Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" 06.12.2017 року звернулось до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнення на користь ПАТ КБ "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" з спадкоємця померлої 18.11.2013 року [PERSON], а саме [PERSON] заборгованості в сумі 4747,54 грн., що складається з боргу за кредитом у розмірі 2617,45 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2130,09 грн., в межах вартості майна, одержаного у спадщину, в розмірі, який відповідає його частці у спадщині, посилаючись на те, що 23.12.2011 року між ВАТ "Ощадбанк" (наразі ПАТ "Державний ощадний банк України") та [PERSON] укладено кредитний договір №5073/1 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною платіжною схемою, згідно якого банк відкриває клієнту картковий рахунок №26258500573373 у гривнях для обліку на ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору відповідно до нормативно-правових актів НБУ, тарифів за послуги Банку. Відповідно до умов укладеного договору відповідач повинен забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату відсотків відповідно до умов договору щомісячним платежем до 25 числа місяця наступного за звітним. 01.02.2013 року сторонами укладено Додатковий договір №1, яким внесено зміни до кредитного договору, та 15.05.2013 року банк на підставі повідомлення позичальника здійснив видачу нової картки. 18.11.2013 року позичальник помер, про що банку стало відомо 05.05.2017 року після надходження письмової відповідді Жмеринського районного відділу ДРАЦС Головного управління юстиції у Вінницькій області. За життя у позичальника виникла прострочена заборгованість перед банком, яка станом на 01.12.2017 року становить 4747,54 грн., що складається з боргу за кредитом у розмірі 2617,45 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2130,09 грн. Після смерті спадкодавця [PERSON] заяву про прийняття спадщини подано чоловіком померлої [PERSON], однак успадковане майно не переоформив у приватну власність, відмовившись також від отримання свідоцтва про право власності на частку у спільній сумісній власності подружжя, що вбачається з копії спадкової справи до майна померлої 18.11.2013 року [PERSON], відкритої Жмеринською районної державною нотаріальною конторою (а.с.22-24). Представник позивача ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" [PERSON] за належним викликом в судове засідання не зявився, при цьому попередньо подав до суду письмову заяву щодо розгляду справи у його відсутність, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував щодо винесення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] у судові засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом неодноразово, завчасно та у спосіб, передбачений цивільним процесуальним законодавством (а.с.66, 73, 85), відзиву та власної позиції до суду не представив. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 19.12.2017 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено її до підготовчого розгляду на 26.01.2018 року (а.с.64) Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 26.01.2018 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання на 05.03.2018 року (а.с.72). Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 05.03.2018 року відкладено розгляд справи на 11.05.2018 року, у звязку з першою неявкою відповідача (а.с.80). Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 11.05.2018 року у звязку з повторною неявкою відповідача вирішено здійснювати заочний розгляд справи на підставі положень ст.280-281 ЦПК України, так як згідно вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (а.с.89). За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України. Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача (а.с.62,63) є підсудним Жмеринському міськрайонному суду. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в редакції 03.10.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відтак подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Так, в судовому засіданні установлено, що 23.12.2011 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №5073/1 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною платіжною схемою, згідно умов якого банк відкрив [PERSON] картковий рахунок №26258500573373 у гривнях для обліку на ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору відповідно до нормативно-правових актів НБУ, тарифів за послуги Банку; банк відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію (п.1.1.,1.2. договору) (а.с.4-9). Відповідно до п.6.1.2. вказаного договору [PERSON] зобов'язалася сплачувати банку кошти увигляді процентів за перевищення витратного ліміту (овердрафту), процентів за користування кредитним, інших сум платежів, що підлягають сплаті згідно з Тарифами та умовами договору, а також сум заборгованості за овердрафтом та основною сумою кредиту. Згідно п.7.1. договору позивач відкрив [PERSON] кредитну лінію з лімітом в сумі 1300 грн. Згідно п.7.2. договору [PERSON] зобов'язалася сплачувати позивачу проценти в порядку та розмірах, визначених у цьому договорі та додатках до нього. У відповідності до змісту п.7.2.3. договору проценти нараховуються методом факт/360 на фактично отриману позичальником суму кедиту та на строк фактичного користування ним, поинаючи з першого дня видачі кредиту включно та до дня повернення кредиту (його частини). Згідно п.7.5. договору позичальник зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії картки та непродовження його на новий строк, звільнення з роботи тощо. Згідно п.7.6. договору погашення заборогованості здійснюється шляхом списання коштів з карткового рахунку позичальника, у разі недостатності цих коштів позичальник повинен внести кошти безготіввковим способом або готівкою до каси банку. Позичальник [PERSON] зобов'язалася забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату відсотків в розмірі 23% річних (за перевищення витратного ліміту - овердрафту - 24% річних) відповідно до умов договору, щомісячними платежами до 25 числа місяця наступного за звітним (п.7.1.). 01.02.2013 року сторонами укладено Додатковий договір №1, положеннями якого, зокрема визначено процентну ставку за несанкціонований овердрафт в розмірі 35% річних. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, згідно повідомлення від 24.11.2011 року позичальником [PERSON] згідно підписів останньої та працівника банку отримано платіжну картку Electronic по картковому рахунку №26258500573373 (а.с.15). Згідно повідомлення Жмеринського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 05.05.2017 року (а.с.18) виконкомом Рівської сільської ради Жмеринського району складено актовий запис про державну реєстрацію смерті від 20.11.2013 року №11 щодо [PERSON], [INFO], яка померла 18.11.2013 року в с.Рів Жмеринського району. Вказані ім'я та дата народження померлої особи є відповідними відомостям паспорта позичальника [PERSON] (а.с.16), серія АВ №640087 якого зазначені у вказаному кредитному договорі. Заявою АТ "Ощадбанк" від 13.04.2017 року (а.с.19) Жмеринській районній державній нотаріальній конторі доведено вимоги кредитора щодо заборогованості в сумі 4601,03 грн. за укладеним між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] додатковим договором №1 до договору №5073/1 від 01.02.203 року, пред'явлені до спадкоємців останньої. Згідно заяви [PERSON] від 10.01.2014 року, що міститься в матеріалах спадкової справи №4/2014 щодо майна померлої 18.11.2013 року [PERSON], відповідачем прийнята у встановленому порядку спадщина, яка відкрилась після смерті його дружини [PERSON], одночасно зазначено про відмову від видачі свідоцтва про право власності на частку у спільній сумісній власності подружжя та повідомлено, що шлюбний договір між ними не укладався. Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованості станом на 01.12.2017 року за позичальником [PERSON] згідно кредитного договору №5073/1 від 08.11.2011 року рахується борг на загальну суму 4747,54 грн., що складається залишку боргу по кредиту в розмірі 2617,45 грн., суми боргу по відсоткам за користування кредитом в розмірі 783,82 грн. та суми нарахованих процентів за перевищення витратного ліміту в розмірі 1346,27 грн. (а.с.26, 27-28). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ №270260 (а.с.29) [PERSON] померла 18.11.2013 року. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не спростовуються та не суперечать один одному. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження та припиняється у момент її смерті; право власності відповідно до п.1 ч.1 ст.346 ЦК України припиняється у разі смерті власника. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно положень ч.3,4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, тоді як в результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно ч.1,2 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Так, загальна заборгованість позичальника [PERSON] по сплаті за кредитним договором становить 4747,54 грн. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, як такі, що не пов'язані нерозривно з особою спадкодавця та можутьбути виконані іншою особою, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Відповідачем [PERSON] не доведено жодними доказами обставин щодо особистого повного чи часткового виконання спадкодавцем [PERSON] власних зобов'язань перед позивачем за вказаним кредитним договором, а також щодо виконання цих зобов'язань самим [PERSON] як спадкоємцем його дружини [PERSON], який прийняв дану спадщину, в межах заявлених позовних вимог, щодо недостатності яким вартості отриманого з моменту відкриття спадщини спадкового майна доказів також не представлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявленої вимоги про стягнення вказаної суми заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON]Г, як спадкоємця позичальника [PERSON] Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогами з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн. (а.с.1) та 800 грн. витрат, пов'язаних із попереднім забезпеченням доказів (а.с.25,77), а всього судові витрати в сумі 2400 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved