Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач в особі її представника звернулася до Ленінського районного суду АР Крим із позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON], після якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 11,375 га, призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за заповітом, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на право приватної власності на земельну ділянку та відсутність витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. За захистом своїх прав позивач звернулася до суду. У судове засідання позивач, її представник не з'явилися, були повідомлені. Представник позивача направила заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволені позову наполягає. Представник відповідача Уваровської сільської ради у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у його відсутності та згоду з позовними вимогами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з,явилася, була повідомлена належним чином за місцем своєї реєстрації, причини не явки суду не повідомила. Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи та давши їм оцінку, суд знаходить позов частково обґрунтованим з наступних підстав. Як вбачається з копії паспорта, [PERSON] [INFO], є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Згідно довідки Уварівської сільської ради №1408/02-16 від 28.12.2012 року померлий [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], разом із ним ніхто не проживав та зареєстрований не був (а.с. 8). Як вбачається з копії рішення Уварівської сільської ради Ленінського району АРК від 08.08.2000 року [PERSON] було вирішено передати у приватну власність земельний пай, розташований на другому сєвозвороті поле №1 лот №10 (а.с.7). Згідно копії державного акту серії І-КМ №?037453 виданого 20 жовтня 2000 року Уварівською сільською радою, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 11,375 га для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6). Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №10-09/23 від 13.01.2014 року вартість земельної ділянки, розташованої на території Уварівської сільської ради площею 11,375 га, що була надана [PERSON], складає 219170,44 грн. (а.с.36). Як вбачається з довідки Уварівської сільської ради №58/02-16 від 15.01.2014 року державний акт серії І-КМ №?037453 дійсно видавався 20 жовтня 2000 року [PERSON] (а.с. 42). Згідно Постанови Верховної Ради України "Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі" від 13.03.1992 року, Рекомендацій по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій, затверджених головою Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.05.1992 року, ст. 5,6 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року надана земельна ділянка має бути розташована у межах території даної Ради. Таким чином, судом встановлено, що за життя померлий [PERSON] на підставі державного акту серії І-КМ №?037453 на право власності на земельну ділянку був власником земельної ділянки загальною площею 11,375 га, наданої для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Уварівської сільської ради, в якому через недбалість відповідальних за заповнення та видачу державних актів осіб було невірно зазначено адресу розміщення земельної ділянки. Також на думку суду, відсутність відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі не може бути підставами для позбавлення спадкоємця права на отримання спадкового майна (земельної ділянки), право власності спадкодавця на яке підтверджується відповідним правовстановлюючим документом (державним актом). Відомостей про визнання даного державного акту недійсним, його анулювання сторонами суду не надано. З копії свідоцтва про смерть (а.с. 4) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у с. Уварове, Ленінського району АРК. З копії заповіту складеного 22.01.2002 року вбачається, що [PERSON] заповів належну йому земельну ділянку, передану для сільгоспвиробництва, площею 11,375 га в межах згідно з планом, яка розташована на [ADDRESS], [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з копії спадкової справи після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулися [PERSON] - спадкоємець за законом (дочка) та [PERSON] - спадкоємець за заповітом (а.с. 23-34). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Ленінської державної районної нотаріальної контори АРК про відмову у вчинені нотаріальної дії від 04.10.2013 року, нотаріус не має можливості видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через те, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку та витяг з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку (а.с.9). Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей кодекс застосовується до правовідносин, які виникли з 1 січня 2004 року, а також до спадщини, яка відкрилась, але не була ніким прийнята на момент вступу його в законну силу. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер у [INFO], до спадщини, яка відкрилася після його смерті, застосовуються положення ЦК України 2003 року. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, Уварівська сільська рада є неналежним відповідачем, оскільки є інші особи, які також прийняли спадщину, а тому в позові до неї слід відмовити. Таким чином, оскільки позивач через те, що у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу та відсутній витяг з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. На підставі Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" та

Outcome: partial