Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просила визнати за нею право власності на автомобіль та виключити його з акту арешту та опису. Свої вимоги мотивує тим, що під час шлюбу з відповідачем [PERSON] вони придбали автомобіль ВАЗ-21150, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 27 листопада 2013 року за борги її чоловіка, відповідача по справі [PERSON], перед [PERSON] та АТ "Український іноваційний банк" в особі Сумської філії, автомобіль затримано в с.Кліментово Охтирського району Сумської області, описано та накладено арешт. На даний час автомобіль знаходиться на штрафмайданчику Недригайлівського РВУМВС України в Сумській області. Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 29 березня 2010 року за нею визнано право власності на 1/2 частину указаного автомобіля. ВДВС Недригайлівського РУЮ провів його оцінку та повідомив про реалізацію на прилюдних торгах за 26370 грн. Вважає, що дана ситуація порушує її законні права та інтереси, так як вона бажає мати у своїй власності цей автомобіль, і крім того, внесла на депозитний рахунок суду половину вартості спірного автомобіля - 13185 грн. У зв'язку з наведеним просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не оспорював фактичні обставини справи. Представник акціонерного товариства "Український іноваційний банк" в особі Сумської філії АТ "Укрінбанк", відповідача по справі, у судове засідання не з'явився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заперечення проти позову. Вказує, що відсутні правові підстави для визнання за позивачкою права власності на весь автомобіль, так як таке визнання права власності буде порушувати публічний порядок та інтереси стягувачів у виконавчому провадженні, а також зазначає, що [PERSON] має довести, що кошти, внесені на рахунок суду є її власними. Крім того, не погоджується з оцінкою вартості автомобіля. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, та просив відмовити в задоволенні позову з таких же підстав, на які посилається в своїх запереченнях відповідач [PERSON] Представник Відділу державної виконавчої служби Недригайлівського районного управління юстиції у Сумській області, начальник відділу Шаповал Ю.В., третьої особи по справі, просив справу вирішити на розсуд суду. Вказує, що на виконанні у ВДВС Недригайлівського РУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 34335161 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь стягувачів. Державним виконавцем 27 листопада 2013 року складено акт опису та арешту автомобіля ВАЗ 21150 ЗНГ 2005 року випуску, № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], який належить боржникові. Постановою від 28 листопада 2013 року призначено експерта для визначення ринкової вартості описаного майна. Відповідно до висновку експерта вартість майна боржника складає 26370 грн. Суд, заслухавши сторони, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] придбали автомобіль ВАЗ 21150 ЗНГ 2005 року випуску, № двигуна [NUMBER], № кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], право власності на який було зареєстровано за [PERSON] Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 29 березня 2010 року за позивачкою [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину указаного автомобіля. Відмовлено в позові в частині звільнення автомобіля з-під арешту. Вказана обставина підтверджується копією зазначеного рішення (а.с.11). На виконанні у ВДВС Недригайлівського РУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 34335161 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь [PERSON] та АТ "Український іноваційний банк" в особі Сумської філії АТ "Укрінбанк". 27 листопада 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Недригайлівського районного управління юстиції у Сумській області Заїкою Р.П. в ході примусового виконання виконавчих листів № 2-102/2007 та № 2-41/20030 було накладено арешт на автомобіль ВАЗ-21150, 2005 року випуску, сірого кольору, об'єм двигуна 1499 куб.см., кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить [PERSON], про що складено відповідний акт опису й арешту майна (а.с. 7-8). Постановою від 28 листопада 2013 року призначено експерта для визначення ринкової вартості описаного майна. Відповідно до висновку експерта вартість майна боржника складає 26370 грн. Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2013 року за вих. № 5782/02-18, державним виконавцем ВДВС Недригайлівського РУЮ Заїкою Р.П. в порядку ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" було особисто повідомлено позивачку [PERSON] про загальну вартість майна боржника [PERSON], а саме автомобіля ВАЗ 21150 ЗНГ, 2005 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], про що свідчить особистий підпис позивачки [PERSON] (а.с.12). 27 березня 2014 року позивачкою внесена грошова сума в розмірі 13185 грн. на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Сумській області з метою викупу частки у спільному майні. Указане підтверджується відповідною квитанцією від 27 березня 2014 року за №12.(а.с. 106). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позовні вимоги про визнання права власності на весь автомобіль не можуть бути задоволені з огляду на те, що позивачка вже є власником 1/2 частини спільного майна і її право ніким не оспорюється. Що стосується частини майна, належної чоловіку позивачки [PERSON], то його право на частку у спільному майні не може бути припинене та визнане за позивачкою з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Будь-яких доказів того, що грошові кошти, внесені [PERSON] на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Сумській області, для викупу, належної її чоловіку 1/2 частини автомобіля, є її особистими, позивачкою суду не надано. Крім того, [PERSON] в межах виконавчого провадження подано заперечення проти результатів оцінки автомобіля, після чого має бути проведено рецензування звіту, а в разі незгоди з результатами рецензування - оскаржено таку оцінку в судовому порядку. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Вартість майна, що виставляється на аукціон, зазначена у заявці державного виконавця на реалізацію арештованого майна, відповідно до «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 42/5 від 15 липня 1999 року, є стартовою ціною лоту та може бути збільшена під час аукціону. Отже таку оцінку не можна вважати остаточною і вартість автомобіля може бути збільшена в ході проведення прилюдних торгів. Визнання права власності за позивачкою з урахуванням визначеної експертом вартості автомобіля може призвести до порушення інтересів стягувачів у виконавчому провадженні. З огляду на заперечення кредитора власника майна, набути яке бажає позивачка, враховуючи те, що вартість майна не можна вважати остаточною, та за відсутності доказів того, що грошові кошти, внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Сумській області є власними коштами позивачки, а не спільним з боржником майном, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. На підставі ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За таких обставин не підлягає задоволенню і вимога про виключення майна з акту арешту та опису, оскільки вона є похідною від вимоги про визнання права власності. Грошові кошти, внесені позивачкою на депозитний р/р № 37317006000459 ТУ ДСА України в Сумській області в сумі 13185 грн. підлягають поверненню [PERSON]

Outcome: dismissed