Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

КП „Компанія "Вода Донбасу" звернулось до суду в інтересах Добропільського ВУВКГ з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання й водовідведення, мотивуючи тим, що відповідно до діючого законодавства відповідачу надавалися послуги з водопостачання за місцем проживання в [ADDRESS]. Однак, відповідач плату за надані послуги здійснює не регулярно, в результаті чого утворилась заборгованість перед Добропільським ВУВКГ. Заборгованість за період з 01.09.2011 року по 01.09.2014 року складає 914,70 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства „Компанія "Вода Донбасу" структурного підрозділу Добропільського ВУВКГ суму заборгованості за надані послуги в розмірі 914,70 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача Тихонова О.О., що діє на підставі доручення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити - стягнути з відповідача на користь Добропільського ВУВКГ суму заборгованості за надані послуги в розмірі 914,70 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли договірні відносини з надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, які регулюються відповідно до Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги». Судом встановлено, що за адресою [ADDRESS], відповідач по справі, [PERSON] зареєстрована з 11.01.2012 року, що підтверджується повідомленням з адресно-довідкового відділу ГУДМС України в Донецькій області (а.с.19) та копією особистого рахунку на вищевказану квартиру від 07.07.2014р. (а.с.11). З копії особистого рахунку на квартиру [ADDRESS] від 07.07.2014р. (а.с.11) вбачається, що на підставі ордеру №44 від 23.12.2011р. основним квартиронаймачем даної квартири є [PERSON]. Відповідно до статті 19 Закону України "Про житлово -комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово -комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник споживач, виконавець, виробник. Споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; (ст.1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги). Споживач відповідно до ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлені договором або законом. Враховуючи те, що статтями 19, 21, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено укладання між споживачами та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору, суд вважає, що відповідачі, які проживають за вище вказаною адресою, незважаючи на відсутність письмового договору, є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, які надаються їм КП „Компанія "Вода Донбасу" в особі Добропільського ВУВКГ. За даною адресою відповідач отримує послуги з водопостачання та водовідведення. Будь-яких доказів того, що відповідач не користується водою за вказаною адресою, останнім суду надано не було. Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України наймач зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги). Плата за житлово-комунальні послуги відповідно до ст. 32 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено. Відповідно до ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п.33 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою КМУ від 30 грудня 1997 р. N 1497 (зі змінами та доповненнями), п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі питної води, зобов'язані своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншій строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Пунктом 21 вищевказаних Правил передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.09.2011 року по 01.09.2014 року в сумі 914,70 грн. Судом встановлено, що згідно з особистого рахунку [NUMBER] відкритого на споживача [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.6-8), вбачається, що заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою за період з 01.09.2011 року по 01.09.2014 року становить 704,40 грн., яка була розрахована з розрахунку на одну особу згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної води і водовідведення. В судовому засіданні встановлено, що позивач звертаючись до суду з вимогами про стягнення заборгованості з відповідача за надані послуги за період з 01.09.2011 року по 01.09.2014 року, включив у вказаний період ще і борг, який виник до 01.09.2011 року, але при цьому доказів, які б достовірно свідчили про те, за який же період виник борг у сумі 914,70 грн. суду позивачем надано не було. Крім того в ході судового засіданні позивачем позовні вимоги не уточнювалися. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою з 11.01.2012 року, тобто є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення за зазначеною адресою саме з 11.01.2012 року. Інших доказів, які б свідчили про те, що позивач дійсно був споживачем послуг за адресою [ADDRESS] ще до 11.01.2012 року суду позивачем не надано. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути заборгованість за надані послуги за період з 11.01.2012 року по 01.09.2014 року в сумі 678,92 грн, виходячи з наступного розрахунку: (296,02 грн + 300,46 грн + 82,44 грн) - 2,06 грн. = 678,92 грн, де: 296.02 грн. - борг позивача за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року включно 300,46 грн - борг позивача за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 року включно 82,44 грн - борг позивача за період з 01.01.2012по 31.12.2012 року включно 2,06 грн. - нарахова плата за послуги за період з 01.01.2012 по 10.01.2012 року включно, виходячи з наступного розрахунку (6,37 грн. / 31 день січня 2012 року)х 21 день січня 2012 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме в розмірі 678,92 грн., і те, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 180,81 грн.

Outcome: partial