Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] (надалі також - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який 29.01.2014 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню доньки. Окрім того, відповідач не цікавиться здоров'ям та життям дитини, морально та матеріально не підтримує її та не приймає ніякої участі у її вихованні. При цьому зазначила, що всі обов'язки по її утриманню та вихованню виконує самостійно. У судовому засіданні позивач поданий позов підтримала повністю з підстав, викладених у ньому. В подальшому написала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з'явився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, надав суду висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 18.08.2009 р. (а.с. 6). Згідно довідки КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5» Житомирської міської ради №347 від 21.02.2017 року дитина зареєстрована та проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно довідки директора міської гімназії №3 Дорошенко М.В. №61 від 15.02.2017 року, [PERSON] не приймає участі у шкільному вихованні доньки [PERSON], не відвідує батьківські збори, не спілкується з вчителями з приводу навчання його доньки (а.с.16). Згідно довідки-розрахунку щодо нарахування заборгованості по сплаті аліментів Житомирського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області №5229 від 23.02.2017 року, за [PERSON] станом на 01.02.2017 року заборгованість становить 18196,06 грн. (а.с.18). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що [PERSON] участі у вихованні доньки не приймає, матеріальної допомоги не надає, вихованням та утриманням займається їх мати. Вказані факти також підтверджені в заяві [PERSON], яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування (рішення міськвиконкому від 15.11.2017 року №1079), [PERSON] добровільної участі у вихованні доньки не бере, станом її здоров'я, фізичного та духовного розвитку у сім'ї не цікавиться. Тому виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.43-44). З огляду на викладене, враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по вихованню, догляду та утриманню доньки, не турбується про її життя, та відсутність у справі доказів того, що відповідач не робить цього з поважних причин, тобто доведеність того, що останній ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, суд вважає, що з урахуванням обставин даної справи є виправданим застосування такого крайнього заходу як позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON]. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved