Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати кредитний договір на отримання та користування спеціальним платіжним засобом [NUMBER], укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк" (далі - Банк) та [PERSON] з моменту розкриття відповідачем банківської таємниці сторонній особі, а саме з 08 вересня 2013 року; вважати [PERSON] відповідальною по вказаному кредитному договору тільки до 07 вересня 2013 року включно. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 08 вересня 2013 року невідомою особою у неї з житла таємно було викрадено жіночу сумочку, в якій знаходився гаманець з пенсійною карткою та кредитною карткою Банку , мобільний телефон тощо. З'ясувавши викрадення, вона одразу подзвонила до Кол-центру Банку і заблокувала свої картки, але з'ясувалося, що злодій вже скористався ними і зняв з банкомату кошти як з пенсійної картки, так і з кредитної картки у розмірі 8 000 грн., використавши при цьому мобільну послугу Банку і отримавши новий ПІН-код. Таким чином, Банк порушив умови Договору і повідомив Пін-код, тобто надав вільний доступ до належних їй коштів, сторонній особі, саме з вини банку сталося несанкціоноване власником картки зняття кредитних коштів у розмірі 8 000 грн. Отже, Банком грубо порушені умови та правила кредитного договору, оскільки вона не доручала Банку підключати її картку до Мобільного банкінгу і до нових послуг "екстренні кошти" та "Пін-код за СМС" , він підлягає розірванню саме з моменту такого порушення - тобто з 08 вересня 2013 року. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили про задоволення позову, посилаючись на ст. 651 ЦК України, вимоги ЗУ "Про захист прав споживачів". В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що відповідальність за збереження картки несе її держатель, банком не порушені жодні умови договору, оскільки злодій використав передбачену Умовами та правилами використання банківських карток, які підписала і з якими погодилася [PERSON], процедуру отримання нового ПІН-коду за допомогою ідентифікатора держателя картки - її мобільного номеру телефона, який вона сама зазначила в Заяві-анкеті на отримання кредитної картки в березні 2010 року. Вислухавши пояснення сторін та їх представників , вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] , [INFO], з 16.10.2013 р є пенсіонеркою за віком. 10 березня 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі Анкети-заяви [PERSON] укладено з останньою кредитний договір про відкриття карткового рахунку. Дана заява разом з Пам'яткою клієнта , Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між позивачем та банком договір про надання банківських послуг. Згідно умов зазначеного договору банк відкрив позивачеві картковий рахунок та надав кредитну картку "Уніаверсальна" [NUMBER], а остання, в свою чергу, зобов'язувалася сплачувати відсотки за користування коштами. В заяві (а.с. 29-30) зазначено, що кодовим словом є дівоче прізвище матері "[PERSON]", а ідентифікація відбувається з паспортом. Номер мобільного телефону зазначено лише як "контактна інформація" . [PERSON] підписалася в тому, що ознайомилася та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), які були надані їй в письмовому вигляді. Але разом з тим, в самій Заяві зазначено, що разом з карткою надається лише Пам'ятка клієнта, а з повними Умовами та правилами надання банківських послуг клієнт повинен ознайомлюватися на офіційному сайті Приватбанку , і в обов'язковому порядку ознайомлюватися з внесеними до них змінами на цьому ж сайті. Вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 30.12.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, призначене покарання, стягнуто на користь [PERSON] 280 грн. в рахунок відшкодування заподіяного матеріального збитку та 500 грн. компенсації моральної шкоди. Судом встановлено, що 08 вересня 2013 року близько 13.10 хвилин [PERSON], знаходячись на подвір'ї домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в цьому будинку , де повторно, таємно викрав майно, яке належить [PERSON], а саме: жіночу сумку бежевого кольору, в якій знаходились: грошові кошти у сумі 120грн., платіжна кредитна картка ПАО КБ «Приват Банк» [NUMBER], платіжна пенсійна картка ПАО КБ «Приват Банк» [NUMBER], виданих на ім'я [PERSON], мобільний телефон «Nokia» imei [NUMBER], вартістю 400грн.. Після цього [PERSON] місце скоєння злочину покинув з викраденим майном, та у день скоєння кримінального правопорушення попрямував до супермаркету «Сільпо», розташованого на вул.Чкалова 82, м. Миколаєві, на території якого скористався банкоматом ПАО КБ «Приват Банк» та через банківську послугу [PERSON] дізнався пін-код банківських карток. У подальшому зняв готівку з пенсійної банківської картки [NUMBER] у розмірі 280грн., та кредитної банківської картки [NUMBER], здійснивши чотири платіжні операції по зняттю готівки з рахунку на загальну суму 8000 грн. За зняття готівки з кредитної банківської картки банком встановлено комісію у розмірі 1% від суми зняття, відповідно до чого за зняття готівки з кредитного рахунку банком нарахована та знята комісія у розмірі 320 грн. Вказаними діями обвинувачений [PERSON] спричинив потерпілій [PERSON] матеріальний збиток на загальну вартість 9120 грн. Обвинувачений [PERSON] будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред'явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі. Так, [PERSON] показав, що 08.09.2013р. по [ADDRESS] побачив відкриті двері в квартирі, зайшов туди та викрав жіночу сумку, в якій були мобільний телефон та банківські картки. За допомогою телефона відправив запит по смс до банку та отримав пін-код від карток. Біля супермаркету «Сільпо» зняв з банкомату 8000 грн. та 280 грн. Гроші витратив на свої потреби. Позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування майнового збитку за зняття коштів з кредитної картки слід залишити без розгляду у зв'язку із надходженням до суду відповідної заяви потерпілої, яку суд вважав за можливе задовольнити. (а.с. 7-10). За такого, суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача на вину самої позивачки в недобросовісному зберіганні Картки та невжиття заходів для попередження втрати Картки та ПІНа. 20.09.2013 року та 01.11.2013 року позивачка зверталася до банку з відповідними заявами, в тому числі про зупинення нарахування відсотків на суму, яку несанкціоновано було знято викрадачем картки з її рахунку та надання пояснень стосвоно розкриття банком банківської таємниці, проте банком було відмовлено з посиланням на п. п. 2.1.5.10 та 2.1.7.4 Умов і правил надання банківіських послуг. Згідно Довідки Банку, станом на 20.05.2014 року , [PERSON] має заборгованість за вищевказаним кредитним договором у загальному розмірі 10 054,89 грн.(а.с. 71-74). Як вбачається з роздруківки за вказаним кредитним рахунком [PERSON] , 08 вересня 2013 року у банкоматі 7020 Миколаїв, супермаркет "Сільпо", о 13 год. 53 хв. двічі був здійснений запит баланса, на що відмовлено в зв'язку з невірним ПІН. Після чого, вже через приблизно 10 секунд було знято три тисячі гривень, після чого протягом ще шести хвилин знято в загальному розмірі 8 000 грн. кредитних коштів та використано 320 грн. кредитних коштів комісії за зняття готівки.(а.с. 15) Як пояснила в судовому засіданні позивачка та не заперечував представник Банку, [PERSON] позвонила в Кол -Центр банку з заявою про блокування вказаної картки, але до того часу кошти вже були зняті. Як зазначає позивач, їй була видана Пам'ятка клієнта кредитки "Універсальна" ( зазначено, що дана Пам'ятка є частиною договру про надання банківських послуг, повна версія Умов та правил надання банківських послуг розміщена на офіційному сайті Приватбанку) , в якій крім тарифів та основних умов обслуговування кредитування зазначені заходи безпеки та контроль операцій по карті. Зазначено, що система СМС-банкинга дозволяє отримувати держателю картки лише (!) баланс та виписки по картковим рахункам, оплачувати послуги мобільного зв'язку. Головне правило безпеки Картки - зберігання та недоступність ПІН -кода, а в разі втрати картки необхідно передзвонити в Кол-центр Банку та заблокувати її, після чого звернутися до відділення банку за її перевипуском. А послуга "Екстренні кошти " передбачена для отримання коштів без використання картки в банкоматі. Будь-яких інших способів отримання нового ПІН-кода, крім перевипуску картки , не передбачено (а.с.16). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг , затв.Наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року по Приватбанку, дійсно передбачені обов'язки та відповідальність клієнта щодо належного зберігання Картки та Пін-кода та вживання заходів щодо запобігання втрати(викрадення) картки. Представник позивача посилався на Наказ банку № СП-2011-795 від 03.08.2011 року "Про централізоване підключення усіх кредитних карт "Універсальна" к сервісу СМС-інформування", проте наданий наказ не регулює порядку повідомлення держателів карток про послуги та умови такого сервісу. Згідно роздруківки з офіційного сайту Приватбанку, яку надала в судове засідання представник відповідача, з 03.12.2012 року запроваджена послуга для усіх карток - отримання нового ПІН-коду без перевипуску картки за простим СМС-запитом за умови підключення до Мобайл-банкингу. Саме таким шляхом , згідно пояснень сторін, скористався засуджений [PERSON] для отримання коштів з викраденої кредитної карки позивачки. При цьому з наданої роздруківки не вбачається, чи є така "послуга" змінами в Умови та правила надання банківських послуг, яких повинна дотримуватися позивачка, чи повідомлялося її про підключення картки до такої послуги. Відповідно до п.п. 1.5.6, 1.5.7 ( п. 2.1.5.10 діючої на теперішній час редакції Умов , що розміщені на офіційному сайті Приватбанку) цих Умов, банк не несе відповідальності випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, про картку, ідентифікатор користувача, паролі мобайл-банкингу стане відома іншим особам внаслідок недобросовісного виконання Клієнтом умов їх зберігання та використання; за наслідки виконання доручень, виданих неуповноваженими особами і в тих випадках, коли з використанням передбачених банківськми правилами і Договором процедур Банк не міг встановити факту видачі розпорядження неуповноваженими особами. (а.с.40) . Разом з тим пунктом 1.5.14, 2.1.7.1 цих Умов чітко встановлено, що Клієнт несе відповідальність за всі операції , що проводяться в підрозділах Банку через присторії самообслуговування, систему Мобайл-банкинг з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації, всі операції, що супроводжуються правильним вводом ПІНа чи нанесеними на карті даними. Незрозумілим є пункт 1.5.29, 2.1.7.1 абз.3 - про покладення відповідальності на держателя картки за всі операції, які як супроводжуються авторизацією, так і не супроводжуються авторизацією (авторизація - процедура отримання дозволу на здійснення операцій з використанням платіжної картки) до момента постановки картки в СТОП-ЛИСТ. За пунктом 2.1.9.5 Умов- держатель картки зобов'язаний приймати міри для попередження втрати , пошкодження, викрадення Картки, нести відповідальність по операціям, здійсненим з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролей. Згідно пункту 2.1.10.3 Умов ( п. 2.1.5.5 діючою редакції Умов) - підставою для отримання грошових коштів по Карті через банкомат є правильний ввод ПІНа. У випадку трикратного невірного ввода ПІНа на карту автоматично встановлюється статус "Вилучено" (картка блокується у разі шестиразового невірного введення)- в цьому випадку необхідно лише переоформлення карти (або дзвінок на номер 3700). Пункт 2.1.10.4 Умов ( п. 2.1.5.6 діючих умов) - операція по отриманню готівкових коштів в банкоматі вважається правильно здійсненою і не може бути скасована при умові виконання всіх необхідних для здійснення дій (ввод карти в щілину банкомата , набір ПІН-кода, вибір та підтвердження обраної операції). За п. 2.1.5.7 Умов ( п. 2.1.5.9 -діючих Умов та правил )- клієнт може отримати грошові кошти з карткового рахунку через банкомат шляхом звернення до контакт-центру Банку або відправки смс-повідомлення на номер 10060 у межах лімітів , встановлених Банком у разі його повної верифікації ( при цьому така процедура передбачена для отримання коштів в разі введення одноразового динамічного паролю без фізичної присутності картки) . Розділом 2.8.3 Умов передбачено система Мобайл-банкинг - дистанційного обслуговування рахунку клієнта, а саме наступних функцій: надання інформаційних послуг ( виписки по рахунку), які зазначені в Договорі між банком та клієнтом. Передача дистанційного розпорядження за допомогою системи "телефонний банкинг" і реєстрація його банком здійснюється по узгодженому каналу доступа в автоматичному режимі. Відповідно до розділу 1.1.1. Терміни та поняття вказаних Умов, авторизація - процедура отримання дозволу на здійснення операцій з використанням платіжної картки; верифікація - процедура перевірки персональних даних власника Картки з перевіркою анкетних даних через кодове слово, верифікація з підтвердженням процедура перевірки персональних даних з отриманням телефону Клієнта; пароль-унікальна послідовність символів і цифр, використовувана для ідентифікації Клієнта в Приват-24; ПІН(персональний ідентифікаційний номер)- код, відомий тільки власнику платіжної картки і необхідний для його ідентифікації під час здійснення операцій з використанням платіжної картки. Конституційний Суд України у рішенні від 07 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22 липня 1996 р. дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від квітня 1985 р. №39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципу захисту інтересів споживачів, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Так, з заяви [PERSON] на укладення кредитного договору не вбачається, що вона погодилася на ідентифікацію не за кодовим словом, а за номером телефону, який зазначено лише як "контактна інформація". За такого, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені умови кредитного договору в частині надання доступу до операції по отриманню готівкових коштів в банкоматі сторонній особі і така операція не може вважатися правильно здійсненою , оскільки не дотримана умова виконання всіх необхідних для її здійснення дій - не проведена належна верифікація та ідентифікація Клієнта. За вимогами ст. ст. 651, 654 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Доказів того, що позивачка погодилася на зміну умов договору відповідачем не надано. Не може вважатися такою згодою, що [PERSON] при укладенні договору погодилася на те, що зобов'язана регулярно ознайомлюватися зі змінами до Умов та Правил надання банківських послуг, розміщеними на офіційному сайті Приватбанку. Так, по-перше, відповідачем не доведено, що така послуга як "Отримання нового ПІН за СМС" є внесенням змін до відповідного пункту Умов та правил. По-друге, з огляду на наведені висновки Конституційного Суду України та Резолюції асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» 1985 р. №39/248, не можна вважати позивачку належним чином повідомленою про підключення її картки до такої нової послуги та встановлення її номеру мобільного телефону як ідентифікатора , оскільки розміщення певних оголошень на сайті , де майже неможливо розібратися особі без спеціальних знань та навичок користувача інтернет-ресурсів не може ввважатися належним повідомленням сторони договору (споживача ) про внесення змін до такого договору , а отже і вважати [PERSON] такою, що погодилася на нові послуги (умови). За статтями 651 , 653 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст. 57-60 ЦПК України. Суд, відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. За такого, оскільки Банком були істотно порушені умови кредитного договору щодо виконання доручення по зняттю кредитних коштів з картки Клієнта, виданих неуповноваженою особою без дотримання передбачених банківськими правилами і Договором процедур, що надавало Банку можливість встановити факт видачі розпорядження неуповноваженою особою, а недобросовісного виконання Клієнтом умов зберігання та використання самої Картки та ПІНа до неї не встановлено - оспорюваний договір підлягає розірванню на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України. З урахуванням засад справедливості, добросовісності та розумності, визначених ст.3 ЦК України, суд вважає, що обов'язки сторін за даним договором слід припинити саме з моменту істотного порушення банком умов договору - з 08 вересня 2013 року .Так, зняття коштів з кредитної картки відбулося не стороною договору саме в зв'язку з істотним порушенням умов договру Банком, отже Банк все одно позбавлений права вимагати відшкодування збитків (повернення кредитних коштів з нарахованими процентами) від позивача, що не позбавляє Банк права вимагати повернення коштів від винної особи - [PERSON] Також слід відмовити у задоволенні як зайвих позовних вимог про розірвання договору про «вважати [PERSON] відповідальною по кредитному договору на отримання та користування спеціальним платіжним засобом [NUMBER]", оскільки суд дійшов висновку про розірвання цього договору та припинення взаємних прав та обов'язків сторін за ним саме з 08 вересня 2013 року. Адже пунктами 1.5.14, 2.1.7.1 Умов чітко встановлено, що Клієнт несе відповідальність за лише ті операції , що проводяться в підрозділах Банку через присторії самообслуговування, систему Мобайл-банкинг - з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації, всі операції, що супроводжуються правильним вводом ПІНа чи нанесеними на карті даними - що в даному випадку не було дотримано саме зі сторони Банку, що звільняє [PERSON] від відповідальності за здійснені 08.09.2013 року операції зняття готівкових коштів в банкоматі супермаркету «Сільпо», розташованого на вул.Чкалова 82, м. Миколаєві. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: partial