Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [INFO] у них народився син [PERSON] . Спільне життя не склалось, на даний час в провадженні суду знаходиться справа про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] . Малолітній син проживає з нею. Відповідач участі у вихованні дитини тривалий час не приймає, як і не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Самостійно забезпечувати дитині належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку, не може, її доходу вистачає тільки для покриття мінімальних щоденних потреб. В досудовому порядку врегулювати питання утримання сина з [PERSON] не вдалось. Відповідач є здоровою, працездатною особою, має постійне місце роботи на території України - ТзОВ БК "Горозонти", отримує заробітну плату. За таких обставин позивачка вважає, що він повинен та може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою від 19 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, 19 березня 2020 року подав до канцелярії суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги повністю визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі, який просить позивачка. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, з огляду на визнання відповідачем позову, за відсутності підстав для відмови у прийнятті визнання [PERSON] позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав свобод чи законних інтересів, суд вважає, що позов слід задоволити. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 грудня 2015 року Солотвинською селищною радою Богородчанського району Івано-Франківської області (а.с. 4, 5). Малолітній [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку питання щодо утримання дитини позивачка і відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). З огляду на викладене, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з урахуванням визначеного законом мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, приймаючи до уваги, що [PERSON] є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати сина та брати участь в його вихованні, а також те, що він погодився на сплату аліментів в розмірі, який просить позивачка, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, у розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позову - [INFO] . Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840 грн 80 к. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved