Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 18 червня 2021 року позивач подав до Ржищівського міського суду Київської області вказану позовну заяву (дата надсилання до суду, що зазначена на конверті, - 09 червня 2021 року). Позовні вимоги мотивував тим, що він з відповідачкою перебували у шлюбі з 09 червня 2010 року, мають спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на утриманні батька та проживають разом з ним. Мати проживає окремо, фактично сім`я розпалась і позивач подав заяву про розірвання шлюбу. Мати добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання спільних дітей, зловживає алкогольними напоями., між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей. Позивач просив стягувати щомісяця з [PERSON] на його користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з часу подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. У судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Отже, суд вирішив розглядати справу без участі сторін за наявними матеріалами. Судом встановлено наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі (а.с.12) з 09 червня 2010 року. Мають спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 7). Згідно з актом обстеження умов проживання від 24 лютого 2021 року (а.с.4) встановлено, що малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживає зі своїм батьком [PERSON] у [ADDRESS] . Умови проживання добрі, для дітей створені всі умови для навчання та відпочинку. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оцінка суду аргументів сторін, доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають зі своїм батьком [PERSON] у [ADDRESS] , та перебувають на його утриманні. Мати проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Разом із тим, матеріали справи не містять інформації щодо стану здоров`я відповідачки, наявності у неї заробітку, наявності інших утриманців, тому суд не може врахувати обставини, передбачені ч.1 ст. 182 СК України. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Отже з відповідачки необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. В порядку, передбаченому ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved