Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з ПрАТ «СК «НОВА» страхового відшкодування з у розмірі 39 065,31 грн., 3% річних у розмірі 516,94 грн., пені у розмірі 7 534,79 грн., витрат пов'язаних з транспортуванням пошкодженого автомобіля у розмірі 850,00 грн., понесених витрат по оплаті проведення експертизи у розмірі 800,00 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. та судового збору. Вимоги мотивує тим, що 18.05.2015 року по вул. Севастополя, 22 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Додж Вайпер», д.н.з. [NUMBER], «Шкода», д.н.з. [NUMBER], та автомобіля «КІА», д.н.з. [NUMBER], в результаті чого автомобілі отримали значні механічні пошкодження. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Додж Вайпер» [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Нова» відповідно до полісу серії АІ № 5838288. У зв'язку зі скоєною дорожньо-транспортною пригодою відповідач був повідомлений про настання страхового випадку, однак його представник на місце ДТП для огляду пошкоджених автомобілів не з'явився, її автомобіль представником відповідача було оглянуто лише поверхово 02.06.2015 року, тобто через 11 робочих днів після настання ДТП. Через це нею було прийнято рішення про проведення незалежної експертизи з метою встановлення всіх пошкоджень, у тому числі прихованих, та визначення реального розміру шкоди, нанесеної пошкодженням автомобіля. Експертиза проводилася спеціалістом [PERSON] На адресу відповідача 26.06.2015 року була надіслана телеграма № 10415 із запрошенням представника відповідача прийняти участь у проведенні незалежної експертизи, на що відповідач не відреагував жодним чином та свого представника не направив. Згідно звіту № 2572 «Про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу» від 30.06.2015 року вартість відновлювального ремонту її автомобіля складає 49 686,91 грн. без ПДВ та 58 424,29 грн. з ПДВ. 10 липня 2015 року нею відповідачу подано заяву про виплату страхового відшкодування разом з вищевказаним звітом про оцінку вартості матеріального збитку від 30.06.2015 року. Відповідач ніяким чином не повідомив її про прийняте ним рішення, не надав висновків щодо розміру страхового відшкодування, визначеного відповідачем за наслідками огляду її пошкодженого автомобіля страховим комісаром. В порушення визначених законом строків виплати ПрАТ «СК «Нова» лише 23 листопада 2015 року було здійснено перерахування коштів у розмірі 6 453, 00 грн. та 14.12.2015 року - 12 905,98 грн. Загалом було перераховано 19 358,98 грн. Станом на сьогоднішній день відповідачем не здійснено жодних інших виплат, чим порушено її право на отримання страхового відшкодування у повному об'ємі у відповідності до закону та умов страхового договору. Позивач також просить стягнути з відповідача відповідно положень ст. 36 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" пеню у розмірі 7 534,79 грн. та згідно ст. 625 ЦК України 3% річних у розмірі 516,94 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 11.10.2015 року по 21.03.2016 року, а також понесені витрати по оплаті транспортування пошкодженого автомобіля у розмірі 850,00 грн., за проведення експертного дослідження у розмірі 800,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. та судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явилася, представником позивача [PERSON] до суду подано заяву про розгляд справи без його участі, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, при цьому також зазначив, що відповідачем 28.03.2016 року було здійснено перерахунок грошових коштів на картковий рахунок позивача у розмірі 2 000,00 грн. без повідомлення призначення платежу; не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як убачається із постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 26.05.2015 року, [PERSON] 18.05.2015 року о 18 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Додж», д.н.з. [NUMBER], по вул. Г. Севастополя, 22 у м. Києві порушив п. п. 12.1, 11.4. ПДР України, оскільки не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху де здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Шкода» д.н.з. [NUMBER], після чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «КІА» д.н.з. [NUMBER], після чого здійснив наїзд на перешкоду - дерево, в результаті чого три автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 11). Відповідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як убачається із матеріалів справи, власником пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді автомобіля КІА д.н.з. [NUMBER], є [PERSON] На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди станом на 18.05.2015 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Додж", д.н.з. [NUMBER], була застрахована у ПрАТ "СК "Нова" відповідно до полісу № АІ/5838288 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 9). Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ч. 1 ст. 990 ЦК України). Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. 10 липня 2015 року позивач звернулася до ПрАТ «СК «Нова» із заявою про виплату страхового відшкодування, яка зареєстрована за вхідним № 24572, до заяви було долучено звіт про оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу» від 30.06.2015 року (а.с. 10). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Позивач зазначає, що ПрАТ «СК «Нова» не повідомило її про прийняте ним рішення, не надало висновків щодо розміру визначеного страхового відшкодування за наслідками огляду пошкодженого автомобіля позивача страховим комісаром. Весь цей час її автомобіль простояв на оплачуваній стоянці за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 16, на яку був доставлений за допомогою евакуатора, так як знаходився в нерухомому стані, а також за допомогою евакуатора її пошкоджений автомобіль був доставлений на територію відповідача для огляду автомобіля страховим комісаром. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За повідомленням позивача представник відповідача протягом десяти днів з часу отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не проводив огляд пошкодженого автомобіля [PERSON], у зв'язку з цим позивач самостійно зверталася до спеціаліста для встановлення вартості заподіяної внаслідок ДТП шкоди, при цьому нею було здійснено оплату за проведення оцінки транспортного засобу у розмірі 800,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 82 від 03.07.2015 року, виданою ТОВ «Естімейт Плюс» (а.с. 12 зв.). Пунктами 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати у розмірі 800 грн. на проведення експертного дослідження оцінки пошкодження автомобіля (а.с. 12 зв.). Згідно звіту № 2572 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 30.06.2015, складеного спеціалістом ТОВ «Естімейт Плюс», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «КІА», д.н.з. [NUMBER], складає 58 424 грн. 29 коп. (а.с. 12-17). Суд приймає до уваги вказаний звіт спеціаліста по визначенню розміру заподіяної позивачу у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоди, оскільки у його спростування будь-яких доказів відповідачем не надано. За повідомленням позивача, відповідачем 23.11.2015 року були сплачені кошти у розмірі 6 453 грн. та 14.12.2015 року у розмірі 12 905 грн. 98 коп., що загалом складає суму 19 358 грн. 98 коп. За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 39 065 грн. 31 коп., що становить різницю між визначеною спеціалістом оцінкою вартості заподіяної шкоди пошкодженням автомобіля у розмірі 58 424 грн. 29 коп. та виплаченою сумою страхового відшкодування 19 358 грн. 98 коп. Також за повідомленням представника позивача після подачі позову відповідачем ще була сплачена [PERSON] сума 2 000 грн. Разом з тим, як убачається зі змісту полісу № АІ/5838288 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за шкоду заподіяну майну страхова сума визначена у розмірі 50 000 грн. У зв'язку з цим розрахунок різниці невиплаченого страхового відшкодування має проводитися, виходячи із суми 50 000 грн., що відповідно укладеного з відповідачем договору страхування є лімітом відповідальності. З урахуванням вказаних обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 28 641 грн. 02 коп. (50 000 грн. - 19 358,98 грн. - 2 000 грн.). Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Отже, з урахуванням тих обставин, що заяву позивача про виплату страхового відшкодування з доданими до неї документами ПрАТ "СК "Нова" отримало 10.07.2015 року, виплата останнім коштів, згідно вимог закону, повинна була бути здійснена не пізніше 10.10.2015 року. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З посиланням на вказані норми закону позивач просить стягнути з відповідача пеню за період прострочення виплат у розмірі 7 534 грн. 79 коп. (39 065,31 грн. х 44% - подвійна облікова ставка НБУ/365 х 160 днів) та 3 % річних в сумі 516 грн. 94 коп., виходячи із суми заявлених вимог 39 065,31 грн. Разом з тим, оскільки на час подання позову розмір невиплаченого страхового відшкодування становив у розмірі 30 641 грн. 02 коп., пеня відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за прострочення виплати страхового відшкодування за заявлений період з 11.10.2015 року по 21.03.2016 року складає у розмірі 5 983 грн. 81 коп. Три проценти річних за вказаний період становить в сумі 408 грн. Як роз'яснено у п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). За викладених обставин позов підлягає задоволенню частково у частині вимог про стягнення суми страхового відшкодування, пені та 3 % річних. Позивачем понесені витрати на транспортування пошкодженого автомобіля евакуатором з місця ДТП у розмірі 400 грн. та на транспортування автомобіля на територію відповідача для огляду транспортного засобу у розмірі 430 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 021 від 18.05.2015 року (а.с. 7) та квитанцією № 00061 від 25.06.2015 року за транспортні послуги (а.с. 8). У зв'язку з цим вказана сума 830 грн. за двома квитанціями підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вимоги у частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. задоволенню не підлягають, так як доказів про понесення таких витрат матеріали справи не містять. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial