Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

28.09.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності подружжя на будинок [ADDRESS] , що позначений в плані літерою "А1" та на 1/2 частину прибудинкових споруд позначених на плані літерами: сарай "Б1", погріб "Пг". В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що з 21 вересня 2007 року він з відповідачем [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2020. Під час шлюбу сторонами була придбана вищезазначена квартира, а тому він є її співвласником, однак реалізувати своє право власності він позбавлений можливості, оскільки титульним власником є його колишня дружина - відповідач, проте остання відмовляється вирішити це питання в добровільному порядку, а тому позивач просить поділити майно з визначенням його частки у праві спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою суду від 26.10.2020 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в судове засідання. Відзив на позовну заяву відповідач не подавав. В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та позов підтримала. Відповідач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши письмові докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2007. 18.06.2020 року рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано /а.с. 8-9/. З Договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.12.2014 посвідченого приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Буйвал Г.В. за реєстраційним № 1194, вбачається, що [PERSON] (відповідач) була покупцем будинку [ADDRESS] . В пункті 8 даного договору вказується, що купівля житлового будинку здійснюється за спільні з чоловіком кошти, про зазначено в заяві [PERSON] . Згідно технічного паспорту ПП "Оцінка і право" від 10.09.2020, виготовленого на замовлення [PERSON] вбачається, що будинок садибного типу [ADDRESS] має загальну площю 68,8 кв.м., ринкова вартість якого становить 153150 грн. /а.с.12-15/. Відповідно до статті 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Пунктами 22 - 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, тощо. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В ході розгляду справи домовленості про поділ майна сторони не дійшли. Шлюбного договору, яким би були визначені частки майна подружжя при розірванні шлюбу, сторони не укладали. Підсумовуючи наведене позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, ст. 60, 68-71 СК України, ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 206, 258, 259, 263-268 ЦПК України,

Outcome: approved