Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Головне управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів. В обгрунтувння позову вказують, що [PERSON] перебувала на обліку в управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ (правонаступник - Володимирецьке об`єднане управління України в Рівненській області) та з 09.12.2014 року отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" відповідно до поданої заяви від 08.12.2014 року. Вказують, що згідно статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідним йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених в частині другій статті 32 цього Закону. - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації та професійно - технічних навчальних закладах, - до досягнення ними 23 років, та діти сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Зазначають, що зі змісту листа Рівненського інституту «Київський університет права НАН України» від 30.05.2018 року №09-96 управлінням було встановлено, що [PERSON] була відрахована зі складу студентів Рівненського інституту "Київський університет права НАН України" з 30.06.2017 року наказом №117-с від 30.06.2017 року, проте, всупереч чинному законодавству, про даний факт управління Пенсійного фонду не повідомила. З урахуванням вищевикладеної обставини, яка була підставою для припиненні пенсії по втраті годувальника, виникла переплата пенсії за період з 01.07.2017 року по 31.08.2017 року в сумі 3997,68 грн. У зв`язку з цим вони звернулись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала та просила суд її задовольнити з підстав викладених у ній. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ (правонаступник - Володимирецьке об`єднане управління України в Рівненській області) та з 09.12.2014 року отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" відповідно до поданої заяви від 08.12.2014 року. Згідно довідки від 02.12.2014 року №06-275 вбачається, що [PERSON] є студенткою Рівненського інституту «Київський університет права НАН України». Термін навчання по 30 червня 2017 року. Згідно листа Рівненського інституту «Київський університет права НАН України» від 30.05.2018 року №09-96 встановлено, що [PERSON] була відрахована зі складу студентів Рівненського інституту "Київський університет права НАН України" з 30.06.2017 року наказом №117-с від 30.06.2017 року. В довідці від 17.07.2018 року зазначається, що за період з 01.07.2017 року по 31.08.2017 року у [PERSON] виникла переплата внаслідок відрахування з навчання в сумі 3997,68 грн. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до ст. 36 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «;Про пенсійне забезпечення». Так, відповідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Отже, обов`язковою умовою для повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги є наявність встановленого факту умисних дій особи щодо подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на таку допомогу і на визначення її розміру. При цьому статтею ст.1215ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто механізм повернення надмірно сплачених сум допомоги передбачає стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, що отримує допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або ненадання інформації, обов`язковість подання якої передбачена законодавством. Закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Отже, зазначене у статті 1215ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності рахункової помилки з боку особи, яка проводить таку виплату та недобросовісності з боку набувача. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91 цс 14. Доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління, чи надання відповідачем завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії, позивачем надано не було. Крім того суд звертає увагу, на ту обставину, що при зверненні до управління про призначення пенсії відповідач подала довідку, в якій було вказано дату закінчення навчання, тобто при виплаті пенсії за період з 01.07.2017 року по 31.08.2017 року в позивача була інформація про закінчення навчання відповідачем. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження недобросовісної поведінки відповідача, виплата пенсії була проведена позивачем добровільно, на законних підставах, за відсутності рахункової помилки з боку позивача. Таким чином, суд дійшов висновку, що без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів його зловживань, наявності рахункової помилки при виплаті пенсії, відсутні підстави для стягнення з відповідача надмірно виплаченої суми пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або ж ст. 1212 ЦПК України, а тому з урахуванням встановлених вище обставин справи позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed