Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду посилаючись на наступне. Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до п. 1.3. Статуту, що зареєстрований 06. 06.2012p. Відповідно до Кредитного договору №014/17-15/1598-35 від 23 лютого 2007 р. Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" було надано громадянці [PERSON] споживчий кредит у сумі 48 824,00 доларів США строком до 23 лютого 2013 року із сплатою 13,5 % річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. Отже, відповідно до умов Кредитного договору відповідач зобов'язалася щомісячно повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 23.02.2013p. Крім того, відповідач зобов'язалася щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 13,5% річних. Однак, відповідачем не виконуються вищезазначені умови договору, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 16.07.2015 р. заборгованість по кредиту становить 31 844,68 дол. США (703 999,32 гривень). Відповідачем також не виконуються умови договору щодо сплати відсотків та станом на 16.07.2015 р. заборгованість по сплаті відсотків становить 24 889,07 дол. США (550 229,69 гривень). Відповідно до п. 10.1. Кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом, та комісій, позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення, таким чином, станом на 16.07.2015 року пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків, становить 5 973 202,34 гривень. Таким чином станом на 16.07.2015 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 7 227 431,35 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 703 999,32 гривень; заборгованість по сплаті відсотків - 550 229,69 гривень; пеню за невчасну сплату кредиту та відсотків - 5 973 202,34 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між позивачем та відповідачем укладено договір застави транспортного засобу від 26 лютого 2007 року. Відповідно до умов п. 1.2 Договору застави транспортного засобу заставодавець на умовах передбачених цим договором передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль, а саме: автомобіль марки AUDI, модель А4 1.8, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], колір синій, державний реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований у РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 24.02.2007 року, та належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 24 лютого 2007 року РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області. Відповідно до умов п.п. 2.3 та 3.2.2 Договору застави Банк за рахунок заставленого майна має право задовольнити у повному обсязі свої вимоги, які виникають у разі прострочення виконання або невиконання відповідачем умов кредитного договору, включаючи основну суму заборгованості за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та неустойку шляхом заставлених майнових прав. Позивач набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмета застави у випадку якщо кредит, проценти, комісійна винагорода, штрафні санкції, які були забезпечені заставою не будуть сплачені у строк, передбачений кредитним договором, або достроково у випадку порушення заставодавцем умов договору або кредитного договору. В зв'язку з тим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань перед позивачем, а також не вживає жодних заходів щодо погашення боргу, чим спричиняє банку матеріальну шкоду, позивач змушений звернутися до суду та просить суд: У рахунок погашення заборгованості у сумі 7 227 431,35 гривень за Кредитним договором №014/17-15/1598-35 від 23 лютого 2007р. звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки AUDI, модель А4 1.8, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], колір синій, державний реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований у РЕВ МРВ ДА1 № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 24.02.2007 року, належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 24 лютого 2007 року РЕВ МРВ ДА1 № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області - шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження. Стягнути витрати по оплаті судового збору з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", в особі Запорізької обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" в розмірі 3 654 гривень. Представник позивача надав суду заяву, якою просив суд розглядати справу у його відсутності, на заявлених позовних вимогах наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду повторно не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяву представника позивача, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 23 лютого 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/17-15/1598-35, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 48 824,00 доларів США, строком повернення кредиту до 23 лютого 2013 року із сплатою 13,5 % річних. Відповідно до п. 10.1. Кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом, та комісій, позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. Згідно ч.1 ст. 526 та 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала та станом на 16.07.2015 року має заборгованість в розмірі 7 227 431,35 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом - 703 999,32 гривень; заборгованості по сплаті відсотків - 550 229,69 гривень; пені за невчасну сплату кредиту та відсотків - 5 973 202,34 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між позивачем та відповідачем укладено договір застави транспортного засобу від 26 лютого 2007 року. Відповідно до умов п. 1.2 Договору застави транспортного засобу заставодавець на умовах передбачених цим договором передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль, а саме: автомобіль марки AUDI, модель А4 1.8, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], колір синій, державний реєстраційний № [NUMBER], зареєстрований у РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області 24.02.2007 року, та належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 24 лютого 2007 року РЕВ МРВ ДАІ № 1,2 при УМВС України в Запорізькій області. Одним з видів забезпечення виконання зобов'язання, відповідно до ст. 546 ЦК України, є застава. Саме з таким видом забезпечення виконання зобов'язання - кредитного договору, визначилися сторони. Згідно ст. 13 Закону України "Про заставу" від 2 жовтня 1992 року (з подальшими змінами та доповненнями за станом на день виникнення правовідносин) (надалі - Закон), договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. Заставодержатель, відповідно до ст. 20 вищевказаного Закону, набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Вказані норми Закону не суперечать вимогам параграфу 6 Глави 49 ЦК України. Виходячи з наданих документів, договір застави, укладений між сторонами, відповідає вимогам діючого законодавства. Згідно із ст. 589, ч.ч.1,2 ст.590, ч.1 ст. 591 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк ( термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено, відповідач зобов'язання за кредитним договором виконувала неналежним чином, а тому за вказаних обставин, у позивача виникло право вимоги звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до умов п.п. 2.3 та 3.2.2 Договору застави Банк за рахунок заставленого майна має право задовольнити у повному обсязі свої вимоги, які виникають у разі прострочення виконання або невиконання відповідачем умов кредитного договору, включаючи основну суму заборгованості за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та неустойку шляхом заставлених майнових прав. Згідно із ст. ст. 25, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішення суду зазначається спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Таким чином, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими і відповідають матеріальному закону. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved