Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ ,,Фінансова компанія ,,УКО-Капітал", ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс", ТОВ ,,Еліт-Україна", ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест", про визнання недійсним договору купівлі-продажу , визнання права власності на квартиру, витребування квартири з чужого незаконного володіння мотивуючи свої вимоги тим, що 10.04.2008 року між ним та ТОВ ,,Фінансова компанія ,,УКО-Капітал" було укладено договір № 326/I-Е ,,Про участь у Фонді фінансування будівництва", відповідно до умов якого він зобов'язався передати відповідачу як Управителю в управління грошові кошти з метою отримання у власність житла - об'єкта інвестування двокімнатної квартири № 255 на 15 поверсі по вул. Лохвицька у Дніпровському районі. Згідно п.2.1.1.2 Договору відповідач ТОВ ,,Фінансова компанія ,,УКО-Капітал", зобов'язувався після внесення [PERSON] коштів до ФФБ закріпити за ним конкретний об'єкт інвестування , а згідно п.2.1.1.8 передати майнові права на цей об'єкт після повного інвестування. 21.04.2008 року між [PERSON] та ТОВ ,,Фінансова компанія ,,УКО-Капітал" було укладено Договір № 326М/I-Е про відступлення майнових прав, відповідно до якого йому було передано майнові права на об'єкт інвестування, визначений у п. 1.9 Договору про участь у ФФБ. Згідно п.1.2 Договору [PERSON] набув право отримати об'єкт інвестування у власність від забудовника - відповідача ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс", після введення об'єкта будівництва в експлуатацію. Майнові зобов'язанні передбачені вищевказаними договорами були повністю виконані, так 19.04.2008 року відповідачу ТОВ ,,Фінансова компанія ,,УКО-Капітал" було перераховано грошову суму в розмірі 819379,75 грн. та суму в розмірі 4096,90 грн. 28.08.2013 року між [PERSON] та ТОВ ,,Фінансова компанія ,,УКО-Капітал" було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 326/I-Е ,,Про участь у Фонді фінансування будівництва" з якої вбачається, що у зв'язку з перенумерацією квартир та встановленням поштової адреси будинку, об'єктом інвестування є квартира № 294 загальною площею 97,6 кв.м. по [ADDRESS] Згідно довідки відповідача ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс", [PERSON] було сплачено 100% вартості квартири загальною площею 97,6 кв.м. 08.10.2014 року між [PERSON] та ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс" було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 326/I-Е від 21.04.2008 року, відповідно до якої певні пункти первісного договору було змінено і загальна вартість об'єкту фінансування повністю сплачена в сумі 819379,75 грн. Згідно Акту прийому-передачі від 08.10.2014 року відповідач ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс" передав, а [PERSON] прийняв квартиру № 294 в ЖК ,,Стародарницький" по [ADDRESS] Водночас відповідачем ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс" в порушення умов п.6.5 первісного договору не було зареєстровано на ім'я [PERSON] право власності на квартиру після введення будинку в експлуатацію та здійснено відчуження квартири. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. як державним реєстратором 11.10.2016 року було зареєстровано квартиру як власність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , за відповідачем ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест". Підставою для реєстрації був договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру серія та номер 1809/16-1 укладений 16.09.2016 року між ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс", та ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест" та виписка з переліку осіб які брали участь у інвестуванні будівництва від 16.09.2016 року. 27.10.2016 року між ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест" та ТОВ ,,Еліт-Україна" було укладено договір купівлі-продажу квартири № 294за адресою: м. Київ [ADDRESS] Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ ,,Фінансова компанія ,,УКО-Капітал" в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс",в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест",в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача ТОВ ,,Еліт-Україна",в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М. в судове засідання не з'явилася про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.04.2008 року між [PERSON] та ТОВ ,,Фінансова компанія ,,УКО-Капітал" було укладено договір № 326/I-Е ,,Про участь у Фонді фінансування будівництва", відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати відповідачу як Управителю в управління грошові кошти з метою отримання у власність житла - об'єкта інвестування двокімнатної квартири № 255 на 15 поверсі по вул. Лохвицька у Дніпровському районі. Згідно п.2.1.1.2 Договору відповідач ТОВ ,,Фінансова компанія ,,УКО-Капітал", зобов'язувався після внесення [PERSON] коштів до ФФБ закріпити за ним конкретний об'єкт інвестування , а згідно п.2.1.1.8 передати майнові права на цей об'єкт після повного інвестування. 21.04.2008 року між [PERSON] та ТОВ ,,Фінансова компанія ,,УКО-Капітал" було укладено Договір № 326М/I-Е про відступлення майнових прав, відповідно до якого [PERSON] було передано майнові права на об'єкт інвестування, визначений у п. 1.9 Договору про участь у ФФБ. Згідно п.1.2 Договору [PERSON] набував право отримати об'єкт інвестування у власність від забудовника - відповідача ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс", після введення об'єкта будівництва в експлуатацію. 19.04.2008 року відповідачу ТОВ ,,Фінансова компанія ,,УКО-Капітал" позивачем [PERSON] було перераховано грошову суму в розмірі 819379,75 грн. та суму в розмірі 4096,90 грн., що підтверджується копіями квитанцій про сплату 28.08.2013 року між [PERSON] та ТОВ ,,Фінансова компанія ,,УКО-Капітал" було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 326/I-Е ,,Про участь у Фонді фінансування будівництва" з якої вбачається, що у зв'язку з перенумерацією квартир та встановленням поштової адреси будинку, об'єктом інвестування є квартира № 294 загальною площею 97,6 кв.м. по [ADDRESS] Згідно довідки відповідача ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс", [PERSON] було сплачено 100% вартості квартири загальною площею 97,6 кв.м. 08.10.2014 року між [PERSON] та ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс" було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 326/I-Е від 21.04.2008 року, відповідно до якої загальна вартість об'єкту фінансування повністю сплачена в сумі 819379,75 грн. Згідно Акту прийому-передачі від 08.10.2014 року відповідач ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс" передав, а [PERSON] прийняв квартиру № 294 в ЖК ,,Стародарницький" по [ADDRESS] Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. як державним реєстратором 11.10.2016 року було зареєстровано квартиру як власність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , за відповідачем ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест". Підставою для реєстрації був договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру серія та номер 1809/16-1 укладений 16.09.2016 року між ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс", та ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест" та виписка з переліку осіб які брали участь у інвестуванні будівництва від 16.09.2016 року. 27.10.2016 року між ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест" та ТОВ ,,Еліт-Україна" було укладено договір купівлі-продажу квартири № 294за адресою: м. Київ [ADDRESS] Як вбачається із матеріалів справи, слідчим слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12016100040015051 від 31.10.20106 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 26.04.2017 року позов ТОВ ,,Еліт-Україна" до ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест" про визнання недійсним договору та стягнення було задоволено. Визнано недійсним договір № 4943 купівлі-продажу квартири № 294за адресою: [ADDRESS], укладений 27.10.2016 року між ТОВ ,,Еліт-Україна" та ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест" та стягнуто суму коштів 1483000 грн. в якості повернення виконаного за недійсним правочином. Рішенням Господарського суду м. Києва було встановлено, що [PERSON] як інвестором за Договором № 326/1-Е було повністю здійснено інвестування суми коштів в розмірі 819379,75 грн. та суми в розмірі 4096,90 грн. тобто ним було вчинено дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги щодо переходу права власності на об'єкт будівництва або для набуття майнових прав на цей об'єкт. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 року ту справі № 6-3129цс15. Згідно ч.2 ст.331 ЦКУ право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки , будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Можливість оформлення права власності на нерухоме майно знаходиться у прямій залежності від завершення його будівництва та прийняття збудованої споруди до експлуатації відповідними органами з подальшою реєстрацією. ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс" в порушення умов договору про участь у фонді фінансування будівництва виду А не зареєструвало за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Крім того з матеріалів справи вбачається, що 16.09.2016 року між ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс" та ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест" було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру серія та номер 1809/16-1 на підставі якого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. як державним реєстратором 11.10.2016 року було зареєстровано квартиру як власність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , за відповідачем ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест". За наведених вище обставин суд приходить до висновку, що відповідач ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс" не набув право розпорядження спірною квартирою, у зв'язку з чим на час укладення договору відповідач ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс"діяв в порушення вимог ст.658 ЦК України, що, у свою чергу, є підставою для визнання договору недійсним в порядку, передбаченому ч. 1 ст.203, ст.215 ЦК України. 18.10.2014 року було підписано Акт прийому-передачі відповідно до якого відповідач ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс" передав, а [PERSON] прийняв квартиру № 294 в ЖК ,,Стародарницький" по [ADDRESS] З моменту підписання даного Акту позивач набув право на здійснення подальшої реєстрації права власності на квартиру. У відповідності до положень ч.ч.1,2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 ЦК України. Згідно ст.ст.215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином. Ухвалюючи рішення у справі про визнання недійсним договору за позовом особи, яка не була стороною оспорюваного правочину, суд повинен встановити, яке невизнане чи оспорюване цивільне право позивача було порушено. За приписами ст.ст.655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до п. 5 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, до державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК України. При цьому, слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК України), а покупець є його законним володільцем. У разі укладення нового договору про відчуження раніше переданого покупцю майна без розірвання попереднього договору чи визнання судом його недійсним продавець несе відповідальність за його невиконання у виді відшкодування збитків новому покупцеві. Відповідно до положення частини 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов'язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.5 ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами інвестицій, відповідно до законодавчих актів України. Відповідно до ч.1 ст. 334 Цивільного Кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до Додаткової угоди № 2 до Договору № 326/I-Е від 21.04.2008 року укладеної 08.10.2014 року між [PERSON] та ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс", об'єкт будівництва було введено в експлуатацію у 4 кварталі 2012 року. Позивачем були вчинені всі дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В задоволенні позовної вимоги щодо витребування на користь [PERSON] у ТОВ ,,Еліт-Україна" квартири слід відмовити, оскільки рішенням Господарського суду м. Києва договір купівлі-продажу квартири № 294за адресою: [ADDRESS], укладений між ТОВ ,,Еліт-Україна" та ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест" 26.10.2016 року було визнано недійсним . Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна - квартира № 294за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності була 11.10.2016 року була зареєстрована за ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест", приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Мазурчук В.В. В судове засідання будь -яких доказів, що спірна квартира перебуває у користуванні ( володінні) ТОВ «Еліт - Україна» не надано, крім того, як слідує з матеріалів справи, спірна квартира на даний час перебуває у користуванні позивача [PERSON] На підставі викладеного суд дійшов висновку, що вказана позовна вимога не знайшла свого правового обґрунтування під час розгляду справи в суді. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про можливість визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] № 1809/16-1 від 16.09.2016 року укладений між ТОВ ,,ЕВЕРЕСТ Плюс" та ТОВ ,,КОЛОСС- Інвест" та визнання за [PERSON] право власності на квартиру № 294 за адресою: м. Київ [ADDRESS] Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України та судові витрати повинні бути розподіленні між відповідачами пропорційно. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial