Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

ТОВ "Восток Фінексперт" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], в якому зазначив, що між ТОВ "Лайм-Фінанс" та [PERSON] укладено кредитний договір від 01.12.2015 №ХР-00007277 на суму 1800,00 грн. та укладено додаткову угоду №1 від 18 грудня 2015 року, з оплатою процентів за користування кредитом. ТОВ "Лайм-Фінанс" відступило право вимоги за Кредитним договором на підставі договору факторингу від 29 грудня 2015 на користь нового кредитора, яким є Товариство з обмежено відповідальністю "Восток-Фінексперт". У звязку з тим, що [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, станом на 26.12.2017 виникла заборгованість у розмірі 33432,13 грн. Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За наявності матеріалів у справі, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, що відповідає ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ "Лайм-Фінанс" та [PERSON] укладено кредитний договір від 01.12.2015 №ХР-00007277 на суму 1800,00 грн. та укладено додаткову угоду №1 від 18 грудня 2015 року, з оплатою процентів за користування кредитом. Згідно умов договору Кредитодавець передає Позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 1 800 грн., а позичальник зобовязується повернути зазначену суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі та порядку, що визначені Договором. Згідно п.1.3 Кредитного договору Позичальник зобовязується повернути зазначену суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом. Проценти за користування кредитом встановлюються в розмірі 2 (два) відсотки від суми наданого кредиту за кожен день користування ним, 730 (сімсот тридцять) та підлягають сплаті позичальником Кредитодавцю в день повернення суми кредиту. Відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 26.12.2017 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 33432,13 (тридцять три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 13 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються з тіла кредиту у розмірі 1800 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 226,00 грн. та заборгованості за пенею 31185,00 грн., три відсотка річних - 121,13грн. Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача штрафу за несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов'язань в порядку п.5.1, 5.2 договору, то суд вважає, що зазначені вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобовязання за договором у розмірі 100,00грн. задоволенню не підлягають. На підставі ст.141 ЦПК України на користь ТОВ "Восток Фінексперт" також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: partial