Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ ,,Кредит Європа Банк» про визнання договорів недійсними, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.09.2008 року між [PERSON] та ЗАТ ,,Кредит Європа Банк" (правонаступник ПАТ,, ,,Кредит Європа Банк») укладено кредитний договір № 00009-CL000000000071 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого було надано кредит у розмірі 15850,42 доларів США з відсотковою ставкою у розмірі 12,70 % річних, строком на 84 місяці з кінцевим терміном повернення 16.09.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту між [PERSON] та ЗАТ,, ,,Кредит Європа Банк» було укладено договір застави транспортного засобу № 00009- CL-000000000071/А від 16.09.2008 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує необхідністю визнання недійсними кредитного договору та договору застави автомобіля, оскільки в порушення вимоги Закону України ,,Про захист прав споживачів" відповідно до якого надання споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється між [PERSON] та ЗАТ ,,Кредит Європа Банк" (правонаступник ПАТ,, ,,Кредит Європа Банк») було укладено кредитний договір № 00009-CL000000000071 про надання споживчого кредиту. Відповідачем було надано [PERSON] кредит на споживчі цілі у доларах США, але без еквіваленту у національній валюті. Неможливо встановити у якій валюті та саме яку суму було перераховано відповідачем на рахунок продавця транспортного засобу. В порушення вимог закону ,,Про страхування" позивача було позбавлено вибору страхової компанії. Відповідачем не було зазначено за яким курсом та якої фінансової установи проводимуться сплати платежів. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що16.09.2008 року між [PERSON] та ЗАТ ,,Кредит Європа Банк" (правонаступник ПАТ,, ,,Кредит Європа Банк») укладено кредитний договір № 00009-CL000000000071 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого було надано кредит у розмірі 15850,42 доларів США з відсотковою ставкою у розмірі 12,70 % річних, строком на 84 місяці з кінцевим терміном повернення 16.09.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту між [PERSON] та ЗАТ,, ,,Кредит Європа Банк» було укладено договір застави транспортного засобу № 00009- CL-000000000071/А від 16.09.2008 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує необхідністю визнання недійсними кредитного договору та договору застави автомобіля, оскільки в порушення вимоги Закону України ,,Про захист прав споживачів" відповідно до якого надання споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється між [PERSON] та ЗАТ ,,Кредит Європа Банк" (правонаступник ПАТ,, ,,Кредит Європа Банк») було укладено кредитний договір № 00009-CL000000000071 про надання споживчого кредиту. Відповідачем було надано [PERSON] кредит на споживчі цілі у доларах США, але без еквіваленту у національній валюті. Неможливо встановити у якій валюті та саме яку суму було перераховано відповідачем на рахунок продавця транспортного засобу. В порушення вимог закону ,,Про страхування" позивача було позбавлено вибору страхової компанії. Відповідачем не було зазначено за яким курсом та якої фінансової установи проводимуться сплати платежів. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти , а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, передбачено , що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання . Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Доводи позивача щодо недійсності договорів не доведено, та не містять реальних обґрунтувань, згідно з якими їх можна було б вважати укладеним з порушеннями норм діючого законодавства. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки кредитний договір, договір застави були укладені належним чином, та містять всі істотні умови, що передбачені чинним законодавством для договорів такого роду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed