Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійним позовом, в обгрунтування якого пояснив, що понад 20 років він пропрацював на шахті "Княгинівська", є учасником ВВВ, ветераном війни і праці. Зараз він є пенсіонером і відповідно до ст.43 Гірничого Закону, колективного договору відповідач зобов'язаний забезпечувати його безкоштовно побутовим вугіллям. Він мешкає у будинку, який має пічне опалення. Відповідач не виконує свої зобов'язання по забезпеченню побутовим вугіллям, а саме, у 2011 році двічі замість якісного вугілля, відповідач привіз гірничу масу, в якій відсоток вугілля складав не більше 15%, решта - порода і штиб. Вік і стан здоров'я позивача не дозволяють самостійно сіяти і перебирати вугілля, а для опалювання у такому вигляді, як привезли, він непридатний. На вимоги позивача привезти якісне вугілля та за рахунок підприємства вивезти породу, яка залишилась на подвір`ї позивача внаслідок пересіювання вугілля, директор шахти [PERSON] відповів відмовою. Позивач вимушений був звертатися у все інстанції- до міського голови, у приймальню "Партії регіонів", в прокуратуру, але бажаного результату він не отримав. Позивач зазначив, що своїми протиправними діями відповідач наніс йому моральну шкоду, він відчуває почуття глибокої образи, приниження честі та гідності. Позивач був вимушений за власні кошти придбати якісне вугілля, щоб не замерзнути. Моральну шкоду позивач оцінює в 25 тисяч гривень та просить їх стягнути з відповідача. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на його користь 5 тисяч гривень необхідних для вивозу горної маси, що залишилася після просіювання неякісного вугілля та 300 гривень судових витрат. У судовому засіданні позивач надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просить суд стягнути з ДП "Донбасантрацит" в особі ВП "Шахта "Княгинівська" на його користь моральну шкоду в розмірі 25 тисяч гривень, 5 тисяч гривень необхідних для вивозу породи , що залишилась після пересіювання вугілля та судові витрати 300 гривень. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився за станом здоров`я. Представник відповідача ДП "ДА" в особі ВП "Шахта"Княгинівська" Савін С.М. у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, суду пояснив, що [PERSON] до виходу на пенсію працював на шахті "Княгинівська" і відповідно до ст.43 Гірничого Закону України має право на забезпечення вугілля на побутові потреби. Шахтою "Княгинівська"у 2011 році [PERSON] було вивезено вугілля на побутові потреби марки АМ. При отриманні скарги від [PERSON] на якість вивезеного вугілля, шахтою було повторно вивезене вугілля на побутові потреби марки АМ, але і повторно вивезене вугілля не задовольнило позивача. Представник відповідача зауважив, що шахта "Княгинівська" здійснює лише видобування вугілля, а його переробку здійснюють збагачувальні фабрики, які не входили у 2011 році до складу підприємства відповідача ДП "ДА". Відповідач ДП "ДА" в особі ВП "Шахта "Княгинівська" вважає, що ніяких протиправних дій відносно позивача не було вчинено і ніякої моральної шкоди йому не могло бути спричинено. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що позивачу у 2011 році шахтою двічі привозилось неякісне вугілля. Позивач, будучи людиною похилого віку, вимушений був уручну пересіювати привезену горну масу, щоб відділити вугілля, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 Гірничого Закону України підприємства з видобутку вугілля та вугледобувні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, таким категоріям осіб:пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вугледобувних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок. В пункті 3.1. Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 рок із змінами та доповненнями, зазначено, що угода поширюється на працівників, що працюють на умовах найму на підприємствах, в об'єднаннях, компаніях, товариствах, організаціях і установах вугільної промисловості (видобувних, перероблювальних, шахто вугледобувних , вугільного машинобудування, ДВГРС, реструктуризації підприємств галузі, вуглегеології, галузевої науки, інших підприємствах виробничої та соціальної інфраструктури галузі), що належать до сфери управління Мінвуглепрому України та інших підприємств галузі, незалежно від форм власності та господарювання, а також на непрацюючих членів профспілок - інвалідів і пенсіонерів галузі, безробітних, звільнених з підприємств галузі. Відповідно до п. 12.10 вказаної Галузевої угоди, безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Тобто, правовідносини щодо забезпечення позивача безоплатним вугіллям на побутові потреби у 2011 році існували між позивачем та ДП "ДА " в особі ВП "Шахта "Княгинівська", тому позовні вимоги до відповідача [PERSON], який на той час працював директором шахти "Княгинівська", суд розцінює як до неналежного відповідача. В ході судового розгляду поясненнями свідків підтвержений факт, що позивачу у 2011 році було вивезене вугілля на побутові потреби неналежної якості. Ця обставина знайшла своє підтвердження у письмових матеріалах справи , а саме, неодноразові звернення позивача до директора шахти "Княгинівська", громадської приймальні Партії регіонів, звернення до голови міста Красний Луч. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»закріплює право позивача щодо стягнення моральної шкоди. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі ст.60 ЦПК України, яка передбачає обов'язки доказування і подання доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, враховуючи похилий вік позивача, його незадовільний стан здоров`я, дійшов висновку про те, що позивачем у справі доведено заподіяння йому моральних страждань неправомірними діями відповідача у зв'язку з тим, що йому було вивезене побутове вугілля непридатне для опалювання, через що позивачу було необхідно тратити свій час та гроші на придбання вугілля для обігріву своєї оселі, не мав можливості повністю реалізувати людські потреби, позивач випробував моральні страждання від цих негативних явищ. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача витрат на прибирання породи з дворової території, суд знаходить їх необгрунтованими. Згідно листа Міністерства енергетики і вугільної промисловості України ДП "Донбасантрацит" в особі ВП "Шахта "Княгинівська" від 11.05.2012р. за №446 зобов'язань по прибиранню породи та інших відходів з дворової території вуглеотримувачів шахта не має, витрати на такові в балансі підприємства не передбачені.

Outcome: partial