Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 718991 від 27.09.2011 року в сумі 84540,23 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 27 вересня 2011 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 718991, згідно умов якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 50000,00 гривень на споживчі потреби зі сплатою 18 % річних кінцевим строком повернення не пізніше 26 вересня 2021 року. За посиланням АТ «Ощадбанк» Борщевич В.В. не належним чином виконував зобов`язання за вказаним договором (не сплачував частку кредиту та відсотками), в зв`язку з чим утворено заборгованість станом на 23.11.2018 року в сумі 84450,23 гривень (з урахуванням 3 % річних, інфляційної складової). Відповідач в добровільному порядку заборгованості за кредитним договором не сплачує, належну суму до теперішнього часу не повернуто, що змусило ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" в судовому порядку захищати свої майнові інтереси. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст. 130 ЦПК України, представником Сидор Г.Я (діє на підставі довіреності) надано в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 221 ЦПК України заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримано, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Інформацію про судові засідання 01.04.2019 р., 03.06.2019 р. для відповідача проживання якого є тимчасово непідконтрольна територія Донецької області ( [ADDRESS] ), - розміщено на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (здійснити повідомлення поштою за місцезнаходженням, шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв`язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення не видалося можливий). Повідомлення учасника процесу про судовий розгляд у наведений спосіб слід вважати належним в контексті статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» та ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Крім того, за наданою Міністерством соціальної політики України, на запит суду, інформацією відповідач [PERSON] з 20.11.2014 року перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Куп`янського району Харківської області, фактичне місце проживання - [ADDRESS] . Судові повістки направлені за встановленою адресою проживання [PERSON] повернуто з приміткою неможливості вручення адресату, за закінченням терміну зберігання. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 27 вересня 2011 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів укладено кредитний договір № 718991, умовами якого визначено, що банківською установою надано відповідачу кредит. Згідно до умов кредитного договору: - сума кредиту - 50000,00 гривень, строк кредитування - 10 років з терміном остаточного погашення не пізніше 26 вересня 2021 року; - за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка дорівнює - 18 % річних; - позичальник здійснює погашення кредиту шляхом сплати частки позикових коштів, процентів згідно Графіку оплати кредитної заборгованості; - зобов`язання позичальника забезпечено іпотекою майна (майнових прав) на житлову нерухомість (квартира [ADDRESS] ) (а.с. 53-56). З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що станом на 23.11.2018 року відповідач [PERSON] має перед АТ «Ощадбанк» заборгованість в загальній сумі 69721,67 гривень, яка складається з основного боргу (тіло кредиту) 40659,98 гривень, борг за нарахованими відсотками 29061,69 гривень (а.с. 4-7). За порушення грошового зобов`язання АТ «Ощадбанк» здійснено інфляційні нарахування на суму заборгованості. Згідно звіту щодо розрахунку сум інфляційний втрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 01.04.2013 р. по 23.11.2018 р. за кредитним договором № 718991 від 27.09.2011 року підсумовано інфляційне збільшення заборгованості в сумі 11857,65 гривень, три проценти від суми заборгованості - 2870,91 гривень (а.с. 8-12). На підставі зазначених доказів позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" ґрунтує заявлені вимоги. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом надано оцінку поданих позивачем доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступні норми права. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що позивач АТ «Ощадбанк» виконав свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] згідно кредитного договору № 718991 від 27.09.2011 року. Відповідно до п. 4.3.2 кредитного договору № 718991 від 27.09.2011 року [PERSON] зобов`язаний повернути кредит в сумі 50000,00 гривень, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань до договору сплатити штрафні санкції відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 5.2 за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за договором - позичальник зобов`язується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, але не менше денної відсоткової ставки за користування кредитом. В порушення погоджених сторонами умов договірних відносин відповідач [PERSON] не виконував умови зазначеного кредитного договору № 718991 від 27.09.2011 року, порушивши передбачені терміни погашення кредиту та відсотків, що підтверджується випискою по рахунку. Станом на 23.11.2018 року заборгованість за кредитним договором № 718991 складає 69721,68 гривень. Умови договору в частині зміни розміру відсоткової ставки не переглядались і не змінювались, а тому у суду не має сумніву щодо достовірності нарахованого розміру основного боргу (тіло кредиту) та несплачених процентів за користування кредитом. Добровільно борг відповідачем не сплачується, тому наявність для примусового стягнення вказаної суми. Крім того, у відповідності із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. З наданого позивачем АТ «Ощадбанк» розрахунку заборгованості встановлено, що з 01.04.2013 року по 23.11.2018 року інфляційне збільшення заборгованості, яка числиться за відповідачем [PERSON] становить 11857,65 гривень, три проценти річних від суми заборгованості - 2870,91 гривень. Вказані суми підлягають стягненню. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved