховуючи, що ціна позову за даною позовною заявою становить 188815,53 грн. (а.с. 34), пропорційно задоволеним судом вимогам з позивача [PERSON] на користь держави слід стягнути недоплачену ним суму судового збору - 1029,07 грн. На підставі Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" та

Outcome: partial