Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення апеляційного суду Закарпатської області від 21.09.2010 на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Просила стягнути на її користь аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно. Посилається на те, що на даний час розмір аліментів визначений рішенням суду не відповідає сумі грошових коштів, які вона витрачає на дитину. Витрати на дитину збільшилися через те, що донька почала ходити до школи, часто хворіє, зросли ціни на продукти харчування та на інші промислові товари. Вона не має власного житла, проживає у будинку батьків, не користується земельною ділянкою, ніде не працює, тому самостійно їй важко створити нормальні умови для всебічного розвитку дитини. Відповідач працює директором КП «Буштиносервіс», що стверджується поданою ним декларацією за 2020 рік. До початку розгляду справи по суті позивачка подала заяву про зміну позовних вимог. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку. Надала заяву про розгляд справи в її відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 18.05.2005 з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти в розмірі 120 гривень на місяць. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 21.09.2010 було змінено рішення Тячівського районного суду від 01.06.2010 та збільшено розмір аліментів до 500 гривень на місяць. Довідкою Буштинської селищної ради та актом обстеження матеріально-побутових умов стверджено, на утриманні позивачки знаходяться донька 2003 року народження. Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Із приписів статті 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 184 ч.ч. 1 та 2 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, тому є підстави для часткового задоволення позову. Крім того, з приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" убачається, що з 1 січня 2021 року для дітей віком від 6-ти до 18-ти років встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2395 гривень, а з 1 липня - 2510 гривень. На час ухвалення судом останнього рішення, 21.09.2010, прожитковий мінімум для дітей віком до 18-ти років становив 921 гривню. Суд також враховує, що середня заробітна плата в Україні у вересні 2010 року становила 2349 грн, а по Закарпатській області - 1993 гривень. На даний час середня заробітна плата по Україні становить 13612 грн, а по Закарпатській області - 11538 гривень. Мінімальна заробітна плата у вересні 2010 році складала 888 гривень, а на даний час - 6000 гривень. Аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо. Доказів того, що відповідач працевлаштований офіційно позивачка суду не надала. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що [PERSON] , як молодий, працездатний чоловік, який на обліку у центрі зайнятості не перебуває, має можливість працювати, у тому числі і за кордоном, в змозі заробити таку суму, щоб сплачувати на утримання своєї доньки 1500 грн у місяць. Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ч. 2 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин,

Outcome: partial