Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ "Банк "Фінанси та кредит" про визнання несправедливими умов кредитного договору № 10Т від 09.01.2008 року. Обгрунтовуючи свої вимоги, пояснив, що 09.01.2008 року він уклав зазначений договір з АТ "Банк "Фінанси та кредит", відповідно до якого отримав кошти в розмірі 15000,00 грн. Вважає, що укладений договір не відповідає нормам чинного законодавства, тому як деякі умови договору є несправедливими. В договорі суттєво порушений баланс прав та обов'язків сторін. Зокрема, несправедливми умовами є право банка в односторонньому порядку змінювати відсоткову ставку та вимагати дострокового погашення позичкової заборгованості. Тому, посилаючись на положення ЗУ "Про захист прав споживачів", просить визнати ці умови несправедливими. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача до судового засідання не прибув, надавши письмові заперечення. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог на підставі пропуску строків позовної давності. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством " Банк "Фінанси та кредит" і позивачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 10Т, згідно якого банк надав позивачу строковий кредит у сумі 15000, 00 грн. , на строк з 09.01.2008 року по 09.01.2011 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом, а позивач [PERSON] зобов'язався виконувати належним чином інші умови кредитного договору. (а.с. 3-5). Відповідно до п. 7.4 Договору він може бути змінений або доповнений за взаємною згодою Сторін. Відповідно до ст. 251 ч. 1 ЦК України - строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ч. 1 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦП України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 259 ЦК України зазначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Дослідженням умов кредитного договору та матеріалів справи встановлено, що договір про збільшення позовної давності не укладався, а тому судом при розгляді справи враховується загальна позовна давність. Відповідно до положень ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до кредитного договору № 10Т від 09.01.2008 року, перебіг позовної давності у позивача за зазначеним кредитним договором почався з 09.01.2008 року. У Інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10-70/0/4-13 «Про окремі питання застосування строків позовної давності» від 16.01.2013 року зазначено, що у разі, якщо відповідач подав заперечення проти позову, пославшись на сплив позовної давності, то зазначена заява є підтвердженням того, що відповідач зробив заяву про застосування позовної давності. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, з урахуванням того, що позивач до суду з заявою про поновлення строків позовної давності не звертався, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з мотивів пропуску строку позовної давнини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed