Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Кримське республіканське підприємство "Вода Криму" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 972,30 грн., та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є абонентом, їй надані послуги з водопостачання та водовідведення, відповідач має заборгованість станом на жовтень 2013 року в сумі 972,30 грн., але заборгованість не погашена, що стало підставою для звернення з позовом до суду. Правовою підставою позовних вимог зазначено ст.11,525,526,610,612,625 Цивільного кодексу України, ст.ст.67,68 ЖК України. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, була сповіщена належним чином. Згідно заперечення від 06.02.2014 року вимоги позову не визнані, з розрахунком не згодна, просила застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.526,527 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін згідно з договором. Одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається, за виключенням випадків, передбачених законом. Згідно ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.1 Закону України „Про житлово - комунальні послуги" передбачає, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч.1 ст. 68 ЖК України, пункту 5 частини третьої ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги; споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При такому положенні, виходячи з приписів законодавства, яке регулює спірні правовідносини, споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Спірні правовідносини сторін регулюються ст.ст. 526, 903 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. На підставі ст.22 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Судом встановлено, що відповідач є абонентом КРП "Вода Криму", основним наймачем [ADDRESS] (а.с.5-12), згідно особового рахунку має заборгованість з січня 2000 року та станом на жовтень 2013 року в сумі 972,30 грн., яка на дату слухання справи не погашена. Відповідачу були направлені повідомлення про необхідність оплати заборгованості, які залишені без задоволення. Відповідачем доказів протилежного суду не представлено. Що стосується розміру боргу за отримані послуги, що підлягає стягненню з відповідача, то в цій частині суд дійшов висновку про необхідність застосування загального строку позовної давності у три роки, встановленого ст.71 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), оскільки правовідносини виникли до введення в дію нового Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року), і продовжувалися до часу звернення з позовом до суду, також є заява відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, передбачені статтею 257 ЦК України (в редакції 2003 року). Відповідно ст.257 ЦК України, встановлений 3-річний строк для звернення до суду за захистом порушеного права, який є процесуальним і з пропуском якого втрачається право на виконання відповідних дій. Тому, беручи до уваги всі зазначені обставини, аналізуючи докази у справі, подання позивачем позову 13.11.2013 року, заяви про видачу судового наказу - 31.10.2013 року із заборгованості, що в цілому виникла за період з січня 2000 року та станом на жовтень 2013 року, з урахуванням строку позовної давності, та часткової оплати боргу, стягненню підлягає заборгованість з жовтня 2010 року по жовтень 2013 року в сумі 220,28 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Також, в порядку ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, що підтверджуються матеріалами справи.

Outcome: partial