Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

12 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Волиньвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що був прийнятий на роботу гірником підземним у відокремлений підрозділ "Шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля", після закінчення курсів працював гірником очисного вибою підземним. 08 червня 2016 року був звільнений з роботи за власним бажанням за ч.3 ст.38 КЗпП України, йому було видано трудову книжку, розрахункові не проведено. Заборгованість по розрахункових згідно довідки відповідача становить 21567,19 грн., з них за квітень 2016 року - 849,72 грн., за травень 2016 року - 4100,20 грн., за червень 2016 року - 16617,27 грн. Вказує, що після звільнення з роботи не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості. Позивач вважає, що відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 08 червня 2016 року по 19 лютого 2016 року в розмірі 12243,37 грн., розрахункові в розмірі 21567,19 грн. та витрати за надання правової допомоги. 30 вересня 2016 року [PERSON] подав до суду заяву з уточненими позовними вимогами, відмовився від позовної вимоги в частині стягнення розрахункових в сумі 24509,53 грн. оскільки заборгованість по заробітній платі 25 серпня 2016 року виплачена повністю, та уточнив розмір позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку з 08 червня 2016 року (день звільнення) по день виплати останньої суми розрахункових, просить стягнути з ДП «Волиньвугілля» середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 08 червня 2016 року по 24 серпня 2016 року в розмірі 12706,53 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Державного підприємства "Волиньвугілля" [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без їхньої участі. В позовних вимогах просив відмовити в зв'язку з відсутністю вини відповідача у несвоєчасній виплаті розрахункових коштів. Вказав, що ДП "Волиньвугілля" є державним підприємством і кошти на виплату заробітної плати надходять із державного бюджету, крім того позивачу було виплачено 3-х місячний середній заробіток за несвоєчасну виплату заробітної плати. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення виходячи із наступного. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що він був прийнятий на роботу гірником підземним у відокремлений підрозділ "Шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля", після закінчення курсів працював гірником очисного вибою підземним. 08 червня 2016 року був звільнений з роботи за ч.3 ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю, умов колективного договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку (а.с.2). Згідно наказу ВП "Шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля" від 08.06.2016 року №97/К [PERSON] гірника очисного вибою дільниці з видобутку вугілля 08 червня 2016 року звільнено за власним бажанням, в зв'язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства пр опрацю, умови колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку, за ч.3 ст.38 КЗпП України, ст.44 КЗпП України (а.с.3). Із довідки ВП "Шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля" від 28.07.2016 року №906/7.2.6/01-19 слідує, що [PERSON] працював на посаді гірника очисного вибою, звільнений 08.06.2016 року (наказ №97 від 08.06.2016 року), на день звільнення було нараховано та невиплачено: за квітень 2016 року - 849,72 грн., за травень 2016 року - 4100,20 грн., за червень 2016 року - 16617,27 грн. (а.с.4). Із довідки ВП "Шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля" від 28.07.2016 року №905/7.2.6/01-19 слідує, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 247,98 грн. (а.с.5). Із копії особової картки працівника [PERSON] вбачається, що трудову книжку отримав 08.06.2016 року (а.с.6). Із довідки Нововолинського міського центру зайнятості №1988 від 08.08.2016 року слідує, що [PERSON] перебуває на обліку в центрі зайнятості з 14 червня 2016 року, отримує допомогу по безробіттю, дохід за період з 14.06.2016 року по 31.07.2016 року становить: за червень - 0,00 грн., за липень - 403,61 грн. Зазначено, що нарахування допомоги по безробіттю проводиться із розрахунку 544 грн. в місяць, в подальшому при сплаті внесків буде проведено перерахунок допомоги по безробіттю (а.с.9). Із довідки ВП "Шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля" від 13.09.2016 року №1089/1.6/01-19 слідує, що [PERSON] працював на посаді гірника очисного вибою підземного, звільнений 08.06.2016 року (наказ №97 від 08.06.2016 року), 28.07.2016 року було видано довідку №906/7.2.6/01-19 в якій було вказано суму заборгованості за червень в розмірі 16617,27 грн., яка була нарахована, але після утримання коштів за використану наперед відпустку сума заборгованості склала 7468,59 грн. про що було вказано у довідці №1083/7.2.6/01-19 від 12.09.2016 року, яку вважати дійсною (а.с.35). Із довідки Нововолинського міського центру зайнятості №2348 від 12.09.2016 року слідує, що [PERSON] перебуває на обліку в центрі зайнятості з 14 червня 2016 року, отримує допомогу по безробіттю, дохід за період з 01.08.2016 року по 31.08.2016 року становить 280,78 грн. Зазначено, що виплата допомоги по безробіттю призначена в розмірі 544 грн. в місяць, в подальшому за умови сплати страхових внесків буде проведено перерахунок допомоги по безробіттю у сторону збільшення (а.с.36). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року "Про затвердження Порядку обчислення середньоденної заробітної плати" нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Таким чином, через не проведення відповідачем розрахунку із [PERSON] у день звільнення, йому належить виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 08 червня 2016 по 24 серпня 2016 року, в розмірі 12706,53 грн., із розрахунку наданого позивачем (а.с.34): 247,98 грн. (середньоденний заробіток) х 54 (кількість робочих днів за весь час затримки по день фактичного розрахунку) = 13390,92 грн. - 684,39 грн. (403,61 грн. +280,78 грн. допомога по безробіттю за липень та серпень 2016 року) = 12706,53 грн. Враховуючи наведені обставини до стягнення з ДП "Волиньвугілля" в користь [PERSON] підлягає: 12706,53 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.06.2016 року по 24.08.2016 року. Крім того з відповідача ДП "Волиньвугілля" в користь позивача [PERSON], відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає до стягнення 551,20 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.27) та 1300,00 грн. понесених витрат за надання правової допомоги, що підтверджується документально (а.с.18-21), всього 1851,20 грн. судових витрат.

Outcome: approved