Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, виселення та усунення перешкод у здійсненні права власності, в якому просять: - в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 296383000 від 11.02.2008 року, у розмірі 46 862,48 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 05.05.2014 складає 534 232,28 грн., перед ПАТ «Дельта Банк» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, на нерухоме майно - житловий будинок (А - будинок; Б - літня кухня; В - погріб; Г - вбиральня; Д - цоколь під сарай; 1 - огорожа; 2 - хвіртка; 3 - огорожа) під №109, загальною площею: 53,1 кв.м., та земельна ділянка, загальною площею: 0,0842 га., кадастровий №1211900000:04:003:0035, що розташовані по [ADDRESS], шляхом передачі потекодержателю публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» вказаного предмета іпотеки у власність; - визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок (А - будинок: Б - літня кухня; В - погріб; Г - вбиральня; Д - цоколь під сарай; 1 - огорожа; 2 - хвіртка; 3 - огорожа) під №109, загальною площею: 53,1 кв.м., та земельна ділянка загальною площею 0,0842 га., кадастровий №1211900000:04:003:0035, розташовані по вул. Дзержинського в м. Новомосковськ Дніпропетровської області; - виселити та зняти з реєстрації місце проживання та перебування [PERSON] та інших осіб, які за реєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS],дані про яких внесенні до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи; - зобов'язати [PERSON] передати ПАТ «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок і земельну ділянку, ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують об'єкт нерухомості (технічний паспорт на будинок), та інші документи передбачені постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що 11.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та[PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11296383000, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 30 000,00 доларів США, а остання зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 10.02.2038 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №11296383000/11296406000/3 від 11.02.2008 року, відповідно до якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, а саме, житловий будинок під № 109, загальною площею: 53,1 кв.м., та земельну ділянку, загальною площею: 0,0842 га., кадастровий №1211900000:04:003:0035, що розташовані по [ADDRESS]. 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за вищевказаним кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк». Позивач зазначає, що зі своєї сторони АКІБ «УкрСиббанк» виконало всі умови підписаного договору, надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, остання в порушення взятих на себе зобов'язань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 05.05.2014 року заборгованість позичальника за кредитним договором склала 46 862,48 доларів США, яка згідно курсу НБУ (100 доларів США - 1 140 грн.) складає 534 232,28 грн., яка складається з:заборгованості по тілу кредиту у розмірі29 335,55 доларів США, яка згідно курсу НБУ (100 доларів США - 1 140 грн.) складає 334 425,27 грн., відсотків у розмірі 17 526,93 доларів США, яка згідно курсу НБУ (100 доларів США - 1 140 грн.) складає 199 807,01 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію кредитного договору про надання споживчого кредиту №11296383000 від 11.02.2008року, відповідно до якого АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит у розмірі30 000,00 доларів США, а остання зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 10.02.2038 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с.7-13). Суду надано графік погашення кредиту № 11296383000 від 11.02.2008 року (а.с.14-21). Факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 202 від 11.02.2008 року (а.с.22). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що [PERSON] частково повернула отримані нею кредитні кошти, однак порушення вимог зазначеного вище кредитного договору, не виконала взяті на себе зобов'язання, в результаті чого станом на 05.05.2014 року заборгованість позичальника за кредитним договором склала 46 862,48 доларів США, яка згідно курсу НБУ (100 доларів США - 1 140 грн.) складає 534 232,28 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 29 335,55 доларів США, яка згідно курсу НБУ (100 доларів США - 1 140 грн.) складає 334 425,27 грн., відсотків у розмірі 17 526,93 доларів США, яка згідно курсу НБУ (100 доларів США - 1 140 грн.) складає 199 807,01 грн., що підтверджується довідкою про стан заборгованості (а.с.23). Судом встановлено, що в забезпечення належного виконання умов кредитного договору, між АКІБ «УкрСиббанк»та [PERSON], 11.02.2008 року було укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.24-28). Даний житловий будинок № 109, розташований по [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON], за р. № 105 (а.с.37-28). У відповідності до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, що також передбачено умовами підписаного іпотечного договору від 11.02.2008року. У відповідності до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно повідомлення про порушення основного зобов'язання представник ПАТ «Дельта Банк» - ТОВ «Фінансові перспективи» направляло [PERSON] повідомлення про необхідність відповідно до ст.35 Закону України "Про іпотеку" погасити заборгованість по кредитному договору (а.с.39). Судом також встановлено, що 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») відступило ПАТ «Дельта Банк» свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 11296383000 від 11.02.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (а.с.46, 47-62). Згідно ч.1 ст.33, ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмету іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до приписів ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. На підставі викладеного, а також враховуючи розмір заборгованості, обставину, що борг відповідача за основним зобов'язанням є значним, наявна стабільна тенденція до збільшення суми заборгованості, яка не погашена тривалий час, а також невиконання відповідачем своїх зобов'язань по погашенню кредиту, суд доходить висновку, що позивач обґрунтовано порушив питання про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно договору іпотеки від 1102.2008 року передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до умов вказаного договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться у цьому договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно зі ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, то дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. З укладеного між банком та позичальником (відповідачем по справі) договору іпотеки вбачається, що умовами договору іпотеки передбачено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу банком предмету іпотеки. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з чим в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором слід звернути стягнення на вказані житловий будинок і земельну ділянку. Щодо позовних вимог про виселення та зняття з реєстрації, то відповідно до ч.3 ст. 109 ЖК України, яка підлягала застосуванню до правовідносин, що виникли між сторонами, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової згоди іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Позивачем не надано суду доказів відмови від добровільного виселення [PERSON] із спірного будинку, а тому суд вважає, що позов в частині виселення будь-яких інших осіб із спірного будинку задоволенню не підлягає через неконкретизованість позовних вимог та недоведеності предмету спору, що не позбавляє права позивача звернутись до суду окремо з такою вимогою к конкретним особам при наявності спірних правовідносин між ними. Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача передати ПАТ «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок і земельну ділянку, ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують об'єкт нерухомості (технічний паспорт на будинок), та інші документи передбачені постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», так як в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували те, що через відсутність у банку вищевказаних правовстановлюючих документів, ключів, порушуються його суб'єктивні права.Крім того, позивачем не надано суду доказів того, що вищевказані документи і ключі, які просить витребувати позивач, знаходяться у відповідача, а тому суд не вбачає порушення прав позивача саме відповідачем. Тому, недоведеність цих фактів є підставою для відмови в цій частині позову за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2 060,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial