Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк звернулося в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 1901/0708/88-174 від 18.07.2008р. в розмірі 133\~401,98грн., з яких: 122\~437,94грн. заборгованість за кредитом, 10\~149,75 грн. заборгованість по відсотках, 814,29грн.- пеня. В обґрунтування вимог вказує, що 18.07.2008р. року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1901/0708/88-174, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 34 000 доларів США, зобов»язувався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом у строки та на умовах передбачених кредитним договором та додатком до нього - графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з кредитного договору, 18.07.2008 року, між ВАТ "Сведбанк" (правонаступник ПАТ "Сведбанк") та [PERSON] укладено Договір Поруки №1901/0708/88-174-р-1, відповідно до умов якого поручитель поручається за виконання позичальником [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищезазначеного угод (договорів) відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 1901/0708/88-174 від 18.07.2008 року, що був укладений між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк». Взяті на себе зобовязання [PERSON] не виконує, у звязку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути солідарно із боржника та поручителя заборгованість по кредиту. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задоволити їх в повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Просила відмовити в задоволенні позову в частині вимог до поручителя посилаючись на те, що строк виконання основного зобов»язання змінено та позивачем не пред»явлено позов до поручителя в шестимісячний строк, а тому порука є припиненою в силу ч.4 ст.559ЦК України. При розгляді справи судом встановлено наступне. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищезазначеного угод (договорів) відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором № 1901/0708/88-174 від 18.07.2008р., що було укладено між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], на користь ПАТ «Альфа-Банк». Таким чином, на даний час усі права кредитора за Кредитним договором належать ПАТ "Альфа-Банк". Відповідно до cт.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 18.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк» , правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1901/0708/88-174. Відповідно до умов кредитного договору № 1901/0708/88-174 від 18.07.2008р. (п.1.1), банк зобов'язувався надати [PERSON] кредит в сумі 34 000 доларів США, на строк з 18.07.2008р. по 18.07.2018р., а позичальник зобов'язувався повернути наданий кредит і сплатити проценти в розмірі 11,9 % річних за весь строк користування кредитом (а.1.3 договору), а також сплатити неустойки та інші передбачені договором платежі у строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON], кредит в сумі 34 000 доларів США. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 01.01.2015року має прострочену заборгованість за кредитом 7\~764,69 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку-01.01.2015р., складає 122\~437,94 грн., за відсотками 643,67 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку 01.01.2015р. складає 10\~149,75 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Пунктом 8.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору [PERSON] була нарахована пеня (за останні 12 місяців), яка станом на 01.09.2014 року становить 51,64 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 814,29 грн. Відповідно до п.3.9 кредитного договору, при порушенні умов, передбачених п.5.1.9. цього договору, та/або у випадках, в яких чинним законодавством передбачено право дострокової вимоги виконання зобов»язань, забезпечених іпотекою, та/або позичальник порушує строки платежів, встановлені п.3.1 цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а позичальник зобов»язаний виконати зазначені зобов»язання в порядку, передбаченому цим пунктом цього договору. Вимога про дострокове повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом направляється позичальнику в порядку, передбаченому п.3.10. цього договору. На виконання умов Договору відповідачу [PERSON] була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту за вих.№7301-102-б/б від 27.01.2015р., однак на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем [PERSON] зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 1901/0708/88-174 від 18.07.2008р., 18.07.2008р, між ВАТ "Сведбанк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "Сведбанк" та [PERSON] був укладений Договір поруки №1901/0708/88-174-р-1. Згідно п. 1-4 Договору поруки, поручитель зобов'язується перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором №1901/0708/88-174-р-1 від 18.07.2008 року. Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов Основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами. Відповідальність поручителя за цим договором обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з Основним зобов'язанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими Основним зобов'язанням. У разі невиконання Позичальником умов Основного зобов'язання в строк, Поручитель погашає суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за несвоєчасне повернення Позичальником коштів, наданих в межах Основного зобов'язання та процентів за користування кредитом за першою вимогою Банку протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання Поручителем надісланої Банком письмової заяви про невиконання Позичальником своїх зобов'язань, передбачених Основним зобов'язанням, надісланою Банком за адресою, зазначеною у реквізитах Поручителя в цьому Договорі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. В силу статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, відповідачем [PERSON] були порушені умови Кредитного договору щодо строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а тому в силу ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, в разі прострочення виконання чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У звязку з цим, позивач має право на стягнення нарахованої пені. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до Кредитного договору йому була нарахована неустойка. Вказана сума неустойки, згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, підлягає до стягнення в повному розмірі. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідачем [PERSON] не представлено суду жодних доказів щодо сплати заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про часткову обґрунтованість позовних вимог. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідач [PERSON] майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості по кредитному договору № 1901/0708/88-174 від 18.07.2008р. на загальну суму 133\~401,98грн., з яких: 122\~437,94 грн. за кредитом, 10\~149,75 грн. - за відсотками, 814,29 грн. пеня. Не підлягають до задоволення вимоги про стягнення з поручителя [PERSON] заборгованості виходячи з наступного. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20.05.2013р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1901/0708/88-174 від 18.07.2008р., укладеного між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] в розмірі 67272,68грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру №47, що знаходиться в будинку №13 по вул.Л.Українки в м.Тернополі Даним рішенням встановлено, що відповідач [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом станом на 01.12.2012р. Отже, з наведеного слідує, що строк платежу [PERSON] за кредитним договором № 1901/0708/88-174 від 18.07.2008р. кредитором змінений з 18.07.2018р. (п.1.1 кредитного договору) на 01.12.2012р., оскільки пред»явивши позов про дострокове погашення заборгованості кредитор змінив строк виконання зобов»язнь, після чого не пред»явив протягом шести місяців позову до поручителя. Позов кредитором пред»явлено до суду 09.02.2015року. Відповідно до вимог ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Договором поруки № 1901/0708/88-174-р-1 від 18.07.2008р., укладеним з [PERSON] не визначено строк після закінчення якого порука припиняється. П.10 даного договору встановлено, що договір діє до повного припинення всіх зобов»язань боржника за кредитним договором. Таким чином, до вказаних спірних правовідносин слід застосувати положення ч. 4 статті 559 ЦК України щодо припинення поруки. Окрім того, відповідно до ч. 2 статті 214 ЦПК України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Так, згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 23.05.2012р. прийнятої за наслідками перегляду ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2011р. у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «TWM» та інших про стягнення заборгованості за кредитним договором, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника, не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, а оскільки банком відповідно до умов кредитного договору змінений строк виконання основного зобовязання, то відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до поручителів могли бути заявлені у межах шести місяців від дня настання цього строку. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1334,02 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial