Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариства комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] та КС "Альянс Україна" про звільнення майна з-під арешту, третя особа, яка не зхаявляє самостійних вимог : відділ державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області. Свої вимоги мотивує тим , що 19.09.2008 року між [PERSON] Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № VІKWGА0000000741, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 34703,80 (Долар США). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] і відповідач 19.09.2008 уклали договір іпотеки від 19.09.2008 року. Згідно п. 33.3 (умов) договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 3-кімнатну квартиру, загальною площею 84.70 кв.м , що розташована за адресою: Винницька область , м Козятин, вул Котовского, 14/3., яке належить відповідачу. 18.01.2012 року державним виконавцем державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції [PERSON] , при примусовому виконанні об'єднаного виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON], накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Вищезазначене обтяження державного виконавця Аніцької Ю.В. зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. В даному випадку договір іпотеки був укладений, як зазначено вище, 19.09.2008 року, а постанова про накладення арешту 18.01.2012 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Позивач в судове засідання не з'явивсь, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак\~ представник позивача - [PERSON] до суду надіслав заяву, в якій позовні \~вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, однак\~ до суду\~ подала заяву, в якій позовні\~ \~вимоги\~ \~визнає, просить справу розглядати в її відсутності. Представник відповідача КС "Альянс Україна" -[PERSON] в судове засідання не з"явилась, хоча про день та час слухання справи була належним чином повідомлена , але до суду подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов не визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачкою [PERSON] необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх небудь прав та інтересів. Судом встановлено, що\~ 19.09.2008 року між [PERSON] Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № VІKWGА0000000741, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 34703,80 (Долар США)( а.с. 5-9). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] і відповідач 19.09.2008 уклали договір іпотеки від 19.09.2008 року( а.с. 10-17). Згідно п. 33.3 (умов) договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 3-кімнатну квартиру, загальною площею 84.70 кв.м , що розташована за адресою: Винницька область , , м Козятин, вул Котовского, 14/3, яке належить відповідачці [PERSON] ( а.с. 16). 18.01.2012 року державним виконавцем державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції [PERSON]; Ю.В. при примусовому виконанні об'єднаного виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки (а.с.19). Вищезазначене обтяження державного виконавця Аніцької Ю.В. зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року, на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. В даному випадку договір іпотеки був укладений, як зазначено вище, 19.09.2008 року, а постанова про накладення арешту 18.01.2012 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved