Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач 09 червня 2015 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому згідно уточнень зазначив, що [PERSON] зарахована до складу учнів, прийнятих на навчання за державним замовленням до Дніпропетровського індустріального коледжу з 01.09.2013 р. по 30.06.2017 р., на підставі наказу Дніпропетровського індустріального коледжу від 10.08.2013 року за № 249-У, навчається на електротехнічному факультеті. На момент вступу [PERSON] до коледжу її батько [PERSON] мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем 17 років та 5 місяців. У звязку з цим, відповідно до ч. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для працездатних осіб. Проте, згідно довідок про доходи неповнолітньої [PERSON], встановлено, що фактично з 01.09.2013 року по 01.05.2015 року неповнолітній виплачувалася стипендія, розмір якої є значно нижчим за розмір прожиткового мінімуму встановленого для непрацездатних осіб. Просили стягнути з Дніпропетровського індустріального коледжу\~ на користь [PERSON] 12\~783,95 грн. невиплаченої стипендії за період з 01 вересня 2013 року\~ по 01\~ травня 2015 року. Від прокурора надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день і час проведення слухання справи сповіщався належним чином. Представник третьої особи відповідача в судове засідання не зявився, про день і час проведення слухання справи сповіщався належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що наказом Дніпропетровського індустріального коледжу від 10 серпня 2013 року № 249-У, [PERSON] з 11.08.2013 року зарахована до складу студентів першого курсу денної форми навчання (а.с.12). [PERSON] належить до категорії студентів, які є дітьми шахтарів. Неповнолітня [PERSON] звернулася до прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська з питанням порушення її прав з боку Дніпропетровського індустріального коледжу стосовно не отримання нею передбаченого законом розміру стипендії, вказавши, що її батько є шахтарем , та має стаж підземних робіт більше 17 років, а тому по закону вона має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб, але фактично з вересня 2013 року по травень 2015 року включно стипендія їй коледжем виплачувалася в значно нижчому розмірі, що є порушенням. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними і наполягає на виплаті стипендії в більшому розмірі і поверненні не до виплачених сум за попередній вказаний час. За нормою статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. На момент вступу [PERSON] до коледжу її батько [PERSON] мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем 17 років та 5 місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Разом з тим, чинним Порядком призначення і виплати стипендії "Питання стипендіального забезпечення", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12.07.2004 року, окремо не передбачена виплата соціальних чи академічних стипендій особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, у тому числі і у підвищеному розмірі. До цього нормативного акту неодноразово вносились зміни та доповнення, однак у відповідність до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" він не приведений. Законом України "Про державний бюджет на 2014 рік" зупинялася дія ряду інших законів або зазначалось, що видатки на виконання деяких законів визначаються Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету України, у той же час Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" до цих переліків, передбачених прикінцевими положеннями законів про державний бюджет на відповідний рік, не входив, тобто його дія не зупинялася і Кабінету Міністрів України не делегувалося право визначати розміри передбачених ним видатків. Відсутність бюджетного фінансування на ці видатки не може бути підставою для невиплати зазначених коштів. Положення "Порядку призначення виплати стипендій", затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року № 882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим законом "Про підвищення престижності шахтарської праці", який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Виходячи із конституційного принципу верховенства права, при встановленні конкретного розміру пільги Кабінет Міністрів, не вправі його встановлювати у меншому розмірі, ніж це визначено нормою закону. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора про стягнення з Дніпропетровського індустріального коледжу\~ на користь [PERSON] 12\~783,95 грн. невиплаченої стипендії за період з 01 вересня 2013 року\~ по 01\~ травня 2015 року підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, та на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 1218 грн.

Outcome: approved