Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за договорами банківського вкладу, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем було укладено договори вкладу : 1/ договір № SAMDNWFD0070083194800 від 26.02.2014 року на суму 9000 євро, мінімальний строк вкладу 3 місяці, з відсотковою ставкою щомісячно 9% річних, 2/ № SAMDNWFD0070083194000 від 26.02.2014 року на суму 17 841,10 грн., мінімальний строк вкладу 3 місяці, з відсотковою ставкою щомісячно 18 % річних, 3/ № SAMDNWFD0070083195300 від 26.02.2014 року на суму 1710,71 євро , мінімальний строк вкладу 1 місяць, з відсотковою ставкою щомісячно 8 % річних. Дані договори були оформлені в м. Севастополь та підписані ним особисто. Дані договори були наслідком завершення строку дії попередніх договорів, укладених ним з ПАТ КБ ПриватБанк 25.11.2013 року строком на 3 місяці, а саме : 1/ договору вкладу № SAMDNWFD0070021805300 від 23.11.2013 року на суму 10 563,61 євро зі щомісячною ставкою 5,5 % річних, 2/ № SAMDNWFD0070021801700 від 23.11.2013 року на суму 17 140,71 грн. За щомісячною ставкою 16 % річних. Таким чином, 26.02.2014 року відбулося лише переоформлення вищезазначених договорів вкладу, грошові кошти йому за даними договорами не видавалися та ним не вносилися, а відбулося їх переведення із одного особового рахунку на інший. 13.05.2014 р. та 01.08.2014 р. він отримав довідки Кримського регіонального відділення ПАТ КБ ПриватБанк , згідно яких Банк підтвердив наявність у нього трьох особистих рахунків "Стандарт" із зазначенням залишків коштів на цих рахунках. Він звернувся до ПАТ КБ Приватбанк із заявою щодо повернення вкладів за договорами № SAMDNWFD0070083194800 від 26.02.2014 року на суму 9000 євро, №SAMDNWFD0070083194000 від 26.02.2014 року на суму 17 841,10 грн., № SAMDNWFD0070083195300 від 26.02.2014 року на суму 1710,71 євро, на яку отримав лист відмову від відповідача від 24.08.2015 року, яка мотивована тим, що через політичні події в країні виникли складнощі із обслуговуванням депозитів та рахунків відкритих у відділеннях ПАТ КБ ПриватБанк та внаслідок окупації території АРК та м. Севастополь, банком припинена діяльність у даному регіоні. Позивач зазначає, що станом на час звернення із позовом до суду грошові кошти за договорами вкладу разом із процентами йому не повернуті. На підставі викладеного, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 24.05.2017 р., 18.09.2017 р. позивач [PERSON] прохав суд стягнути із відповідача : 1/ суму заборгованості за договором банківського вкладу SAMDNWFD0070083194000 від 26.02.2014 року в розмірі 33728,83 грн., з яких сума основного боргу 17 841,10 грн., відсотки станом на 20.09.2017 року - 15887,73 грн.; 2/ суму заборгованості за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070083195300 від 26.02.2014 року в розмірі 2273,04 євро, з яких сума основного боргу 1710,71 євро, відсотки станом на 20.09.2017 року - 562,33 євро; 3/ суму заборгованості за договором банківського вкладу № SAMDNWFD0070083194800 від 26.02.2014 року в розмірі 12361,62 євро, з яких сума основного боргу 9000 євро, відсотки станом на 20.09.2017 року - 3361,62 євро. В судове засідання [PERSON] не з'явився, представник позивача [PERSON] позо підтримав та прохав його задовольнити, обгрунтовуючи позовні вимоги обставинами, викладеними в позовній заяві, вважав, що при вирішенні справи має бути співставлено час закінчення попередніх договорів вкладу та суми, які за ними вносилися із процентами, які були нараховані та те, що відповідач на виконання ухвали суду про забезпечення доказів на надано доказів повернення Банком позивачу грошових коштів за попередніми договорами вкладу. Представник відповідача ПАТ КБ ПриватБанк в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. ПАТ КБ ПриватБанк направив до суду письмові заперечення на позов, мотивовані тим, що позивач не надав належних доказів внесення коштів за трьома договорами вкладів та належних доказів укладення даних договорів. Відповідно до заперечень відповідач прохав суд в задоволенні позову відмовити. З'ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивачем [PERSON] по справі надано до суду копії наступних договорів банківського вкладу із ПАТ КБ ПриватБанк: договір № SAMDNWFD0070083194800 від 26.02.2014 року на суму 9000 євро, мінімальний строк вкладу 3 місяці, з відсотковою ставкою щомісячно 9% річних; договір № SAMDNWFD0070083194000 від 26.02.2014 року на суму 17 841,10 грн., мінімальний строк вкладу 3 місяці, з відсотковою ставкою щомісячно 18 % річних; договір № SAMDNWFD0070083195300 від 26.02.2014 року на суму 1710,71 євро, мінімальний строк вкладу 1 місяць, з відсотковою ставкою щомісячно 8 % річних. (а.с. 10-12). Також позивачем по справі [PERSON] надано до суду копії довідок 13.05.2014 р. та 01.08.2014 р. в Кримського регіонального відділення ПАТ КБ ПриватБанк , згідно яких у нього у ПАТ КБ ПриватБанк маються трьох особових рахунки "Стандарт" із зазначенням залишків коштів на цих рахунках, а саме : від 26.02.2014 р. - 9062,13 євро, від 26.02.2014 р. - 1721,20 євро, від 26.02.2014 р. - 18087,45 грн. (а.с. 13,14). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, що підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Положення ст. 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Згідно з п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516 залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час ? час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ Оскільки позивач [PERSON] не надав суду ні оригінали договорів, ні квитанції, чи ощадної книжки або іншого належного документа про внесення коштів за даними договорами вкладу, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України), суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача грошових коштів за договорами вкладів №SAMDNWFD0070083194000 від 26.02.2014 року, № SAMDNWFD0070083195300 від 26.02.2014 року, № SAMDNWFD0070083194800 від 26.02.2014 року задоволенню не підлягають. При цьому, суд не знаходить належними та допустимими доказами внесення грошових коштів за договорами вкладів №SAMDNWFD0070083194000 від 26.02.2014 року, №SAMDNWFD0070083195300 від 26.02.2014 року, № SAMDNWFD0070083194800 від 26.02.2014 року довідки Кримського регіонального відділення ПАТ КБ ПриватБанк , згідно яких у нього у ПАТ КБ ПриватБанк маються три особових рахунки "Стандарт". Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верхового Суду України, висловленою у постанові від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-118цс14, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України та відображені в ухвалі ВССУ від 02.06.2016 року по справі № 654/535/15-ц. Разом із тим, в судовому засіданні судом оглянуто та досліджено надані представником позивача оригінали договору вкладу № SAMDN80000738639610 від 16.10.2013 року на суму 10350 євро, квитанції від 16.10.2013 року про внесення коштів по даному договору на суму 10350 євро; договору вкладу № SAMDN26000738641294 від 16.10.2013 року на суму 17000 грн., квитанції від 16.10.2013 року про внесення коштів по даному договору на суму 17000 грн. Ухвалою суду від 25.07.2017 року у відповідача витребувано інформацію щодо повернення [PERSON] коштів, в тому числі і за даними договорами вкладу від 16.10.2013 року. З заяви із додатками, що надійшли до суду 20.09.2017 року від ПАТ КБ ПриватБанк вбачається, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у даній справі щодо отримання позивачем [PERSON] грошових коштів за двома договорами вкладу від 16.10.2013 року. Разом із тим, враховуючи, що суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, а предметом спору є заборгованість за договорами вкладу №SAMDNWFD0070083194000 від 26.02.2014 року, №SAMDNWFD0070083195300 від 26.02.2014 року, № SAMDNWFD0070083194800 від 26.02.2014 року , а не за договорами вкладу від 16.10.2013 року щодо яких позовні вимоги не заявлялися, суд вважає, що позивач не позбавлений відповідного права щодо звернення до суду для захисту своїх прав, а суд не може виходити за межі позовних вимог.

Outcome: dismissed