Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Правобережного районного відділення електричних мереж звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електроенергію в сумі 566 грн. 93 коп., вказавши в заяві, що на підставі особового рахунку [NUMBER], відкритого на відповідача [PERSON], вони постачають електричну енергію в квартиру [ADDRESS] за місцем його проживання. Договір на постачання електричної енергії між ними відсутній.. Відповідно до п.п. 19, 20 "Правил користування електричною енергією для населення", споживач повинен розраховуватися за спожиту електроенергію за діючими тарифами для населення на підставі показань приладу обліку щомісяця, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електроенергію вноситься не пізніше 10-го числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідач є пенсіонером МВС України та до 1.01.12р. мав право на 50% знижку по оплаті за спожиту електроенергію без обмеження нормою , на підставі ст.. 22 ЗУ « Про міліцію». ЗУ «Про Державний бюджет України на 2012р « та на 2013р. передбачено, що положення ст.. 22 ЗУ «Про міліцію» застосовується у порядку та розмірах, встановлених КМ України виходячи з наявних ресурсів. З 1.01.12р. по теперішній час право на 50% знижку з оплати електроенергії надається відповідачу в межах 75 квт. год., які встановлені постановою КМ України від 1.08.1996р.- 879. Згідно знятих показань приладу обліку за період з 31.12.2011р. по 15.06.2014р. відповідачем було спожито 6354 кВт. год., що підтверджено його особовим рахунком. Проведено нарахування за спожиту електроенергію за вказаний період в сумі 1625,99 грн., з урахуванням пільгового споживання за нормою 75 квт. на місяць. Втім, в порушення умов договору та ПКЕЕН , відповідач належним чином не виконувала свої забов`язання щодо оплати за спожиту електроенергію щомісячно, за виставленими рахунками, в повному обсязі, а сплачував за спожиту електроенергію з урахуванням 50% знижки за всю спожиту електроенергії, без урахування встановленої норми, у зв'язку з чим за період з 31.12.2011р. по 15.06.2014р. у нього утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 566 грн. 93 коп., що підтверджено розрахунком. Вартість спожитої електроенергії за вказаний період визначена відповідно до затверджених тарифів. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідач не бажає. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 566 грн. 93 коп., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі. За зазначених вище обставин зустрічний позов [PERSON] про визнання за ним права, як пенсіонера МВС на 50% знижку по оплаті спожитої електроенергії та визнання факту переплати за спожиту електроенергію не визнала та просить відмовити в його задоволенні. . Відповідач [PERSON] заперечує проти позову про стягнення з нього на користь позивача заборгованості за спожиту електроенергію на 15. 06.14р. в сумі 566, 93 грн., посилаючись на те, що за вказаний період, до 1.04.14р. сплачував за спожиту електроенергію відповідно до вимог ст.. 22 ЗУ «Про міліцію», з 50% знижкою, без встановлення пільгової норми. Він звернувся в суд з зустрічною позовною заявою до ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Правобережного районного відділення електричних мереж про визнання за ним права, як пенсіонера МВС на 50% знижку по оплаті спожитої електроенергії, визнання факту переплати за 2198 квт. год. спожитої електроенергії.. В своєму позові він вказав, що є пенсіонером МВС.. Згідно зі ст. 22 ч.4, 7 Закону України "Про міліцію" йому надано право на 50% знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг та палива. Право на вказану знижку підтверджується випискою з наказу від 21.10.1999р. № 274о/с, довідкою від 01.11.1999р. № 86/11990. Оплату спожитої електричної енергії він здійснює з урахуванням наданого права на пільгу. При наданні пільг ВАТ "Запоріжжяобленерго" застосовує норму споживання електроенергії в межах 75 кВт. год., яка встановлена постановою КМУ від 01.08.1996р. № 879, та нараховує йому борг за спожиту електроенергію, що є незаконним та неправомірним. Законами України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" та "Про Державний бюджет України на 2013 рік" Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розмір та порядок застосування норм і положень ст. 22 Закону України "Про міліцію" та деяких інших законів. Для встановлення розмірів та порядку застосування норм і положень будь-якого Закону, Кабінет Міністрів України повинен прийняти правовий акт. Згідно ст. 117 Конституції України правовими актами Кабінету Міністрів України є постанови і розпорядження. В 2012-2013р.р. Кабінет Міністрів України не постановив жодної постанови або розпорядження стосовно застосування норм і положень ст.22 Закону України «Про міліцію». Таким чином, порядок застосування норм статті 22 Закону України «Про міліцію» в 2012-2013 рр. не змінювався, тому у цей період пенсіонери МВС, які звільнені зі служби за віком, хворобою або вислугою років, мають право оплачувати жилу площу, комунальні послуги, а також паливо з 50% знижкою. Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року за № З-рп/2012 не містить положень, з яких витікає, що громадяни, які отримують пільги, повинні отримувати їх в межах норм споживання. Ствердження про це не відповідають дійсності. У той же час цим Рішенням Конституційний Суд України встановив, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів держбюджету, лише в межах повноважень, які надані йому Конституцією та законами України. Частина 4 статті 22 Закону України «Про міліцію», якою встановлені пільги працівникам міліції, є нормою закону прямої дії. Згідно статей 75 та 85 Конституції України, право приймати Закони України або вносити до них зміни належить виключно Верховній Раді України. Ні законами про бюджет України на 2012 та 2013 роки, ні іншими законами Верховна Рада не надавала і не могла надати Кабінету Міністрів України право на дії, які не входять за Конституцією України до його повноважень, у тому числі на внесення змін до законів. Для отримання Кабінетом Міністрів України права на внесення змін у Закони України потрібно змінювати Конституцію України. Отже, Кабінет Міністрів України регулюючи порядок та розміри соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів держбюджету, не може вносити зміни в закони України, у тому числі в частину 4 статті 22 Закону України «Про міліцію». Лист директора департаменту Муїциніна В. від 15.08.2012 року № 927/5/75-12 не є роз'ясненням норм чинного законодавства, і ні яким чином не стосується пенсіонерів пільгових категорій. В листі лише зазначається, що управляння праці та соціального захисту населення відшкодовують надавачам послуг витрати за надані пільги з оплати електричної енергії в межах норм споживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1996 року № 879, а не повному обсязі. Згідно частини 6 статті 24 Закону України «Про електроенергетику», збитки енергопостачальників від надання пільг з оплати за спожиту електричну енергію окремим категоріям побутових споживачів відшкодовуються за рахунок джерел, визначених законодавчими актами. Розпорядником таких джерел є управління праці та соціального захисту населення. Невідшкодування цими управляннями надавачам послуг витрат за надані пільги з оплати електричної енергії є невиконанням вимог законодавства. Таким чином вважає, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» позбавило його наданих Законом України «Про міліцію» прав на пільги. Просив відмовити позивачу в задоволені позову. Просив визнати за ним право, як пенсіонера МВС на 50% знижку по оплаті спожитої електроенергії та факту переплати за спожиту електроенергію 2198 квт.год.. Крім того, суду пояснив, що за весь час дії ст.. 22 ЗУ «Про міліцію» зміни у частину 4 вносилися два рази. В перший раз - підпунктом «а» підпункту І пункту 68 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 27.12.2007 року, згідно якого ця частина була викладена у наступній редакції: «Працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством». За цим же Законом про бюджет, частина 6 статті 22 Закону України «Про міліцію» стала частиною 7. Рішенням Конституційного Суду N Ю-рп/2008 від 22.05.2008 р. внесені зміни були визнані неконституційними. На підставі частині 2 статті 152 Конституції України вони втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. В другий раз зміни у частину 4 Закону України «Про міліцію» були внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року. Ці зміни вступили в дію з 1 квітня 2014 року і були внесені у той же редакції, що і зміни, які були внесені Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Таким чином, в період з 2008 року по 31 березня 2014 року, за частинами 4 та 7 статті 22 ЗУ «Про міліцію» пенсіонерам МВС, які звільнились зі служби за віком, хворобою або вислугою років, та членам їх сімей 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг та палива надавалась без обмеження нормами. Його право на 50-процентну знижку по оплаті житла, комунальних послуг у вказаний період підтверджено рішенням апеляційного суду Запорізької області від 29.07.2009 року по справі № 22-2842/2009. Цим рішенням дії ВАТ «Запоріжжяобленерго» (відповідача) по відключенню [PERSON] (позивача) від електромереж за несплату заборгованості, яка також була нарахована із застосуванням норми споживання електроенергії в межах 75 кВт.год. були визнані неправомірними. В зазначеному рішенні вказано, що спір між сторонами виник у зв'язку із застосуванням ВАТ «Запоріжжяобленерго» при наданні пільги норми споживання електроенергії в межах 75 кВт.год. і нарахуванням з 1 січня 2008 року боргу за електроенергію». Також зазначено, що посилання енергопостачальника на норми, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1996 року № 879, безпідставні. Рішення суду набрало чинності. За ст..61 ЦПК України, обставини, які встановлені судовими рішеннями, що набрали чинної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Отже вважає, що в справі, що розглядається, норми споживання, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1996 року № 879, не можуть бути застосовані. Сплачуючи в період з 2008 року по 31.03. 2014 року за всю спожиту електроенергію з 50-процентною знижкою він вимог законів та інших правових актів України не порушував. Крім того, відповідач зазначив, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» у своєму розрахунку заборгованості приписало к початковим показникам його лічильника 3008 кВт.год. (19830 кВт.год. -16822 кВт.год.) електроенергії, яка фактична була спожита ним в період з середини вересня 2003 року по 31.12. 2004 року. Суми оплат цієї електроенергії ВАТ «Запоріжжяобленерго» не включило до розрахунку заборгованості, що призвело до штучного нарахування йому заборгованості , що є фальсифікацією. На І січня 2008 року він не мав боргу за спожиту електроенергію. За розрахунком заборгованості ВАТ «Запоріжжяобленерго» на 20.11.2007 року він мав заборгованість у сумі 234,83 грн., яка продовжувала збільшуватися. Доказом фальсифікації розрахунку заборгованості вважає той факт, що згідно копії роздруківки вкладки «Рахунки», яку ВАТ «Запоріжжяобленерго» додало до своєї позовної заяви № 872 від 12.08.2013 року, у період з 20.11.2007 року по 16.05.2012 року заборгованість дорівнювала нулю (графа «До сплати»). А за розрахунками заборгованості, доданими до уточнюючих позовних заяв №№ 872/1 і 872/2, заборгованість на 20.11.2007 року складала 234,83 грн., а на 16.05.2012 року - 55,09 грн. Таким чином, виконаний ВАТ «Запоріжжяобленерго» розрахунок заборгованості, не може бути використаним у якості доказу при розгляді справи. Оплату електроенергії він здійснює за вимогами ПКЕНН. Нарахована йому заборгованість виникла не в результаті неповної оплати виставлених рахунків, а в результаті фальсифікації розрахунку заборгованості та неправомірного застосування при наданні пільги норми споживання електроенергії в межах 75 кВт.год. Просив також, розгляд уточненої позовної заяви ВАТ «Запоріжжяобленерго» проводити за період з 1.01.05р. по 31.03.14р. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію підлягає задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі особового рахунку [NUMBER], відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії в квартиру [ADDRESS] за місцем проживання. Відповідач є пенсіонером МВС України та до 1.01.12р. йому надавалася 50% знижка по оплаті за всю спожиту електроенергію без обмеження нормою , на підставі ст.. 22 ЗУ « Про міліцію». З 1.01.12р. по теперішній час право на 50% знижку з оплати електроенергії надається відповідачу в межах 75 квт. год., які встановлені постановою КМ України від 1.08.1996р.- 879. Згідно знятих показань приладу обліку за період з 31.12.2011р. по 15.06.2014р. відповідачем було спожито 6354 кВт. год., що підтверджено його особовим рахунком. Проведено нарахування за спожиту електроенергію за вказаний період в сумі 1625,99 грн., з урахуванням пільгового споживання за нормою 75 квт. на місяць. Втім, в порушення умов договору та ПКЕЕН, відповідач належним чином не виконував свої забов`язання щодо оплати за спожиту електроенергію щомісячно, за виставленими рахунками, в повному обсязі, а сплачував за спожиту електроенергію з урахуванням 50% знижки за всю спожиту електроенергії, без урахування встановленої норми, у зв'язку з чим за період з 31.12.2011р. по 15.06.2014р. у нього утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 566 грн. 93 коп., що підтверджено розрахунком. Вартість спожитої електроенергії за вказаний період визначена відповідно до затверджених тарифів. Доводи відповідача про неправильний розрахунок заборгованості та переплату 2198 квт.год в період з 2005р. по 2008р. безпідставні, оскільки суд розглядає позов в межах заявлених вимог за період з 31.12.11р. по 15.06.14р. Крім того, до 14.04.14р. [PERSON] не звертався до суду з приводу переплати за спожиту електроенергію за період з 2005р. по 2008р., не вказував на зазначені обставини і при розгляді справи з ВАТ «Запоріжжяобленерго» і в 2009р. Згідно із частиною четвертою статті 22 Закону України "Про міліцію" (у редакції від 20 грудня 1990 року) працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом (частина шоста статті 22 Закону України "Про міліцію" у редакції від 20 грудня 1990 року). Пунктом 31 Правил передбачено, що споживач, який має право на встановлені законодавством пільги з оплати спожитої електричної енергії, повідомляє у письмовій формі енергопостачальника про своє право на пільгу з посиланням на відповідний законодавчий акт. Пільгова оплата за спожиту електричну енергію здійснюється за місцем його постійного проживання з дня подання споживачем заяви. Відповідно до п.19 ПКЕЕН, затверджених Постановою КМ України від 26.07.99р. 1357, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються по діючим тарифах для населення на підставі фактичних показань приладу обліку. Норми споживання житлово-комунальних послуг, у межах яких надаються пільги на їх оплату, у тому числі обсяги пільгового споживання електричної енергії, установлені постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1996 року № 879 "Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати" (зі змінами) (далі - постанова № 879). На підставі підпунктів "а" і "в" підпункту 1 пункту 68 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) у статтю 22 Закону України "Про міліцію" внесено зміни: частину четверту доповнено словами "в межах норм, встановлених законодавством", а частину шосту доповнено словами "якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України". Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) ці зміни визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Правовідносини сторін, які виникли з приводу забезпечення державою соціального захисту працівника міліції у вигляді надання йому 50-процентної знижки з оплати за спожиту електричну енергію у спірний період - з 31.12.11р. до 15.06.14р. року, регулювалися нормою частини четвертої статті 22 Закону України "Про міліцію" у редакції від 20 грудня 1990 року, яка не містить положень про обсяги чи розміри пільгового споживання електричної енергії. Положення ст.. 22 ЗУ « Про міліцію» повинна застосовуватися у сукупності з нормами інших законів. Поряд із нормою частини четвертої статті 22 Закону України "Про міліцію" відповідно до норм статей 4, 5, 10 ЦК України, статей 2, 8 ЦПК України на правовідносини сторін поширювалась дія як статей 8, 46 Конституції України, так і інших актів цивільного законодавства України , застосування яких повинно здійснюватись із дотриманням принципу верховенства права та загальних засад, зокрема засад справедливості, добросовісності й розумності. Згідно ст..9 ЗУ « Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5.10.2000р. з метою визначення державних гарантій щодо надання житлово- комунальних послуг та розмірів плати за житлово-комунальні послуги, встановлюються державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування. До їх числа належать зокрема, нормативи користування житлово-комунальними послугами щодо яких держава надала пільги . Відповідно до ст.5 цього Закону державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. На підставі нормативів споживання визначають нормативи фінансового забезпечення державних соціальних гарантій та здійснюється їх фінансування, згідно ст. 21 Закону. Цей закон був прийнятий пізніше в часі стосовно ЗУ « Про міліцію», а тому певна суперечність в положеннях цих Законів повинна бути розв»язана за рахунок застосування загально визначених прийомів тлумачення законодавчих норм- наданням переваги нормі, яку прийняли пізніше. Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затверджений постановою КМ України 256 від 4.03.02р. Відповідно до вказаного порядку управління праці та соціального захисту населення, як головні розпорядники коштів місцевих бюджетів, ведуть облік осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, і здійснюють розрахунок з постачальниками послуг на підставі отриманих від них щомісячних звітів щодо послуг, наданих пільговим категоріям громадян. Джерелом фінансування наданих пільг є виключно субвенція з державного бюджету. Реалізація пільг, передбачених ЗУ «Про міліцію», здійснюється з субвенції державного бюджету і не може проводитися за рахунок коштів суб»єкта господарювання ВАТ «Запоріжжяобленерго» Законами про Державний бюджет України на 2012 - 2013 роки передбачено, що норми й положення статті 22 Закону України "Про міліцію" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України , виходячи з наявних ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік. Таким чином, розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави та повинні надаватися в порядку й розмірах, передбачених відповідними нормативними актами - законами України "Про Державний бюджет" і постановами Кабінету Міністрів України № 256, № 879. Зазначена позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 15.01.2014р. при розгляді справи про неоднакове застосування судами одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Виходячи з викладеного, суд приходять до висновку, що право відповідача на пільги не порушено, позивач діяв у межах вимог діючого законодавства. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту електроенергію за період 3 31.12.11р. по 15.06.14р. в сумі 566 грн. 93 коп., а також, відповідно до вимог ст..88 ЦПК України, витрати по оплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп., а всього 796 грн. 33 коп. В задоволені зустрічного позову [PERSON] суд вважає за необхідним відмовити за безпідставністю.

Outcome: approved