Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

18 липня 2019 року позивачка звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним позовом, посилаючись на те, що що 17 червня 2017 року вона з відповідачем по справі [PERSON] зареєстрували шлюб у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 276. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Близько двох років позивачка з сином проживають окремо від відповідача. Відповідач [PERSON] систематично відвідує сина, але його участь у матеріальному утриманні не можна назвати належною. Відповідач привозить певні речі та продукти для сина на власний розсуд, але не завжди є необхідність дитини у цих покупках і, в то й же час, існує нагальна потреба у зовсім інших продуктах харчування, одязі, ліках, тощо, на що відповідач відмовляється надавати необхідні кошти. Позивачка вимушена була перервати свою відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і влаштуватися на роботу на мінімальну заробітну плату для утримання дитини, інших джерел доходів вона не має. Нинішнього бюджету їхньої сім`ї, у зв`язку з тим, що всі витрати на дитину лежать виключно на ній, не вистачає на належне утримання сина, покупку йому необхідного одягу та забезпечення дитини повноцінним харчуванням. Окрім того, в зимовий період дитина часто хворіла і коштів не вистачало навіть на покупку необхідних медикаментів. Відповідач має задовільний стан здоров`я та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання їхньої спільної дитини. Інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні відповідача немає. Позивач просила стягувати щомісяця з [PERSON] , [INFO] , на її користь, аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. У підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 листопада 2017 року, сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно довідки № 02-03-01-677 від 9 липня 2019 року, виданої Виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , син [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень відповідача та наявні у справі докази, аліменти слід стягнути в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, що є достатнім для належного утримання малолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, а тому згідно із ст. 133, 141, 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, який би був сплачений при поданні позову, тобто у розмірі 384 грн 20 коп., підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Зважаючи на те, що сторони по справі не з`явились в підготовче засідання, але звернулись до суду із заявами про, те щоб розгляд справи відбувався без їхньої участі, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Outcome: approved