Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

18.12.2014 року позивачі звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою, якою просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], право власності по ? частині кожній на земельну ділянку площею 1000 кв.м., надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS]. Підставами заявленого позову вказують те, що не [PERSON] не був виготовлений правовстановлюючий документ (державний акт) на дану земельну ділянку, що позбавляє можливості їм оформити спадщину через нотаріуса. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги з вищевикладених підстав у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представники Охтирської міської ради, Управління Держземагенства в Охтирському районі у судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи маються заяви про розгляд справи у відсутність їхніх представників, при вирішенні справи посилаються на розсуд суду. Представник Державного підприємства "Охтирський районний центр державного земельного кадастру" в судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином. Суд проаналізував матеріали справи, заслухавши пояснення позивачок, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є рідними доньками [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. За час життя [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 16.12.1993 року № 577 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] (а.с. 12, 13, 14). Дана обставина також підтверджуються довідкою № 746 від 07.08.2007 року, відповідно до якої державний акт на вищевказану земельну ділянку не виготовлявся, та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.12.2014 року, наданого Управлінням Держземагенства в Охтирському районі Сумської області (а.с. 21). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області. Як вбачається з довідки квартального уповноваженого (а.с. 37), на момент смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO]. він проживав разом з дружиною [PERSON] [INFO] Зі спадкової справи № 316, оригінал якої оглянутий в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] 31.07.2007 року подала до Охтирської міської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини за законом, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] Спадкоємцями майна [PERSON], є його доньки [PERSON] та [PERSON] Як вбачається зі свідоцтв про право на спадщину за законом від 31.08.2007 року, реєстровий номер 2-1305 та 2-1308 (а.с. 8, 10), виданих державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори, [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті батька по ? частині житлового будинку з господарчими спорудами, що розташований по [ADDRESS] на приватній земельній ділянці (державний акт на яку не виготовлявся), який належав [PERSON] Право спільної часткової власності позивачок на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстроване в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с. 35). З вищевказаних документів слідує, що крім позивачів, відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] і могли б претендувати на його земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS]. Згідно зі ст. 1218 Цивільного Кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 22 Земельного кодексу України (1990 року) визначено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені ст. 23 Земельного кодексу України (1990 року). Проте дію ст. 23 зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених Декретом Кабінету Міністрів України "Про приватизацію земельних ділянок" від 16.12.1993 року. Пунктом 3 Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею акта на право приватної власності на землю. Отже, п. 3 Декрету визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах. Згідно з п. 7 Перехідних положень Земельного Кодексу України (2001 року), громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. З матеріалів справи вбачається, що на підставі Декрету Кабінету Міністрів України "Про приватизацію земельних ділянок" від 26.12.1992 року рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 16.12.1993 року № 577 земельна ділянка по [ADDRESS], площею 1000 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд була передана [PERSON] у приватну власність. Наведене свідчить про те, що за життя [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS], а тому позов [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності в порядку спадкування на цю земельну ділянку підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved