Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

В заяві до суду прокурор свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] 29.01.2016 року та 30.01.2016 року, працюючи на посаді лісника ДП "Барський райагроліс" Вінницького обласного комунального спеціалізованого підприємства "Віноблагроліс", в кварталі № 51 виділ № 27 здійснив незаконну порубку лісу, чим заподіяв істотну шкоду на загальну суму 185 400 гривень. Тому прокурор просив суд стягнути з [PERSON] на користь держави 185 400 грн. заподіяних збитків. У судовому засіданні прокурор Хорошун М.Я. позов підтримав повністю. Представник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, просив справу слухати у їх відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області в судове засідання не з`явився. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вінницьке обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Віноблагроліс» ДП «Барський райагроліс» в судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] у судове засідання 11.06.2019 та 08.08.2019 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних доказів. Згідно із вимогами ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. [PERSON] 29.01.2016 року та 30.01.2016 року, працюючи на посаді лісника ДП "Барський райагроліс" Вінницького обласного комунального спеціалізованого підприємства "Віноблагроліс", в кварталі № 51 виділ № 27 здійснив незаконну порубку лісу, а саме дерев породи "граб" 1 шт. діаметром 33 х 24 см, "клен" 1 шт. діаметром 23 х 26 см, "ясен" 1 шт. діаметром 74 см, "ясен" 1 шт. діаметром 75 х 55 см, "ясен" 1 шт. діаметром 60 х 72 см, "ясен" 1 шт. діаметром 75 х 67 см, "ясен" 1 шт. діаметром 74 х 76 см, "ясен" 1 шт. діаметром 60 х 77 см, "ясен" 1 шт. діаметром 57 х 80 см, "ясен" 1 шт. діаметром 48 х 60 см, "ясен" 1 шт. діаметром 62 х 80 см, "ясен" 1 шт. діаметром 48 х 64 см, "ясен" 1 шт. діаметром 42 х 70 см, "ясен" 1 шт. діаметром 69 х 90 см, "ясен" 1 шт. діаметром 68 х 75 см, а всього 13 дерев породи "ясен", одного дерева породи "граб" та одного дерева породи "клен", чим заподіяв істотну шкоду на загальну суму 185 400 гривень, яка обчислена за таксами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу". Своїми умисними діями [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 246 КК України - незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду. Вироком Барського районного суду від 06.06.2017 у справі № 125/1218/16- к [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191 КК України та ст.246 КК України та постановлений обвинувальний вирок, який набрав законної сили 07.07.2017 року. Згідно ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим, вина відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу встановлена вироком Барського районного суду від 06.06.2017 та в силу вимог ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає, що обумовлює обов`язок відповідача відшкодувати шкоду, заподіяну незаконною порубкою дерев. Сума шкоди заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської чи іншої діяльності підлягає стягненню, оскільки є джерелом формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2019 рік у частині доходів. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ) знаходяться під Державною охороною. Статтею 1 Лісового кодексу України визначено, що ліс - тип природних комплексів, у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Згідно ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара. Статтею 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Аналогічні положення закріплено ст. 65 Лісового кодексу України. Згідно ст. 66 Лісового кодексу України громадяни мають право в лісах державної та комунальної власності, а також за згодою власника в лісах приватної власності вільно перебувати, безоплатно без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання дикорослі трав`яні рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби тощо, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України. Відповідно до ст. 70 Лісового кодексу України заготівля деревини здійснюється при використанні лісових ресурсів у порядку рубок головного користування, що проводяться в стиглих і перестійних деревостанах. Заготівля деревини в порядку проведення рубок головного користування, а також інших рубок, пов`язаних із веденням лісового господарства, проводиться власниками лісів і постійними лісокористувачами, яким у встановленому порядку надано це право. Згідно положень ст. 67 Лісового кодексу України заготівля деревини є одним із видів спеціального використання лісових ресурсів. Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Крім того, згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України (постанова від 10.12.2004 № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля») визнається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» однією з підстав відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища є самовільне спеціальне використання природних ресурсів. Окрім того, відповідно до 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до Закону. Однією з підстав відповідальності, в тому числі цивільної є незаконне вирубування та пошкодження дерев. Згідно розрахунку нанесеного збитку пошкодженням дерев до ступеня припинення росту згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" та вироку Барського районного суду від 06.06.2017 загальний розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної вирубки 13 (тринадцяти) дерев породи ясен, одного дерева породи граб та одного дерева породи клен в кварталі 51 виділ 27 становить 185 400 грн. Статтею 107 Лісового кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, збитки заподіяні державі самовільною порубкою дерев підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. Згідно ч. 3, 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. При стягненні шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності слід врахувати приписи ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та вимоги п. 7 ч. 3 ст. 29, 4 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, які визначають, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Згідно інформації ДП «Барський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс» від 08.01.2019 року № 2, земельна ділянка, на якій здійснено незаконну порубку дерев [PERSON] , а саме квартал 51 виділ 27 ДП «Барський райагроліс», згідно матеріалів лісовпорядкування відноситься до Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області. Главою 11 Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Державної казначейської служби України №128 від 09.08.2013 року, передбачено, що кошти, які відповідно до Бюджетного кодексу України та Закону про Державний бюджет України розподіляються між державним та місцевими бюджетами, зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті в Казначействі на ім`я відповідного органу Казначейства за балансовим рахунком 3311 «Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами» Плану рахунків (далі - рахунок 3311) у розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету. Після розподілу, кошти у відповідних обсягах засобами програмного забезпечення шляхом формування меморіальних документів перераховуються за призначенням на відповідні рахунки. Згідно інформації Управління ДКСУ у Барському районі Вінницької області за № 02-09/50 від 15.01.2019 станом на 14.01.2019 на рахунок місцевого бюджету Журавлівської сільської ради (код ЄДРПОУ 38027888) № [NUMBER] грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності від [PERSON] не надходили. Таким чином, відповідач на час звернення до суду з даним позовом не відшкодував завдану своїми діями шкоду, що є порушенням державних інтересів та підставою для звернення прокурора до суду. Частинами 3, 4 статті 56 ЦПК України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертаючись до суду з позовною заявою, в позовній заяві обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.185 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р., № 275( далі- Положення) Державна екологічна інспекція України( Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. П.7 Положення передбачено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до положень п.4 Положення Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань серед іншого здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами, вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах. Прокурор може звертатися до суду в інтересах держави, які, в свою чергу, можуть бути пов`язані з необхідністю захисту прав державних органів, а також підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування та форм власності. З метою захисту інтересів держави, а саме - стягнення матеріальної шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев, не відшкодування якої порушує економічні інтереси держави, оскільки несплата такої шкоди в умовах гострого дефіциту бюджетних коштів негативно впливає на поповнення бюджету й може призвести до невиконання соціальних програм, передбачених його витратною частиною на 2019 рік та спрямованих на ліквідацію негативного впливу на стан навколишнього природного середовища, керівником Жмеринської місцевої прокуратури пред`являється позовна заява в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» органи прокуратури, при здійсненні своїх повноважень від сплати судового збору звільняються. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов заявлено прокурором, який згідно закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору, яка складає 1854 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved