Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Національна академія Внутрішніх справ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання, 3% річних і інфляційної складової від суми заборгованості. Свої вимоги обгрунтовують тим, що Наказом ректора Національної академії Внутрішніх справ (далі - НАВС) від 11.08.2014 №128 о/с [PERSON] з 15.08.2014 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання НАВС. Між НАВС, комплектуючим органом ГУ МВС України у Черкаській області та відповідачем укладено Договір № 14-14 про підготовку фахівця у НАВС, відповідно до якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ (далі - ОВС), а у разі відмови - відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Пунктом 2.1.3. Договору передбачено, що, виконавець зобов`язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Відповідно до умов Договору, відповідач з 15.08.2014 по 28,04.2017 перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЗУ "Про вищу освіту" № 1556-УІІ від 01.07.2014, випускники вищих військових навчальних закладів (вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання), військових інститутів як підрозділів вищих навчальних закладів з числа військовослужбовців (осіб начальницького складу) направляються для подальшого проходження служби відповідно до законодавства. Після закінчення навчання, відповідно до наказу НАВС від 28.04.2017 №337 відповідачу видано диплом за напрямком підготовки "Правоохоронна діяльність" та направлено до місця проходження служби. Наказом ГУ НП України в Черкаській області від 08.06.2018 № 225о/с відповідача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням до відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання. На момент вступу відповідача до НАВС, обов`язок відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового звільнення, було закріплено ст. 18 Закону України "Про міліцію". Відповідно до п. 2.3.6. Договору Відповідач зобов`язався, у випадку звільнення з ОВС до відпрацювання трирічного терміну після випуску з НАВС. відшкодувати у повному обсязі витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що підставою відшкодування витрат с звільнення з ОВС за власним бажанням протягом трьох років після закінчення навчання. Також, відповідно до п. 3.2. Договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом трьох років після закінчення навчання, Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.На момент випуску та звільнення Відповідача, вступив в силу Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затверджений Постановою КМУ від 12.04.201 7 № 261.Згідно Порядку відшкодування, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її навчання. У довідках про доходи та відрахування розраховано грошове утримання за період навчання крім першого року, прирівняного до періоду строкової військової служби. Сума грошового забезпечення становить 5890 грн. 96 коп.; у довідках про фактичне перебування на харчовому забезпеченні, перший навчальний рік зараховано в строк військової служби і включено лише вартість, що складає різницю між витратами на харчування курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. За наступні роки навчання зараховується повна вартість харчування. Сума витрат на харчування становить 11 487 грн. 31 коп.; у довідках-коригуваннях про забезпечення речовим майном розраховано вартість речового майна отриманого відповідачем під час навчання, яка становить 4999 грн. 82 коп.; у довідках про надання комунальних послуг та спожитих енергоносіїв розраховано вартість комунальних послуг виключно за період навчання, що перевищує термін строкової служби, без врахування періодів перебування у відпустках. Вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв становить 14 593 грн. 24 коп. Загальна вартість витрат пов`язаних з утриманням відповідача у НАВС становить 36 971 грн. 33 коп. Пунктами 5 і 6 Порядку відшкодування передбачено, що після видання наказу про звільнення, особі надається 30-денний строк для відшкодування витрат у добровільному порядку. Особа має право на розстрочення платежу до одного року, з укладенням з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договору з зазначенням строків та розмірів платежів. Відповідача з сумою витрат ознайомлено та поінформовано про необхідність її відшкодування. Станом на сьогодні, до НАВС від відповідача не надходило ні грошових коштів для погашення заборгованості, ні звернень щодо добровільної сплати або розстрочення суми заборгованості. Перебіг строку прострочення відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі почався з моменту спливу 30-денного терміну після звільнення зі служби. Так як відповідач не виконує своїх зобов`язань за Договором, тож має відшкодувати НАВС витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі, а також 3 % річних та інфляційну складову від суми заборгованості. Враховуючи заборгованість відповідача, та розрахунок 3 % річних від суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції за невиконання грошового зобов`язання за період з 09.06.2018 по 14.05.2021 просять стягнути з відповідача на користь позивача 47 766 грн. 25 коп., з яких: 36 971,33 грн. заборгованості пов`язаної з утриманням у навчальному закладі; 7543 грн. 47 коп. інфляційного збільшення боргу; 3251 грн. 45 коп. - 3 % річних від несплаченої заборгованості. А також судові витрати просять покласти на відповідача. Ухвалою суду від 29.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, до початку розгляду подано заяву, у якій просять розгляд здійснювати без участі їхнього представника за наявними матеріалами у справі, не заперечують проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подано. Суд, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до Статуту Національної академії внутрішніх справ (далі - НАВС) (нова редакція; внесено зміни на підставі Наказу МВС України № 592 від 03.08.2020), НАВС є державним вищим навчальним закладом. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту». Судом встановлено, що Наказом ректора Національної академії Внутрішніх справ (НАВС) від 11.08.2014 №128 о/с [PERSON] з 15.08.2014 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра за державним замовленням з проходженням табірного збору: Навчально-наукового інституту №3 за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність» (а.с.11). 25 серпня 2014 року між НАВС, МВС України та [PERSON] укладено договір № 14-14 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (НАВС) (а.с. 9). За умовами договору відповідач навчавсь за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі (п. 2.3. договору). Наказом НАВС від 28.04.2017 №337 [PERSON] присуджено ступінь вищої освіти бакалавра за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність». Наказом ГУНП у Черкаській області від 08.06.2018 року за № 225 о/с «По особовому складу» лейтенанта поліції [PERSON] , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області з 08.06.2018 у звільнено зі служби в поліції відповідно до п.7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням. Стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років складає 3 роки 09 місяців 23 дні. Відповідно до п. 2.3.6. Договору відповідач зобов`язався, у випадку звільнення з ОВС до відпрацювання трирічного терміну після випуску з НАВС. відшкодувати у повному обсязі витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що підставою відшкодування витрат с звільнення з ОВС за власним бажанням протягом трьох років після закінчення навчання. Також, відповідно до п. 3.2. Договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом трьох років після закінчення навчання. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затверджений Постановою КМУ від 12.04.2017 № 261, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її навчання. Згідно Порядку відшкодування, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її навчання. У довідках про доходи та відрахування розраховано грошове утримання за період навчання крім першого року, прирівняного до періоду строкової військової служби. Сума грошового забезпечення становить 5890 грн. 96 коп.; у довідках про фактичне перебування на харчовому забезпеченні, перший навчальний рік зараховано в строк військової служби і включено лише вартість, що складає різницю між витратами на харчування курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. За наступні роки навчання зараховується повна вартість харчування. Сума витрат на харчування становить 11 487 грн. 31 коп.; у довідках-коригуваннях про забезпечення речовим майном розраховано вартість речового майна отриманого відповідачем під час навчання, яка становить 4999 грн. 82 коп.; у довідках про надання комунальних послуг та спожитих енергоносіїв розраховано вартість комунальних послуг виключно за період навчання, що перевищує термін строкової служби, без врахування періодів перебування у відпустках. Вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв становить 14 593 грн. 24 коп. Загальна вартість витрат пов`язаних з утриманням відповідача у НАВС становить 36 971 грн. 33 коп. Пунктами 5 і 6 Порядку відшкодування передбачено, що після видання наказу про звільнення, особі надається 30-денний строк для відшкодування витрат у добровільному порядку. Особа має право на розстрочення платежу до одного року, з укладенням з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договору з зазначенням строків та розмірів платежів. Відповідача з сумою витрат ознайомлено та поінформовано про необхідність її відшкодування. Станом на сьогодні, до НАВС від відповідача не надходило ні грошових коштів для погашення заборгованості, ні звернень щодо добровільної сплати або розстрочення суми заборгованості. Перебіг строку прострочення відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі почався з моменту спливу 30-денного терміну після звільнення зі служби. Таким чином з досліджених доказів вбачається, що відповідач навчаючись в НАВС перебував на державному забезпеченні з 15 серпня 2014 року по 28.04.2017 року і вартість витрат, які пов`язані з утриманням його у навчальному закладі становила 36971,33 грн. Відповідач після звільнення з ОВС понесені НАВС витрат на його навчання не відшкодував, взяті на себе зобов`язання не виконав. Відповідно до п.2.3.6 Договору Відповідач зобов`язався, у випадку звільнення з ОВС до відпрацювання трирічного терміну після випуску НАВС , відшкодувати у повному обсязі витрати пов`язані з утриманням в навчальному закладі. Обов`язок відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення передбачено ст. 74 ЗУ «Про Національну поліцію». Крім того, обов`язок щодо відшкодування зазаначених витрат вказаний у догоовріц про підготовку фахівцяі НАВС від 25.09.2014 № 14-14, а також аналогічні положення щодо обов`язку відшкодування витрат за період навчання у разі дострокового звільнення передбачено постановою КМУ від 12.04.2017 №261 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» та наказом МВС України від 01.03.2017 №173 «Про затвердження Типової форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.03.2017р. за № 321/30189). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі - Порядок відшкодування) затверджено Постановою КМУ від 12 квітня 2017 року № 261. Відповідно до п.3 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Позивачем здійснено розрахунок витрат, який відповідає вищезазначеному Порядку відшкодування. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі відповідача становить 36971,33 грн., а отже зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з поданим позивачем розрахунком заборгованості, з урахуванням суми основного боргу (36971,33 грн.), індекс інфляції за невиконання грошового зобов`язання за період з 09.06.2018 по 14.05.2021 становить 7543,47 грн. та 3251,45 грн. - 3% річних від несплаченої заборгованості. Таким чином загальна сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача становить 47766,25 грн., з яких: 36971,33 грн. - заборгованість пов`язана з утриманням у навчальному закладі; 7543,47 грн. - інфляційне збільшення боргу; 3251,45 грн. - 3% річних від несплаченої заборгованості. За таких обставин, суд, дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved