Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

21.06.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] та передати дитину органу опіки та піклування для встановлення відповідного статусу та влаштування дитини до сімейних форм виховання або до державного закладу. В обґрунтування позову зазначила, що є бабусею малолітньої [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дитини є [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] помер [INFO] . Після смерті чоловіка, відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Всі питання щодо виховання онуки вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Грошові кошти навіть на життєво важливі потреби доньки вона не надає вже більше 2-х років. При цьому, оформлену соціальну допомогу (пенсію) по втраті годувальника, яка оформлена на доньку [PERSON] , отримує та витрачає на власні потреби. [PERSON] з народження разом з батьками проживала в її будинку, і від народження вона її доглядала. У Талаківці вона відвідувала дитячий садочок, на даний час ходить до школи, займається у творчих гуртках. Мати дитину покинула не вперше. Спочатку у серпні 2011 року відповідач покинула родину (доньку та чоловіка) та поїхала до АР Крим, жила там деякий час. Після цього вона переїхала до м. Змієва, імовірно до майбутнього чоловіка [PERSON] . З цього часу [PERSON] стала їй не потрібна і вона перестала цікавитися її життям. 27.06.2013 року [PERSON] оформила та передала нотаріальну заяву, відповідно до якої надала згоду на тимчасове проживання малолітньої дочки [PERSON] з бабою [PERSON] . Йшов час, дитина вже маму стала забувати, адже та з нею не спілкувалася навіть телефоном. Про участь у вихованні, догляді, забезпеченні їжею та одягом взагалі не йшлося. З метою захисту інтересів дитини, у липні 2015 року вона звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач підтвердила, що дійсно не бере участі у вихованні [PERSON] , адже вона у новому шлюбі, живе у м. Змієві та у неї народилися інші діти. 17.11.2015 року по зазначеній справі №264/4261/15-ц було винесено рішення, відповідно до якого [PERSON] . [INFO] позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Однак, 26.01.2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.11.2015 року скасувала, оскільки недоведені обставини, що мають значення для справи. У задоволенні моїх позовних вимог до [PERSON] , треті особи - орган опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради, служба у справах дітей Зміївської районної адміністрації Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовила. Після рішення суду, [PERSON] забрала дочку у нову родину в м. Зміїв, однак [PERSON] прожила там до лютого 2017 року, коли мати знову привезла її до бабусі і залишила без жодних пояснень. Коли [PERSON] проживала з матір`ю, остання не приділяла належної уваги щодо її виховання та утримання, дитина була погано одягнена, не доглянута, медичне обстеження, якого вона потребувала, не проходила. Після повернення [PERSON] у Талаківку, стан її здоров`я погіршився і вона звернулася до лікаря-кардіолога, дитина проходила обстеження та лікування. З лютого 2017 року, [PERSON] жодного разу не цікавилася своєю дочкою. Як стало відомо, вона покинула на чоловіка і інших своїх дітей, на даний час місце знаходження її невідоме. [PERSON] зазначила, що вона, як бабуся, створює всі належні умови для нормального розвитку дитини, її життя та виховання. [PERSON] навчається в Талаківській ЗОШ №58, куди її мати жодного разу не навідувалася. Крім того, онука відвідує гуртки, де розвиває свої таланти. На даний час стало питання захисту інтересів дитини, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Ухвалою від 03.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 14.11.2019 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Належним чином повідомлена про розгляд справи, у тому числі, шляхом розміщення оголошенням на офіційному сайті судової влади, відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Представник третьої особи - служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області у судове засідання не з`явився, начальник служби Чиркова С.М. звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи без участі представника, просить ухвалити рішення в інтересах дитини. Від представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Бартош Н.О. надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідністю зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідністю зі ст. 165 СК України право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1- 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . (а. с. 13, 14). Батько дитини [PERSON] помер [INFO] . (а. с. 16). [PERSON] 27.06.2013 склала заяву, де справжність її підпису засвідчено приватним нотаріусом Зміївського РНО Гаврильєвим В.І., в якій надала згоду на тимчасове проживання малолітньої [PERSON] разом з бабою [PERSON] (а. с. 17). Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.11.2015 року в справі №264/4261/15-ц [PERSON] . [INFO] позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . (а. с. 18-20). Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26.01.2016 року рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.11.2015 року скасовано, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовлено. (а. с. 21-25). Малолітня [PERSON] проживає разом з бабою [PERSON] , що підтверджується довідками Талаківської селищної ради м. Маріуполя Донецької області від 06.09.2017 та від 21.02.2019. (а. с. 29). Згідно характеристики, [PERSON] навчається в Маріупольській ЗОШ №58 з першого класу, характеризується, як старанна, дисциплінована, працелюбна та уважна учениця. Вихованням займається бабуся та тітка дитини [PERSON] (а. с. 31). [PERSON] є учасником творчих об`єднань КУ "Центр культури та дозвілля с. Талаківка": хореографічне об`єднання "Фантазія", вокальне об`єднання "Родничек", Арт-студія "Капитошка". Дитина приймає активну участь у концертних програмах, виставках та різних сільських заходах, що підтверджується довідкою директора КУ "ЦКіД с. Талаківка". (а. с. 32). З 23.04.2019 по 03.05.2019 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в педіатричному відділенні КЗ "МТМО здоров`я дитини та жінки" м. Маріуполя. (а. с. 33). З акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] вбачається, що вона займає житлове приміщення 63 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Санітарний стан житлового будинку задовільний. (а. с. 34). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 26.09.2019, [PERSON] з лютого 2017 року життям, здоров`ям, навчанням своєї дочки [PERSON] не цікавиться. Вихованням та утриманням займається бабуся дитини [PERSON] . Враховуючи інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . (а. с. 102-104). Суд погоджується з зазначеним висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів, оскільки зазначений висновок відповідає фактичним обставинам справи, встановленим на підставі досліджених під час судового розгляду доказів. Позивачем [PERSON] надано належні та допустимі докази, якими підтверджується, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою, з якої вони можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважно право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їх заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Заяв про передання їм дітей, до суду не находило. За змістом ч. 5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо: забезпечення пріоритетних форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не ставила питання про відшкодування понесених нею судових витрат, питання про їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України, не вирішувалося.

Outcome: approved