Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно. Він являється сином померлої і є єдиним спадкоємцем за законом. Зазначає, що у вересні 2021 року при зверненні до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Шпинти Алли Євгенівни з наміром реалізувати своє право власності на 1/2 частину житлового будинку, дізнався, що на відчуження всього його майна накладена заборона. Позивач звернувся до Другої рівненської державної нотаріальної контори з метою зняття заборони, однак отримав відповідь, що заборону накладено Рівненським відділенням Ощадбанку № 255. Позивач звернувся до філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" з проханням надати інформацію, з яких підстав зареєстрована заборона. Однак отримав відповідь, що АТ "Ощадбанк" не володіє інформацією про підстави накладення зазначеної заборони. Позивач вважає, що заборона на відчуження нерухомого майна, що належить йому на праві власності, порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпорядження даним майном. За таких обставин позивач звернулась до суду та просить скасувати заборону на відчуження нерухомого майна. 02.12.2021 року представником АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до суду було направлено відзив на позовну заяву. Зазначає, що позовні вимоги [PERSON] до АТ "Ощадбанк" є безпідставними, недоведеними та такими, що викладені без посилання на належні, допустимі, достовірні та достатні докази, а тому позов не підлягає до задоволення. Вважає, що АТ "Ощадбанк" у даній справ є неналежним відповідачем. Належним відповідачем у даній справі є нотаріус, який наділений повноваженнями на вчинення нотаріальної дії щодо зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна (у разі відмови у вчиненні такої нотаріальної дії), або інша особа - державний реєстратор, який наділений відповідними правами га обов`язками щодо зняття обтяження з нерухомого майна, згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», а не АТ «Ощадбанк», який жодною дією чи бездіяльністю не перешкоджає володіти, користуватися та розпоряджатися належним [PERSON] майном, та не вчиняє інших дій, які б порушували права та інтереси позивача. Окрім того зазначає, що згідно Статуту Банку Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» є державним банком (п. 1 Статуту). Із п. 2 Статуту слідує, що банк утворений відповідно до розпорядження Президента України від 20.05.1999 № 106, постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.1999 № 876 "Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України" (Офіційний вісник України, 1999, № 21, ст. 955) шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", тип якого відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" змінено на публічне акціонерне товариство. Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Згідно п. 4 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 3 Статуту банк є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Національним банком України 31.12.1991 за № 4. Із Відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вбачається, що датою первинної державної реєстрації створення АТ «Ощадбанк» є 31.12.1991, тобто після передумов, які стали підставою для внесення обтяження, про які вказує Позивач у позовній заяві, а тому АТ «Ощадбанк» не може нести відповідальність по зобов`язаннях, які виникли та мали місце ще 06.03.1988 року, з огляду на що не можуть бути задоволені вимоги Позивача про зняття заборони на відчуження майна, зареєстрованої 26.08.2008 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №7799206. Отже, станом на дату надання вищевказаного повідомлення б/н, не існувало як Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», так і юридичних осіб, правонаступником прав і обов`язків яких є Банк, оскільки, як зазначалося вище, відповідно до пункту 3 розділу «Загальні положення» Статуту АТ «Ощадбанк» останній є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Національним банком 31 грудня 1991 р. за№ 4, а тому АТ «Ощадбанк» не може бути відповідачем за зобов`язаннями, стороною яких не був. Оскільки у Банку відсутні документи, на підставі яких можливо провести реєстраційну дію (зняти обтяження). АТ «Ощадбанк» не може, в свою чергу, вчинити дії по зняттю обтяження. а отже визначення АТ «Ощадбанк» відповідачем у даній справі є необгрунтованим і помилковим. Водночас Позивачем не надано доказів оскарження бездіяльності державного реєстратора, в т.ч. й нотаріуса, як реєстратора, пов`язаного із невчиненням дій щодо зняття обтяження із належного [PERSON] майна, як то регламентовано вимогами ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно». Наявність будь-яких правових наслідків, спричинених обставинами, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог, належними та допустимими доказами не підтверджено. Зазначене вказує на недоведеність існування порушення зі сторони АТ «Ощадбанк» права позивача та безпідставність заявлених позовних вимог до саме до Банку. Позивач в судовому засіданні не з`явився. Згідно поданої заяви позов підтримує, просить справу розглядати без його участі та задоволити заявлені вимоги. Представник відповідача Другої рівненської державної нотаріальної контори в судове засіданні не з`явився. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без їх участі Представник відповідача АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в судовому засіданні не з`явився. Подав до суду відзив. Просить справу розглядати без його участі, у задоволенні позову до АТ "Державний ощадний банк України" просить відмовити. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення: в частині заявлених вимог до Другої рівненської державної нотаріальної конти (як реєстратора) . Як встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, в тому числі на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 66.5 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем є позивач [PERSON] , який являється сином [PERSON] . У вересні 2021 року при зверненні до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Шпинти Алли Євгенівни з наміром реалізувати своє право власності 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] позивач дізнався, що на відчуження всього його майна накладена заборона. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо позивача у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі повідомлення б/н Другою рівненською державною нотаріальною конторою внесено архівний запис заборону № 7799206 на невизначене майно, окреме майно [PERSON] . Позивач звернувся до Другої рівненської державної нотаріальної контори з метою зняття заборони (архівний запис) на невизначене майно, окреме майно реєстраційний номер обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 7799206. 15.09.2021р. позивач отримав повідомлення від Другої рівненської державної нотаріальної контори №1010/01-16 за підписом державного нотаріуса Оксани Костюкової в якому зазначено, що згідно архівних даних, а саме Реєстру для реєстрації заборони за 1988- 1996 роки, заборону накладено Рівненським відділенням Ощадбанку №255 на ім`я [PERSON] ( [ADDRESS] ). Інші відомості щодо ідентифікації особи відсутні. Документи, а саме повідомлення б/н в архіві Другої рівненської державної нотаріальної контори, відсутнє. Документи та інші відомості щодо вказаного архівного обтяження відсутні. Для з`ясування всіх обставин, позивач звернувся до філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» з проханням надати інформацію, з яких підстав зареєстрована вказана заборона. У відповіді від 07.10.2021 р. №115.26-0516530812021-171 ВИХ Філія- Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк» повідомляє, що згідно доданих до заяви документів належність обтяження (заборони) за реєстраційним номером 7799206 до АТ «Ощадбанк» не підтверджується, оскільки повідомлення Другої рівненської державної нотаріальної контори № 1010/01-16 від 15.09.2021 не містить вказівки на таку заборону. Таким чином АТ «Ощадбанк» не володіє інформацією про підстави накладення зазначеної заборони. Відповідно до довідки від 20.10.2021 року № 115.01/02-01/904 ТВБВ №10017/01 Філії - Рівненське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» повідомляє, що по клієнту [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) станом на 20.10.2021 року відсутні невиконані зобов`язання перед АТ «Ощадбанк». Крім того, у зв`язку з відсутністю документів невідомими на даний час залишаються причини та обставини накладення даної заборони та правомірність накладення такої заборони. Поряд з цим існуюча заборона відчуження об`єкта нерухомого майна порушує право власності позивача, зокрема, щодо розпорядження належним йому майном. З моменту виникнення даної заборони, а саме з 1988 року відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] не отримував будь-яких повідомлень про накладання будь-яких заборон на відчуження. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до положень статті 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Таким чином, заборона на відчуження нерухомого майна, що належить позивачу, порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання даним майном і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд, приймаючи рішення про часткове задоволення позову, виходив з наступного. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Проведення реєстраційних дій із нерухомим майном на території України законодавцем віднесена до функцій державних реєстраторів, Банки не наділені такими повноваженнями, тобто не є суб`єктом організаційної системи державної реєстрації прав. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV із змінами та доповненнями (далі - Закон № 1952-ІV). Згідно п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-ІV реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав. Відповідно до Закону № 1952-ІV скасування заборони є функція державного реєстратора. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України суд вважає, що позов підлягає до задоволення в частині позовних вимог до Другої рівненської державної нотаріальної контори. Належним відповідачем у даній справі є нотаріус, який наділений повноваженнями на вчинення нотаріальної дії щодо зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна (у разі відмови у вчиненні такої нотаріальної дії), або інша особа - державний реєстратор, який наділений відповідними правами га обов`язками щодо зняття обтяження з нерухомого майна, згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», а не АТ «Ощадбанк», який жодною дією чи бездіяльністю не перешкоджає володіти, користуватися та розпоряджатися належним [PERSON] майном, та не вчиняє інших дій, які б порушували права та інтереси позивача. Згідно Статуту банку Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» є державним банком (п. 1 Статуту). Із п. 2 Статуту слідує, що банк утворений відповідно до розпорядження Президента України від 20.05.1999 № 106, постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.1999 № 876 "Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України" (Офіційний вісник України, 1999, № 21, ст. 955) шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", тип якого відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" змінено на публічне акціонерне товариство. Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Згідно п. 4 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 3 Статуту банк є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Національним банком України 31.12.1991 за № 4. Із відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вбачається, що датою первинної державної реєстрації створення АТ «Ощадбанк» є 31.12.1991, тобто після передумов, які стали підставою для внесення обтяження, про які вказує Позивач у позовній заяві, а тому АТ «Ощадбанк» не може нести відповідальність по зобов`язаннях, які виникли та мали місце ще 06.03.1988 року, з огляду на що не можуть бути задоволені вимоги Позивача про зняття заборони на відчуження майна, зареєстрованої 26.08.2008 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №7799206. Отже, станом на дату надання вищевказаного повідомлення б/н не існувало як Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», так і юридичних осіб, правонаступником прав і обов`язків яких є Банк, оскільки, як зазначалося вище, відповідно до пункту 3 розділу «Загальні положення» Статуту АТ «Ощадбанк» останній є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Національним банком 31 грудня 1991 р. за№ 4, а тому АТ «Ощадбанк» не може бути відповідачем за зобов`язаннями, стороною яких не був. Позивач не заявив про те, щоб понесені ним судові витрати були стягнуті з відповідачів на його користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивача. Таким чином понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього.

Outcome: dismissed