Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після свого батька [PERSON], який помер [INFO] року, з посиланням на те, що даний будинок є власністю [PERSON], яка померла [INFO] року, спадщина після якої прийнята [PERSON], позивач є спадкоємцем за до майна останнього, спадщина прийнята шляхом фактичного вступу у володіння та користування, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок позивач позбавлена можливості належним чином оформити прийняту спадщину. Відповідно до заяви від 27 січня 2014 року позивач просить визнати право власності на 2/3 частки вищезазначеного будинку, справу просить розглянути за відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, відповідно до заяви від 10 лютого 2014 року Великодорізький сільський голова Подолянко К.І. просить розглянути справу за відсутності, заперечення проти позову відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, тобто право власності на збудоване до набрання чинності вищезазначеним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, і не виникає виключно у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченого даним Законом. Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15 листопада 1989 року житловий будинок [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Відповідно до довідок Великодорізької сільської ради від 23 грудня 2013 року, 07 лютого 2014 року буд.[ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, у якому проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], будинок введений в експлуатацію в 1963 році і зареєстрований у погосподарській книзі Великодорізької сільської ради за №6, особовий рахунок [NUMBER], за будинком рахується земельна ділянка площею 0,54 га згідно рішення виконавчого комітету Великодорізької сільської ради від 16 листопада 1993 року №90. Положеннями ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, встановлено, що майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного [PERSON], [PERSON], [PERSON], як члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на належні частки вищезазначеного будинку, їх частки є рівними-по 1/3. Будинок під час технічної інвентаризації згідно довідки КП "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 28 листопада 2013 року не відображений, як самочинне будівництво, даною довідкою підтверджується зміна назви вулиці Леніна на вулицю Почекінська відповідно до рішення виконавчого комітету Великодорізької сільської ради від 19 серпня 2002 року, технічний паспорт на нього станом на 25 листопада 2013 року засвідчує прийняття його до експлуатації. Згідно ст.63 Земельного кодексу УРСР від 8 липня 1970 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, кожний колгоспний двір має право на присадибну земельну ділянку, яка надається в порядку і в межах норм, передбачених статутом колгоспу. Відповідно до п.7 Розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України 2001 року громадяни, що одержали у користування земельну ділянку у розмірах, що було передбачено раніше діючим законодавством, зберігають право на ці ділянки. Постановою Ніжинської районної державної нотаріальної контори від 26 грудня 2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок у зв"язку з відсутністю відомостей щодо всіх співвласників колгоспного двору та їх часток. [PERSON] померла [INFO] року в с.Велика Дорога Ніжинського району, [PERSON], як дитина спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом до її майна відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року, прийняв спадщину відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, докази про відмову останнього від спадщини, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після спадкодавця [PERSON]-відсутні. Відповідно до положень ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] помер [INFO] року в с.Велика Дорога Ніжинського району. Згідно довідки відповідача від 07 лютого 2014 року позивач [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття його спадщини, що свідчить про прийняття спадщини згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, докази про відмову позивача від спадщини відсутні. Відповідно до заяви від 20 червня 2012 року до матеріалів спадкової справи Ніжинської районної державної нотаріальної контори №332/2012 спадкоємець [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після [PERSON] в порядку ст.1273 ЦК України, докази про відкликання даної відмови відсутні. За таких обставин позивач [PERSON], як дитина спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом до майна спадкодавця [PERSON] відповідно до ст.1261 ЦК України, прийнята спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Докази щодо інших спадкоємців, які прийняли спадщину після спадкодавця [PERSON], відсутні. Як зазначено вище [PERSON], [PERSON], [PERSON], як члени колгоспного двору, не втратили права на належні частки вищезазначеного будинку, тобто будинок входить до складу спадщини [PERSON], [PERSON] в рівних частках по 1/3, відсутність правовстановлюючих документів на будинок перешкоджає позивачу оформити прийняту спадщину, інша 1/3 частка належить [PERSON]. За таких обставин за позивачем необхідно визнати право власності на 2/3 частки будинку в порядку спадкування після [PERSON], який прийняв, але належним чином не оформив спадщину після [PERSON]. Позивач скористався передбаченим ст.16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно до довідки КП "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 28 листопада 2013 року вартість вищезазначеного будинку становить 143491 грн., позивачем при подачі позову сплачено 478 грн. 31 коп судового збору (243,60 грн.+234,71 грн.=478,31 грн.). Недоплачена сума судового збору у розмірі 478 грн. 29 коп підлягає стягненню з позивача в дохід держави (143491 грн./100%/3*2-478,31 грн.=478, 29 грн.). Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved