Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

08 вересня 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність публічному акціонерному товариству «Дельта Банк». Позовні вимоги мотивує тим, що 10.08.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 11196690000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 65 000,00 доларів США, з розрахунку 12,50 % річних на строк з 10.08.2007 року по 10.02.2025 року. 08.12.2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить і відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту №11196690000 від 10.08.2007року іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки №б/н передала в іпотеку нерухоме майно: двокімнатна квартира, загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить Іпотекодавцю на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 10.08.2007 року за р. №6772, та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 10.08.2007 року за номером 2275531 (витяг з Державного реєстру правочинів № 4432445, виданий 10.08.2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON], і немає жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів на піставі яких Іпотекодавець отримав право власності на Предмет іпотеки. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк». 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано публічному акціонерному товариству «Дельта банк», (що підтверджується Договором купівлі- продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011року). На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України новий кредитор ПАТ «Дельта банк» має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь. В рахунок виконання основного зобов'язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку». Враховуючи невизнання та порушення прав іпотекодержателя, існують всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю. Враховуючи спосіб захисту прав, передбачений ст.16 ЦК України, існують всі підстави для визнання права власності за позивачем. Позивач має право вимагати захисту свого права власності та усунення його порушень на підставі наведених нижче норм. Згідно п.4.2. іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється на підставі, в тому числі, рішення суду. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд в рахунок виконання основного зобов'язання [PERSON] щодо оплати заборгованості у розмірі 1371869,69 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 742 248,15 грн.; сума заборгованості за відсотками - 629 621,53 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 11196690000 від 10.08.2007 року, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки № б/н від 10.08.2007 року шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем АТ «Дельта банк» на предмет іпотеки, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» судові витрати по справі у розмірі 3 654,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, подавши письмове заперечення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 10.08.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 11196690000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 65 000,00 доларів США, з розрахунку 12,50 % річних на строк з 10.08.2007 року по 10.02.2025 року. Судом встановлено, що 08.12.2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить і відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договорами або законом. Отже, відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту №11196690000 від 10.08.2007року іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки №б/н передала в іпотеку нерухоме майно: двокімнатну квартиру, загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить Іпотекодавцю на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 10.08.2007 року за р. № 6772, та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 10.08.2007 року за номером 2275531 (витяг з Державного реєстру правочинів № 4432445, виданий 10.08.2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON], і немає жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів на піставі яких Іпотекодавець отримав право власності на Предмет іпотеки. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк». 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано публічному акціонерному товариству «Дельта банк», що підтверджується Договором купівлі- продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011року. На підставі ст.514 ЦК України та вказаного Договору до ПАТ «Дельта банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Згідно п. 4 договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором; у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати предмета іпотеки; в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України "Про іпотеку"; з інших, передбачених законодавством України, підстав. Право визначення підстави та способи звернення стягнення належить іпотекодержателю. Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду та/або виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Звернення стягнення на предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України "Про іпотеку". Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року ПАТ "УкрСиббанк" відступило, а ПАТ "Дельта Банк" прийняло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі, за кредитним договором , укладеним з відповідачем [PERSON] Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що позичальник [PERSON], порушуючи умови кредитного договору, свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, а тому у останньої перед позивачем утворилась заборгованість розмірі 1371869,69 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 742 248,15 грн.; сума заборгованості за відсотками - 629 621,53 грн. Відповідно до п. п. 38, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку. Як встановлено судом, станом на 05.08.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору складає 1 371 869,69 грн. Оскільки за кредитним договором, укладеним між позивачем і відповідачем забезпеченим іпотечним договором, утворилася заборгованість внаслідок порушення умов кредитного договору, виникає необхідність захисту права позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотечного договору в рахунок погашення заборгованості. Однак, з 03 червня 2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", відповідно до ст. 1 якого, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], задоволені бути не можуть, оскільки предметом позову є майно, яке підпадає під дію мораторію. Позовних вимог про стягнення боргу за кредитним договором позивачем не заявлялося. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» слід відмовити.

Outcome: dismissed