Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № DNH4KP38920108 від 10.09.2006 року в сумі 39704 грн 87 коп., зазначивши, що відповідно до укладеного кредитного договору Банк надає позичальнику кредит в сумі 2597 грн 40 коп., а Позичальник зобов"язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом розмірі 25,08 % на рік, в порядку, на умовах та в строки, визначені договором, а у випадку неналежного виконання взятих зобов"язань та порушення умов договору на першу вимогу банку повернути кредит з одночасною сплатою відсотків, нарахованих на фактичний залишок заборгованості, а також сплатити штрафні санкції. Рішенням загальних зборів ЗАТ КБ "ПриватБанк" від 30.04.2009 року була змінена назва закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", яке є правонаступником за всіма правами та обов'язками ЗАТ КБ "ПриватБанк". В судове засідання представник позивача не з"явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, судова повістка, яка надсилалася за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою, повернулася до суду не врученою з відміткою про її відсутність за даною адресою. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, судовий виклик вважається врученим відповідачу належним чином. Враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 10 вересня 2006 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № DNH4KP38920108 (складається із Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам), згідно якого банк зобов'язувався надати позичальнику строковий кредит в сумі 2597 грн 40 коп. на придбання телевізору та музичного центру, а він в свою чергу - прийняти, належним чином використати та повернути кредит у строк по 10.09.2008 року (включно) щомісячними платежами, сплатити відсотки за користування кредитом, інші платежі, передбачені договором та належно виконувати взяті на себе зобов"язання. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник умови договору належним чином не виконала, в результаті чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 15 грудня 2014 року становила 39704 грн 87 коп., з яких: 582 грн 67 коп. - заборгованість за кредитом, 10280 грн 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 26475 грн 10 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил - 500 грн (фіксована частина) та 1866,90 грн (процентна складова). Відповідно до ст.ст. 1048 - 1050, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. З огляду на зазначені приписи Закону, з відповідача підлягає стягненню сума тіла кредиту - 582,67 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом - 10280,20 грн. Як зазначено вище, позивач просив стягнути з відповідача неустойку за порушення боржником зобов'язання, а саме пеню - 26475,10 грн. та штрафи - 500 грн. (фіксована частина) і 1866,90 грн. (процентна складова, передбачена п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Загальна сума неустойки - 28842,00 грн. значно перевищує розмір основного боргу . В своєму рішенні № 7-рп/2013 від 11 липня 2013 року у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" Конституційний Суд України зазначив, що "Положеннями чч. 1, 2 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. В чч. 3, 4 ст.18 Закону наведено окремі несправедливі умови договору, перелік яких не є вичерпним. При цьому п.4 ч.1 ст.21 Закону встановлено, що для цілей застосування цього закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач". Конституційний Суд України виходив з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та чч. 2,3 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про необхідність та можливість зменшення суми неустойки з 28842,00 грн до 5 тис. грн. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість (станом на 15.12.2014 р.) за кредитним договором в сумі 15862 грн. 87 коп., з яких - 582,67 грн. заборгованість за кредитом, 10280,20 грн. відсотків за його користування та 5000,00 грн. - неустойки. Оскільки позовна заява позивача задовольняється частково, відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON]на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial