Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

04 липня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому прохала прийняти рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина - [PERSON], 2000 року народження та доньки - [PERSON], [INFO]. У своєму позові позивач вказувала, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у законному шлюбі з 04.07.1998 року, але з вересня 2009 року їх шлюбні стосунки фактично було припинено у зв'язку з тим, що відповідач зловживав спиртними напоями, вів асоціальний спосіб життя, неодноразово погрожував їй та дітям фізичною розправою, поводив себе агресивно по відношенню до членів своєї родини, тому вона з дітьми, з метою особистої безпеки та морального спокою, змушені були змінити місце проживання та переїхати жити до її батьків в інше місто. З відповідачем позивач проживає окремо близько п'яти років, діти перебувають на її утриманні та постійно проживають разом з нею, відповідач їхнім життям не цікавиться. У судове засідання позивач не з»явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Від представника служби у справах дітей виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у своїй заяві представник позов підтримав, просив задовольнити та відповідно до ст.. 3 Конвенції про права дитини прийняти рішення, яке буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Представник служби у справах дітей Ірпінської міської ради в судове засідання не з»явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Прокурор прохала суд позов задовольнити, позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі. Згідно ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу по суті у відсутність сторін на підставі наявних по справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено документально, що [PERSON], [INFO] та відповідач, [PERSON], [INFO] є батьками неповнолітніх [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії, [NUMBER] та [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER]. 30 листопада 2010 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] та про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 451 від 30.11.2010 року. Відповідно до довідки Ірпінської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 17 від 23 червня 2014 року, за підписом класного керівника [PERSON], директора школи [PERSON], виданої [PERSON] в тім, що [PERSON], батько учня [INFO], за період навчання з 2013 по 2014 роки дитини у школі жодного разу не цікавився сином. Відповідно до довідки Ірпінської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 17 від 23 червня 2014 року, за підписом класного керівника [PERSON], директора школи [PERSON], виданої [PERSON] в тім, що [PERSON], батько учениці [INFO], за період навчання з 2013 по 2014 роки дитини у школі жодного разу не цікавився донькою. Відповідно до довідки - розрахунку, виданої Октябрським відділом державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, заборгованість по аліментам станом на 01.06.2014 року становить 41146 грн. 58 коп. Діти - [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем. Відповідно до довідки, виданої комунальним підприємством «Сумижитло», Сумської міської ради, [PERSON], 1979 року народження, зареєстрована в [ADDRESS], разом з нею значаться: син - [PERSON], 2000 року народження та донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов служби у справах дітей Ірпінської міської ради від 23 червня 2014 року, мати [PERSON] створила належні умови для проживання та розвитку дітей, які повністю перебувають на її утриманні, батько [PERSON] повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків стосовно дітей. Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 211/10 від 21 листопада 2014 року, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON]. Відповідно до пояснень громадянки [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], виданий Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області, 01 серпня 1998 року, яка є знайомою сім»ї [PERSON], у період з 2009 по 2012 рік сім»я [PERSON], а саме: [PERSON] та неповнолітні діти, проживали в м. Суми разом з батьками позивача. [PERSON] дітьми протягом даного часу не опікувався та не цікавився, матеріально дітей не підтримував. Всю відповідальність та турботу за дітей [PERSON] взяла на себе. Відповідно до пояснень громадянки [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, 23 жовтня 1998 року, батько [PERSON] майже не піклується за дітьми, не приймає участь у вихованні, не цікавиться успіхами дітей в навчанні, станом здоров»я, матеріально дітей не підтримує. Відповідно до пояснень громадянки [PERSON], паспорт серії [NUMBER], [PERSON] виховує дітей сама. Батько [PERSON] не бере участі у житті дітей та не піклується про них. Всі питання пов»язані з вихованням та забезпеченням дітей [PERSON] вирішує без допомоги [PERSON]. Вона намагається дати дітям гідне життя, виховання та розвиток. Відповідно до пояснень громадянки [PERSON], [PERSON] опікується станом здоров»я своїх дітей сама. Батько [PERSON] не цікавився життям дітей та їх розвитком. [PERSON] слідкує за своїми дітьми та турбується за них особисто. Обов'язки батьків щодо дитини закріпленні в ст. ст. 150, 180 Сімейного Кодексу України, зокрема: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язанні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язанні поважати дитину; батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо, протягом тривалого часу не виконує належним чином своїх обов'язків по відношенню до своєї дитини. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідач порушує принцип № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано : "Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення". В ч.2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: "Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи". Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України". Статтею 11 цього ж Закону вказано, що "Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини." Згідно статті 12 цього Закону вказано, що "Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці". Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідно до п.4.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Виходячи з вищевказаного, діючи в інтересах дітей, суд вважає можливим задовольнити позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved