Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом до ПрАТ МТС « Україна», третя особа ПрАТ «СТ Іллічівське» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП у якому просила з урахуванням збільшення розміру позовних вимог стягнути з відповідача 7690 грн. 97 коп. вартості відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай Соната», д/н [NUMBER], 2500,00 грн. моральної шкоди заподіяної в результаті ДТП, понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказувала, що 16.04.2016 року о 13 год. 40 хв. по вул. Тимошенка 21 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода: водій автомобіля «Тайота камрі» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка належить ПрАТ « МТС Україна» вчинив зіткнення з автомобілем «Хюндай Соната» д/н [NUMBER], який належить [PERSON] Вина водія автомобіля «Тайота камрі» д/н [NUMBER], [PERSON].у скоєнні даного ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24.05.2016 року за якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті ДТП було пошкоджено транспортні засоби. За висновком незалежної експертної оцінки № 5235/4 від 25.05.2016року вартість відновлювального ремонту автомобіля « Хюндай соната» д.н.з. [NUMBER] складає 6 849,17 грн. з урахуванням ПДВ, але без врахування ВТВ, та вартість роботи незалежного експерта складає 800,00 грн. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власник автомобіля «Хюндай Соната», д/н [NUMBER], [PERSON] зазнала душевних страждань у зв'язку із заподіянням пошкодження її майна, яку оцінює в 2500,00 грн. При цьому, оскільки ПрАТ «СТ Іллічівське» у якій начебто було застраховано цивільно-правову відповідальність не здійснила виплат страхового відшкодування, просила стягнути відшкодування безпосередньо із заподіювача шкоди. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти наданого позову заперечив, посилаючись на його необґрунтованість. Третя особа в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. 16.04.2016року близько 13 год. 40 хв. по вул. Тимошенка 21 у м. Києві [PERSON] керуючи автомобілем «Тайота камрі» д/н [NUMBER], при перестроюванні не надала перевагу автомобілю, що рухався ліворуч, чим порушила п. 10.3 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ««Хюндай Соната» д/н [NUMBER], який належить [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вина водія автомобіля «Тайота камрі» д/н [NUMBER]під керуванням [PERSON].у скоєнні даного ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24.05.2016 року за якою останню притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Право власності [PERSON] на автомобіль «Хюндай Соната», д/н [NUMBER] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 7), а факт керування [PERSON] вказаним автомобілем в момент ДТП підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. За п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Більше того відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов'язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Оцінивши зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що ДТП сталося з вини [PERSON] Судом встановлено, що між володільцем автомобіля «Тайота камрі» д/н [NUMBER], ПрАТ МТС « Україна» та ПрАТ «СТ Іллічівське»укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про що було видано поліс №АІ0/9407785 чинний на момент ДТП. У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За висновком незалежної експертної оцінки № 5235/4 від 25.05.2016року вартість відновлювального ремонту автомобіля « Хюндай соната» д.н.з. [NUMBER] складає 6 849,17 грн. з урахуванням ПДВ, але без врахування ВТВ, та вартість роботи незалежного експерта складає 800,00 грн. За правилами ст. 29 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому, за твердженням позивача, не спростованому у судовому засіданні, на вимогу до страхової компанії ПрАТ «СТ Іллічівське» не отримано страхового відшкодування. Згідно ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) у разі неможливості відшкодування шкоди в натурі, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Таким чином, позивач має право на повне відшкодування збитків, якими є реальна вартість пошкодженого транспортного засобу, як отримання страхового відшкодування так і вартості робіт, виконання яких необхідно для повного відновлення пошкодженого автомобіля. Правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, [PERSON] вправі звернутися із вимогами про відшкодування заподіяної шкоди безпосередньо до ПрАТ МТС « Україна» Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, на думку суду, позовні вимоги підлягають задоволенню в часині стягнення заподіяної матеріальної шкоди згідно з висновком незалежної експертної оцінки № 5235/4 від 25.05.2016року вартість відновлювального ремонту автомобіля « Хюндай соната» д.н.з. [NUMBER] складає 6 849,17 грн. та вартість роботи незалежного експерта складає 800,00 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95" Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивач загальну суму завданої [PERSON] моральної шкоди оцінює в 2500 грн., при цьому обґрунтовує її стражданнями яких зазнала у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу. Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що із відповідача підлягає стягненню 1000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди у зв'язку із пошкодженням майна. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Порядок компенсації витрат на правничу допомогу визначено ст. 137 ЦПК України і виключають можливість стягнення таких за відсутності письмових доказів на підтвердження їх здійснення. Враховуючи наведене та

Outcome: partial