Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У липні 2016 року позивачка звернулася до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СБС-КОМФОРТ", третьої особи [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача сплачені кошти в розмірі 1 046 429, 00 грн., пеню у розмірі 197 273, 37 грн., інфляційні витрати у розмірі 62 785,74 грн., 3 % річних у розмірі 14 879, 00 грн, а всього 1 321 367,11 грн. та витрати з оплати судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.07.2015 р. між нею та ТОВ "СБС-КОМФОРТ", в особі директора [PERSON], досягнуто усної домовленості про виконання оздоблюваних робіт в квартирі [ADDRESS]. Цього ж дня було письмово погоджено обсяги робіт з оздоблення приміщень об'єкту та ціну шляхом укладання поетапної договірної ціни всього в 3 етапи на суму 560 633,08 грн. 13.07.2015 р. під розписку [PERSON] передано [PERSON] аванс в розмірі 140 000,00 грн. 29.07.2015 р. між [PERSON] та ТОВ "СБС-КОМФОРТ", в особі директора [PERSON], було укладено договір підряду № 290715 на виконання оздоблюваних робіт в квартирі [ADDRESS], відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання виконати весь обсяг робіт до 15 грудня 2015 р. Також відповідно до умов договору сторони домовилися, що у разі порушення строків виконання робіт, зазначених у відповідних додатках до договору, відповідач сплачує подвійний розмір облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Загалом у період, протягом якого відповідач повинен був надати послуги по договору, позивачем передано під розписку [PERSON] загальну суму коштів в розмірі 934 000,00 грн та перераховано на особистий рахунок [PERSON] суму коштів у розмірі 112 429, 00 грн. Всього на виконання умов договору позивачем передано на користь відповідача суму коштів у розмірі 1 046 429, 00 грн. 25.12.2015 р. позивачем було виявлено, що роботи по договору не виконано, їх виконання лише розпочато. 29.12.2015 р. [PERSON] надав позивачу розписку, відповідно до якої гарантував закінчення робіт по договору до 29.01.2016 р., також, сторонами було досягнуто домовленості, що в разі невиконання зобов'язання на відповідача накладається штраф за кожен прострочений день в розмірі 12 000,00 грн. , починаючи з 30.01.2016 р. З січня 2016 р. [PERSON] почав уникати спілкування з позивачкою. 15.07.2016 р. позивачкою на адресу відповідача було направлено вимогу щодо повернення переданих нею коштів та відшкодування штрафу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення. Проте, відповідач не виконав взяті на себе за вказаним договором зобов'язання, в зв'язку з чим, позивачка вважає, що діями відповідача порушені її права. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених обставин, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.07.2015 р. між [PERSON] та ТОВ "СБС-КОМФОРТ", в особі директора [PERSON], було укладено договір підряду № 290715 на виконання оздоблюваних робіт в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до умов договору строк виконання усього обсягу робіт відповідачем встановлено до 15 грудня 2015 року, додаткові угоди до договору стосовно продовження строку не укладалися. Відповідно до п. 6.4 договору сторони домовилися, що у разі порушення строків виконання робіт, зазначених у відповідних додатках до договору, відповідач сплачує подвійний розмір облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. 27.10.2015 р. сторони письмово узгодили вартість робіт по благоустрою на об'єкті у розмірі 241 816, 64 грн. та вартість робіт по влаштуванню сходів на об'єкті у розмірі 31 728, 08 грн. Також між сторонами була домовленість про встановлення сходів між першим та третім поверхами об'єкту і встановлення підвіконників, на цілі чого позивачем на особистий рахунок [PERSON] перераховано суму коштів у розмірі 112 429, 00 грн. У грудні 2015 р. на виконання умов договору позивачем додатково передано відповідачу 140 000, 00 грн. Отже, у період, протягом якого відповідач повинен був надати послуги по договору, позивачем передано відповідачу всього суму коштів у розмірі 1 046 429, 00 грн., що підтверджується розпискою, а саме: -13.07.2015 р.- передано суму в розмірі 140 000, 00 грн. -06.08.2015 р.- передано суму в розмірі 60 000,00 грн. -14.09.2015 р.- передано суму в розмірі 280 000,00 грн. -14.10.2015 р.- передано суму в розмірі 164 000, 000 грн. -27.10.2015 р.- передано суму в розмірі 150 000,00 грн. -28.11.2015 р. -на особистий рахунок [PERSON] перераховано суму в розмірі 112 429, 00 грн. -22.12.2015 р.- передано суму в розмірі 140 000,00 грн. Проте 25.12.2015 р. позивачем було виявлено, що роботи по договору не виконано, їх виконання лише розпочато, в зв'язку з чим 15.07.2016 р. позивачкою на адресу відповідача було направлено вимогу щодо повернення переданих нею коштів та відшкодування штрафу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення. Проте, відповідач так і не виконав взяті на себе за вказаним договором зобов'язання. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, правильність складення якого перевірена на погоджена судом, за період з 30.01.2015 р. до 21.07.2016 р. з урахуванням подвійного розміру облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, інфляційних витрат, 3 % річних, борг відповідача перед позивачем складає: 1) подвійний розмір облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення: у період з 30.01.2016 до 02.03.2016 р. (розмір облікової ставки НБУ-22%): 1 046 429, 00 грн. x (22x2) %/ 366 днів х 33 дні = 41 627, 81 грн. у період з 03.03.2016 до 21.04.2016 р. (розмір облікової ставки НБУ-22%):1 046 429, 00 грн. x (22x2) %/ 366 днів х 50 днів = 63 072, 43 грн. у період з 22.04.2016 до 26.05.2016 р. (розмір облікової ставки НБУ-19%):1 046 429, 00 грн. x (19x2) %/ 366 днів х 35 днів = 38 130, 15 грн. у період з 27.05.2016 до 23.06.2016 р. (розмір облікової ставки НБУ-18%):1 046 429, 00 грн. x (18x2) %/ 366 днів х 28 днів = 28 898,64 грн. у період з 24.06.2016 до 15.07.2016 р. (розмір облікової ставки НБУ-16,5%):1 046 429, 00 грн. x (16,5x2) %/ 366 днів х 27 днів = 25 544,34 грн. Всього: 41 627, 81 грн. + 63 072, 43 грн.+38 130, 15 грн. + 28 898, 64 грн. + 25 544, 34 грн. = 197 273,37 грн. 2) інфляційні витрати відповідно до індексу інфляції: січень 2016- 100,9; березень 2016- 101,0; квітень 2016- 103,5; травень 2016- 100,1; червень 2016-99,8; липень 2016- 99,8. Інфляційна складова (100,9:100)х(101,0:100)х (103,5:100)х (101,1:100)х (99,8:100)х (99,8:100)=1,06. Всього інфляційні витрати : (1 046 429, 00 грн. х 1,06)- 1 046 429, 00 грн. = 62 785,74 грн. 3) 3 % річних: 1 046 429,00 грн. х3/100х173 днів/366 днів = 14 879, 00 грн. Отже, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору, не виконано взяті на себе за договором зобов'язання та загальна заборгованість відповідача станом на 21.07.2016 р. складає: 1 046 429,00 грн. + 197 273,37 грн.+62 785,74 грн. + 14 879,00 грн. = 1 321 367,11 грн. Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Норма ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно до ч.3 ст.865 ЦК України, до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. У відповідності до ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Отже, та обставина, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, тому вимоги про сплату коштів в розмірі 1 046 429, 00 грн., пені у розмірі 197 273, 37 грн., інфляційні витрати у розмірі 62 785,74 грн., 3 % річних у розмірі 14 879, 00 грн та всього 1 321 367,11 грн., доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В зв'язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги [PERSON], то, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача мають бути стягнуті судові витрати, понесені позивачем в сумі 6 890 гривень 00 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved