Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У квітні 2013 року Концерн "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Хортицького району звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, з централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] яка підключена до централізованого опалення та постачання гарячої води. У листопаді 2010 року Концерн "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Хортицького району в порядку ч. 1 ст. 96 ЦПК України звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої вод в сумі 2707,56 грн., яка була задоволена та 12 листопада 2010 року судом було видано судовий наказ. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2012 року за заявою [PERSON] було скасовано судовий наказ від 12 листопада 2010 року, виданий за заявою Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Хортицького району про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої вод в сумі 2707,56 грн.. За період з 01 січня 2009 року по 31 березеня 2013 року відповідач [PERSON] спожив надані позивачем послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщенні квартири [ADDRESS] яка належить на праві власності [PERSON], на загальну суму 9036,50 грн. Станом на 01 квітня 2013 року за вищезазначений період часу відповідач здійснив оплату за надані послуги в розмірі 1,93 грн. Загальна сума заборгованості складає 9034,57 грн. У зв'язку з викладеним, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Хортицького району заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 9034,57 грн. та судовий збір в розмірі 229,40 грн. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2013 року позовна заява Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Хортицького району задоволена. Стягнуто з [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] (ІПН: [NUMBER]) на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Хортицького району, р/р 26030301001951 в ЗОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 313957, код ЄДРПОУ 32121458, який розташований за адресою: 69000, місто Запоріжжя, вулиця Задніпровська, буд. № 7, заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 9034 (дев'ять тисяч тридцять чотири) гривень 57 копійок та судовий збір в сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 копійок, а всього 9263 (дев'ять тисяч двісті шістдесят три) гривень 97 копійок. Не погодившись в зазначеним рішенням суду, та у відповідності до ст. 228 ЦПК України, відповідач [PERSON] у листопаді 2013 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 07 листопада 2013 року. Ухвалою суду від 05 грудня 2013 року заява [PERSON] задоволена, заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 07 листопада 2013 року по справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Хортицького району до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, з централізованого постачання гарячої води скасоване та справа призначена до розгляду в загальному порядку. В процесі розгляду справи представник позивача неодноразово уточнювала позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Хортицького району та остаточно просила суд стягнути з [PERSON] на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Хортицького району заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2013 року в сумі 10006,59 грн. та судовий збір в розмірі 229,40 грн. (а.с. 137-138) Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, додатково в обґрунтування позовних вимог зазначила, що розрахунок суми боргу відповідача складений позивачем за спірний період у відповідності до Методики нарахувань за теплову енергію (опалення), абонентської плати, підігріву питної води. Відомості щодо опалювальної площі квартири відповідача отримані позивачем від балансоутримувача буд. № 22 «а» по вул.. Новгородській в м. Запоріжжі, а саме: до липня 2012 року у КП «ВРЕЖО №6», а з липня 2012 року у правонаступника МПК «Основаніє». Також зазначила, що всі нарахування проводяться на підставі діючого законодавства України та рішень органів місцевого самоврядування, що передбачено Конституцією України. Одночасно звернула увагу як відповідача, так і суду на те, що відсутність договірних правовідносин не позбавляє власника обов'язку на сплату комунальних послуг, пов'язаних з утриманням майна. Також представник позивача зазначила, що позивачем не пропущені строки позовної давності, оскільки сума заборгованості утворилася в період часу з січня 2009 року по березень 2013 року. У зв'язку з утворенням у [PERSON] заборгованості, у листопаді 2010 року Концерн «МТМ звернувся до суду та в порядку ч. 1 ст. 96 ЦПК України. Хортицький районний суд м. Запоріжжя 12.11.2010 року видав судовий наказ на стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за надані послуги в розмірі 2707,56 грн. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2012 року за заявою [PERSON] було скасовано зазначений судовий наказ. Після скасування судового наказу, користуючись своїм правом, передбаченим ст. 105-1 ЦПК України, Концерн «МТМ» звернувся до суду із цим позовом, а тому виходячи із норм ч. 2 ст. 264 ЦК України строк позовної давності вважається перерваним. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості складений позивачем некоректно та без посилань на певні формули розрахунку. Так, у розрахунку, наданому позивачем, містяться протилежні данні, а саме: за заявою [PERSON] у березні 2011 року щодо надання позивачем послуг, не в повному обсязі проведено перерахунок лише за 10 днів порушення на суму 12,39 грн., хоча порушення тривало на протязі всього місяця та сума, на яку повинна зменшитися вартість послуг повинна становити 55,52 грн.; за заявою [PERSON] у листопаді 2013 року щодо надання позивачем послуг не в повному обсязі проведено перерахунок лише за 13 днів порушення на суму 12,03 грн., хоча порушення тривало на протязі всього місяця та сума на яку повинна зменшитися вартість послуг, повинна становити 27,76 грн.. Також при проведенні розрахунку заборгованості та нарахувань позивачем не враховано те, що [PERSON] є дитиною війни та у відповідності до ст. 5 Закону України «Про статус дітей війни» має 25-ти відсоткову пільгу при оплаті за користування комунальними послугами у межах середніх норм споживання. Крім того, між [PERSON] та позивачем не укладено договору про надання комунальних послуг, на підставі якого можливе стягнення заборгованості, а тому позовні вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону. Вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки позовна заява подана до суду у вересні 2013 року, а тому нарахована плата до 25 вересня 2010 року не може підлягати стягненню, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Просив суд застосовувати строки позовної давності та в задоволенні позовних вимог відмовити через їх необґрунтованість. Суд, взявши до уваги пояснення представників позивача та відповідача, надані у судових засіданнях докази, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено та не заперечується відповідачем по справі, що [PERSON], який зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] - є власником квартири [ADDRESS] яка підключена до централізованого опалення та постачання гарячої води. Також судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ"" (п. 1.2. Рішення). Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року було офіційно надруковано у офіційному засобі масової інформації Запорізької міської ради - газеті „Запорізька січ" № 19 від 31 січня 2009 року. Відповідно до п. 18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно. Тарифи за послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення встановлені додатком № 2 до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 192 від 28.04.2010 року. За період з січня 2009 року по грудень 2013 року (включно) відповідач [PERSON] спожив надані позивачем послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщенні [ADDRESS] на загальну суму 10136,11 грн. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 01 січня 2014 року за вищезазначений період часу відповідач здійснив оплату за надані послуги в розмірі 1,93 грн. Згідно заяв [PERSON] щодо надання позивачем послуг не в повному обсязі проведено перерахунок, внаслідок якого сума нарахувань зменшується на 127,59 грн., а тому загальна сума заборгованості складає 10006,59 грн. (а.с. 139-142) Враховуючи той факт, що [ADDRESS] відноситься до житлового фонду комунальної власності і його мережі безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ", починаючи з січня 2009 року саме Концерн „МТМ" є виконавцем послуг для споживачів. Відповідно суми оплат за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, надані Концерном „МТМ", поступають на розрахунковий рахунок Концерну „МТМ". Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 319 та ст. 322 ЦК України власність зобов"язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендатор) будинку, квартири - споживач послуг зобов'язаний, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житло-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно до п.1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ці правила регулюють правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов'язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення несе власник житлового будинку, квартири, як споживач. Крім того, ст. ст. 11, 526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами. В даному випадку підставою для виникнення взаємних прав та обов»язків між сторонами по справі є акти органів місцевого самоврядування: рішення Запорізької обласної ради та виконавчого комітету Запорізької міської ради. Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача обов"язку сплачувати комунальні послуги, пов'язані з утриманням належного йому майна. Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок заборгованості [PERSON] складений з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачем централізованого опалення, проте судом приймаються зауваження сторони відповідача щодо невідповідності виконаного позивачем перерахунку за заявами [PERSON] у березні 2011 року, у листопаді 2013 року щодо надання позивачем послуг не в повному обсязі, постанові Кабінету Міністрів України № 151 від 17.02.2010р., якою затверджено Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. Так, з розрахунку вбачається, що на підставі заяви [PERSON] у березні 2011 року щодо надання позивачем послуг не в повному обсязі останнім зроблено перерахунок за 8 днів, замість 31 дня, а тому сума на яку повинна зменшитися вартість послуг повинна становити 55,52 грн., замість 12,39 грн. (а.с. 186, 203) Так, з розрахунку вбачається, що на підставі заяви [PERSON] у листопаді 2011 року щодо надання позивачем послуг не в повному обсязі, останнім зроблено перерахунок за 12 днів, замість 30 днів, а тому сума на яку повинна зменшитися вартість послуг повинна становити 27,76 грн., замість 12,03 грн. (а.с. 187, 205) Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що заборгованість [PERSON] за період з січня 2009 року по грудень 2013 року (включно) становить 9947,73 грн. (нараховано 10136,11 грн. - сплачено за вказаний період 1,93 грн. - зменшення суми заборгованості внаслідок перерахунку 186,45 грн.) Крім того, суд не примає до уваги посилання представника відповідача [PERSON] на те, що розрахунок позивача щодо розміру заборгованості не відповідачає вимогам діючого законодавства України, оскільки позивачем не враховано те, що [PERSON] є дитиною війни та у відповідності до ст. 5 Закону України «Про статус дітей війни» має 25-ти відсоткову пільгу при оплаті за користування комунальними послугами у межах середніх норм споживання, виходячи з наступного. Згідно ст. 5 Закону України «Про статус дітей війни», дітям війни має бути надана 25-відсоткова пільга при оплаті за користування комунальними послугами (централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, газом, електроенергією, тощо) у межах середніх норм споживання. Питання щодо надання пільг вирішується у відповідності до Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002р. Компенсаційні виплати здійснюються відповідними управліннями праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради на підставі нарахувань, які надаються підприємствами-енергопостачальниками комунальних послуг в межах затвердженого кошторису на поточний рік. З листа заступника начальника управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району Петрової Є.П. від 14.04.2014р. вбачається, що [PERSON] 20 березня 2014 року вперше звернувся до управління із заявою по вирішенню питання щодо надання йому пільги за місцем фактичного проживання ([ADDRESS]) з 01 січня 2014 року. (а.с. 213) Також, з вказаного листа вбачається, що 10 квітня 2014 року [PERSON] вдруге звернувся до управління із заявою по вирішенню питання щодо надання йому пільги за місцем фактичного проживання ([ADDRESS]) з 01 січня 2010 року. З листа заступника начальника управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району Петрової Є.П. за вих. № 02-09/2693 від 23.04.2014р. вбачається, що засіданням комісії УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району розглянута заява [PERSON] від 20 березня 2014 року щодо надання йому пільги за місцем фактичного проживання ([ADDRESS]) та з 20 березня 2014 року призначено останньому, як дитині війни, пільги по сплаті комунальних послуг з 20.03.2014 р., про що свідчить копія витягу з протоколу засідання № 7 від 18.04.2014р. (а.с. 215-216) Суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача на те, що до суми заборгованості, нарахованої до вересня 2010 року, слід застосувати наслідки позовної давності, виходячи з наступного. Згідно положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 95 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК України. Пунктом 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України встановлено, що судовий наказ видається, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, що у листопаді 2010 року Концерн "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Хортицького району в порядку ч. 1 ст. 96 ЦПК України звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), яка була задоволена та 12 листопада 2010 року судом було видано судовий наказ. (а.с. 5) Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2012 року за заявою [PERSON] було скасовано судовий наказ від 12 листопада 2010 року, виданий за заявою Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Жовтневого району про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у розмірі 2707,56 грн. (а.с. 6) Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників. Враховуючи вимоги зазначеної норми права, суд приходить до висновку, що в даному випадку заява представника відповідача про застосування строку позовної даності не підлягає задоволенню, оскільки позивач в межах строку позовної давності реалізував своє право на стягнення заборгованості, шляхом звернення до суду в порядку ст. 96 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу. Аналізуючи перелічені норми матеріального права, дослідивши письмові докази сторін по справі та перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, взявши до уваги пояснення представників позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "МТМ" Хортицького району до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованих опалення та постачання гарячої води за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2013 року (включно) є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналогічним чином питання обов'язків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи відносяться витрати на правову допомогу. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., в зв'язку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. (а.с. 1)

Outcome: partial