Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: АТ "Акцент-Банк" (АТ "А-банк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № Б/Н від 04.04.2019 у розмірі 28961,65 грн станом на 22.07.2021, яка складається з: 18784,81 грн - заборгованість за кредитом; 10176,84 грн - заборгованість за відсотками, та судові витрати у розмірі 2270,00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 04.04.2019 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору №Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті-Заяві. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, вона зобов`язання за вказаним договором не виконала. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачці SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На даний час остання продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, вона порушує норми законодавства та умови кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві та окремому клопотанні просить справу розглядати за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі. Відповідачка та її представник - адвокат Коцкович Р.М. у судове засідання на неодноразові виклики не з`явилися, відзив на позов не подали. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 20.08.2021 відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження за участю сторін. 25 жовтня 2021 року та 24 листопада 2021 року від представника позивачки - адвоката Коцковича Р.М. поступили відповідно клопотання про відкладення розгляду справи та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з клопотанням про поновлення строку на подачу останнього. Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року у задоволенні клопотання представника позивачки - адвоката Коцковича Р.М. про розгляд справи у порядку загального позовного провадження відмовлено. Судове засідання призначено на 09.00 годин 28.12.2021. Копію ухвали під розписку вручено представнику позивачки за угодою №1875н-10/2021 про надання юридичних послуг від 22.10.2021- адвокату Коцковичу Р.М. В позовній заяві та долученому до неї клопотанні позивач клопотав про розгляд справи у відсутності його представника, в якому він також не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подавала, як і не з`явився в судове засідання її представник, ухвалою суду від 28.12.2021 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 20 грудня 2018 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк, в якій, в тому числі, зазначено, що вона згідна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг погодилась отримати шляхом роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com. Зобов`язується виконувати вимоги Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com (а.с. 6 зворотна сторона). Також 04 квітня 2019 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 75 з номеру телефону [NUMBER] відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 7), в якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація, зокрема проценти, та інші важливі правові аспекти. За змістом підписаного Паспорта споживчого кредитування встановлено умови кредитування, зокрема: тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія, (ліміт) з пільговим періодом використання; максимальна сума ліміту до 50000 грн; строк кредитування до 240 місяців; спосіб та строк надання кредиту - встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, строк - протягом одного дня; мета отримання кредиту - на споживчі цілі; процентна ставка в межах та поза межами пільгового періоду - визначена у розмірі 0,000001% та 46,8% річних відповідно; тип процентної ставки - фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит); встановлена підвищена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 7,8% у місяць. Відповідно до п. 5. Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» відповідачка зобов`язалася щомісячно, до 25 числа поточного місяця включно, здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн, не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості. Відтак, на підставі вказаної анкети-заяви та паспорта споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідно до умов договору. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № Б/Н від 04.04.2019, укладеним між АТ "Акцент-Банк" та клієнтом [PERSON] , з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 22.07.2021 остання має заборгованість в розмірі 28961,65 грн, яка складається з: 18784,81 грн - заборгованість за кредитом; 10176,84 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с. 5-6). Таким чином, у процесі користування кредитними коштами [PERSON] не надавала своєчасно АТ "Акцент-Банк" грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що знайшло своє відображення у вказаному розрахунку заборгованості за договором. В цілому на підтвердження умов надання кредиту відповідачці та порушення зобов`язання останньою позивач надав суду анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку (а.с. 6 зворотна сторона), паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с. 7), витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» (а.с. 8-13), розрахунок заборгованості (а.с. 5-6). Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка 20.12.2018 підписала анкету-заяву та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах, що визначені в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», яку вона підписала простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 75 з номеру телефону [NUMBER] відповідно до Умов та правилами надання банківських послуг. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку особисто та паспорт споживчого кредиту електронним підписом, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідачки виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно з тарифами, повернути кредит та сплатити відсотки у складі щомісячних платежів. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII, до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту. З цього приводу слід зазначити, що норми ст.ст. 628, 639 ЦК України не забороняють укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, а Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до укладеного у письмовій формі договору. При цьому ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є, зокрема, використання електронного підпису, визначеного цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Норми ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. У справі, що розглядається, позивачем надано до суду підписаний позичальником [PERSON] паспорт споживчого кредиту, в якому визначено умови кредитування, який за формою та змістовним наповненням відповідає вимогам, які до нього ставляться в Законі України «Про споживче кредитування», тобто сторони досягли домовленості щодо всіх істотних умов договору позики (кредиту): погодили строк дії, умови повернення кредиту, процентну ставку, відповідальність за порушення виконання зобов`язань, тощо. Зокрема, [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 75 з номеру телефону [NUMBER] . Тобто, враховуючи, що матеріалами справи наразі не спростовується підписання відповідачкою паспорта споживчого кредиту шляхом застосування електронного підпису визначеним Законом одноразовим ідентифікатором із застосуванням мобільного номеру телефону, то суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про умови кредитування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За таких обставин, позивачем доведено наявність чинних між сторонами кредитних правовідносин, наявність обов`язку відповідачки щодо виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а також порушення такого зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, а тому право кредитора підлягає захисту у судовому порядку. З розрахунку заборгованості за договором встановлено, що відповідачка отримувала кредитні кошти, однак не надавала своєчасно та в повному обсязі банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Відповідно з наданим банком розрахунком за договором станом на 22.07.2021 за нею рахується заборгованість в розмірі 28961,65 грн, яка складається з: 18784,81 грн - заборгованість за кредитом; 10176,84 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належними сторонами і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку застосування конструкції договору приєднання його умови розробляв АТ «Акцент-Банк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як визначено ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім простроченого тіла кредиту у розмірі, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитом. Отже, суд встановив, що основні умови кредитування, на яких [PERSON] був наданий кредит, містяться у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписаний нею 04.04.2019 простим електронним підписом та копія якого знаходиться в матеріалах справи. Крім цього, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів, крім паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», також посилається на Умови та правила надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» Тарифи користування кредитною карткою «Зелена». При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил наданнях банківських послуг розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи анкету-заяву. Роздруківка із сайту позивача та посилання на нього належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Оскільки долучені до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідачки, в тому числі не підписані нею за допомогою простого електронного підпису, а тому в матеріалах справи відсутні допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розуміла остання, підписуючи анкету-заяву та паспорт споживчого кредиту від 04.04.2019, в зв`язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 04.04.2019 Однак, даючи оцінку вказаному вище розрахунку заборгованості за кредитним договором та паспорту споживчого кредиту, в якому визначений розмір відсотків за користування кредитними коштами, з яким відповідачка погодилася, підписавши даний паспорт та які застосовувалися при нарахуванні їй заборгованості, враховуючи, що вона вносила проплати, однак суми яких були недостатніми для погашення тіла кредиту та відсотків, беручи до уваги, що жодних зауважень щодо нарахованої заборгованості, в тому числі щодо розміру відсотків, від неї до суду не надходило, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю і з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.04.2019 у розмірі 28961,65 грн станом на 22.07.2021, яка складається з: 18784,81 грн - заборгованість за кредитом; 10176,84 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом (18784,81+10176,84=28961,65). Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2270 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 20). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2270 гривень. На підставі вищевикладеного, ст. 8, 42 Конституції України, ст. 1, 3, 207, 509, 525, 526, 527, 530, 549, 610, 612, 625, 626, 628, 629, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 78, 141 ЦПК України, ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII, ст. 1, 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII та

Outcome: approved