Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

АТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління акціонерного товариства "Ощадбанк" звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 201328 від 23.05.2013 перед АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління акціонерного товариства "Ощадбанк" в розмірі 86 167,25 грн., яка складається з: основної заборгованості за кредитом 46 560,01 грн.; процентів за користування кредитом 13 366,31 грн.; втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 14 261,37 грн.; втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 5 084,64 грн.; розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту 5 190,43 грн.; розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів 1 704,49 грн. звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до Іпотечного договору № 201328/1 від 23.05.2013, укладеному між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] , а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м. зі всіма невід`ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановивши початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] судовий збір у розмірі 2 280,23 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, тобто не виконав зобов`язання належним чином, внаслідок чого позивач має право звернути стягнення на майно відповідача, що є предметом іпотеки згідно договору. Ухвалою суду від 24.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження з викликом учасників справи в підготовче засідання, що було призначене на 23.06.2021, яке відкладено на 21.07.2021 через неявку учасників справи та неможливість розгляду справи на підставі наявних доказів. Ухвалою суду від 21.07.2021 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 18.08.2021. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача та третьої особи відзиву на позов, пояснень, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 23.05.2013 між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 201328, відповідно до якого банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 76 000,00 грн., а позичальник зобов`язується їх прийняти, належним чином використати та повернути не пізніше 22.04.2022 зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі визначеному договором (а.с.6-8). 23.05.2013 між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець) був укладений іпотечний договір № 201328/1 (далі Договір), відповідно до якого іпотекодавець, як майновий поручитель боржника [PERSON] , з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м. зі всіма невід`ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (пункти 1.1., 1.2.) (а.с.9-12). Відповідно до п.п.6.1., 6.2. Договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо впродовж трьох місяців з моменту настання строку платежу зобов`язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обов`язків, передбачених цим договором та/або у випадку невиконання боржником своїх обов`язків передбачених кредитним договором. Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством та цим договором порядку. Проведення звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 29.03.2017, яке набрало законної сили 19.04.2017, по справі № 319/252/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління акціонерного товариства "Ощадбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 201328 від 23.05.2013, а саме: 46 560,01 грн. заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 10 176,66 грн. заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту за період з 30.04.2014 по 31.10.2016; 704,46 грн. інфляційних втрат за період з 01.12.2014 по 30.11.2016, 121,92 грн. три відсотки річних за період з 30.04.2015 по 31.10.2016, а також судові витрати в розмірі 2 230 грн., всього 59 793 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто три) грн. 05 коп. (а.с.13-14). З мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що факт отримання [PERSON] кредиту у розмірі 76 000 грн. підтверджується заявою на видачу готівки № 201328 від 23 травня 2013 року, яка містить запис про зміст операції: видача коштів готівкою згідно кредитного договору 201328 від 23.05.2013, штамп відділення банку, підписи працівників банку та підпис отримувача. [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків виконала неналежним чином, станом на 16 грудня 2016 року заборгованість за основним боргом становить 46 560,01 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 10 176,66 грн., а тому факт невиконання позичальником (боржником) своїх обов`язків передбачених кредитним договором, за змістом ч.4 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування при розгляді цієї справи. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 01.04.2021 у [PERSON] наявна заборгованість в розмірі 86 167,25 грн., яка складається з сум: основної заборгованості за кредитом 46 560,01 грн.; процентів за користування кредитом 13 366,31 грн.; втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 14 261,37 грн.; втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 5 084,64 грн.; розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту 5 190,43 грн.; розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів 1 704,49 грн., в рахунок погашення якої банк просить звернути стягнення на нерухоме майно відповідача (а.с.17-20). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 251941069 від 09.04.2021, [PERSON] є власником трикімнатної квартири, загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка з 23.05.2013 перебуває в іпотеці за Договором зареєстрованим державним нотаріусом Сніжнянської міської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 1-1201 (а.с.15-16). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст.509,\~525\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ст.ст.526, 530, 611, 612\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Як вбачається з положень ст.ст.1054, 1050 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.ст.575,\~589\~ЦК України,\~іпотекою є\~застава нерухомого\~майна,\~що залишається\~у володінні\~заставодавця або\~третьої особи.\~У разі\~невиконання зобов`язання,\~забезпеченого заставою,\~а також\~в інших\~випадках,\~встановлених законом,\~заставодержатель набуває\~право звернення\~стягнення на\~предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання. Статтею 11 Закону України "Про іпотеку" визначено, що майновий поручитель (особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням. В статті 33 Закону України "Про іпотеку" вказано, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За змістом статті 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено, що [PERSON] , яка є позичальником за кредитним договором № 201328 від 23.05.2013, належним чином не виконувала своїх зобов`язань, несвоєчасно та не у повному обсязі сплачувала нараховані їй Банком платежі, передбачені цим договором, що підтверджується розрахунком заборгованості третьої особи перед Банком, та заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 29.03.2017, по справі № 319/252/17. Зважаючи на невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, позивач як іпотекодержатель за іпотечним договором № 201328/1 від 23.05.2013 вправі задовольнити в повному обсязі свої вимоги за основним зобов`язанням, розмір яких відповідачем не спростовується, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 280,23 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved