Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач, звернувся з позовом до відповідачів про захист прав споживача посилаючись на те, що він являється споживачем житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з утримання будинків та споруд, прибудинкових територій за адресою [ADDRESS]. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 року позов прокурора м. Черкаси до виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання незаконним рішення № 1747 від 25 листопада 2008 року «Про встановлення вартості житлово-комунальної послуги утримання будинків, споруд та прибудинкової території» задоволено повністю, оспорюване рішення визнано незаконним та скасоване. В подальшому рішення суду першої інстанції залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2011 року, яка набрала законної сили. Відповідач всупереч рішенню суду не провів перерахунок та проводжував нараховувати кошти за послуги відповідно до неіснуючого рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради. Позивач звернувся з заявою до відповідача та просив провести перерахунок зайво сплачених коштів. Листами № 57 від 17 січня 2014 року та № 23/23-б від 17 лютого 2014 року відповідач відмовив в такому перерахунку, у зв'язку з чим [PERSON] був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнив та просив позов задоволити, стягнувши з відповідача 585,17 грн. зайво сплачені кошти та зарахувати їх в рахунок майбутніх платежів за житлово-комунальні послуги. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, направив заяву про застосування строку позовної давності. Представник Черкаської міської ради до судового засідання не з'явився, причину не явки суду не повідомив про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про захист прав споживачів». В судовому засіданні встановлено, що позивач проживає за адресою [ADDRESS], та являється споживачем житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з утримання будинків та споруд, прибудинкових територій за вказаною вище адресою. Позивачем здійснювалась оплата за тарифами, що зазначались в рахунках на оплату, сформованих на підставі тарифів, що затвердженні, рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1747 від 25 листопада 2008 року «Про затвердження вартості житлово-комунальної послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій». 03 березня 2009 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради ухвалено рішення № 239 "Про внесення змін до рішення № 1747 від 25.11.2008 року", яким викладений у новій редакції додаток № 3, про встановлення вартості житлово-комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2009 року, визнано незаконним та скасоване рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1747 від 25 листопада 2008 року "Про встановлення вартості житлово-комунальної послуги утримання будинків, споруд та прибудинкових територій". Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2011 року апеляційну скаргу виконавчого комітету Черкаської міської ради залишено без задоволення, а постанова від 15 червня 2009 року залишена без змін яка набрала законної сили. Судом встановлено, що внесення змін до оскаржуваного про зменшення тарифів не підтверджує обґрунтованості підвищення тарифів оскаржуваним рішенням, а лиш приводить їх у відповідність до Закону України "Про житлово-комунальні послуги ". Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Частиною 2 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Статтею 77 Закону України "Про місцеве самоврядування", передбачено, що спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 21 та 22 Закону України "Про захист прав споживачів" вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо ціну продукції (вартість послуги) визначено неналежним чином. Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Таким чином, відповідач в порушення вимог ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не провів належне нарахування плати за житлово-комунальні послуги, чим порушив право [PERSON], на одержання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством України. Позивач звернувся з заявою №23-б від 20 січня 2014 року до відповідача про перерахунок зайво сплачених коштів, та Листами № 57 від 17 січня 2014 року та № 23/23-б від 17 лютого 2014 року відповідач відмовив позивачу в проведенні перерахунку. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення права (ст.16 ЦК України). Не відповідний закону, тобто протиправний, акт органу місцевого самоврядування, не породжує правових наслідків від моменту його прийняття, оскільки цивільні права та обов'язки виникають з дій, рішень, які відповідають законодавству (ст.11 ЦПК України). Судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відсутність правових підстав для нарахування позивачу вартості житлово-комунальної послуги за даний період за тарифами на підставі визнаного незаконним рішення № 1747 від 25 листопада 2008 року із змінами до нього внесеними рішенням № 239 від 03 березня 2009 року, внаслідок незаконно встановленої вартості даної послуги, порушенням прав позивача як споживача послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги " розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Оскільки постановою суду від 15 червня 2009 року рішення № 1747 від 25 листопада 2008 року, до якого були внесені зміни рішенням № 239 від 03 березня 2009 року, визнане незаконним та скасоване, вказане рішення не створює жодних правових наслідків для позивача та не має правових підстав для застосовування відповідачем при встановленні позивачу ціни на послуги з утримання будинків та прибудинкової території з моменту введення в дію затвердженим ним тарифів з 01 грудня 2008 року та до 01 квітня 2011року, коли були введені нові тарифи рішенням № 423 від 30 березня 2011року. Постановою суду від 15 червня 2009 року позов задоволений повністю, визнане незаконним та скасоване рішення ради № 1747 від 25 листопада 2008 року, що на момент постановлення судового рішення про визнання його незаконним та скасування мало редакцію із змінами, внесеними рішенням ради № 239 від 03 березня 2009 року. Рішення Черкаської міської ради № 239 від 03 березня 2009 року стосувалось внесення змін до додатку № 3 рішення № 1747 від 25.11.2008 року. Ухваленням даного рішення від 03 березня 2009 року не втратило чинність рішення № 1747 від 25 листопада 2008 року, зазначення про втрату чинності обох вказаних рішень міститься у рішенні № 423 від 30 березня 2011 року, яке являється наступним одно предметним нормативно-правових актом про встановлення вартості житлово-комунальної послуги по відношенню до рішення № 1747 від 25 листопада 2008 року. Відповідно до наданого до суду додатку до перерахунку нарахувань квартирної плати [PERSON] (о/р [NUMBER]) за період з 01 грудня 2008 року по 31 березня 2011 року, вбачається, що фактичні нарахування становлять 2 825 грн. 45 коп. замість 2 240 грн. 28 коп., тобто зайво нараховані 585 грн. 17 коп., які позивач сплатив за отримані послуги. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме до стягнення з відповідача на користь позивача кошти в сумі 585 грн. 17 коп., за зазначений період за тарифами, що діяли до ухвалення визнаного незаконним рішення № 1747 від 25 листопада 2008 року, тобто рішенням міськвиконкому № 1473 від 16 жовтня 2007 року, та зарахування їх в рахунок майбутніх платежів.

Outcome: approved