Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

27 березня 2018 року позивач [PERSON] звернувся в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ПАТ "Платинум Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Платинум Банк" Ірклієнка Ю.П. про визнання договору іпотечного кредитування недійсним. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року указану цивільну справу надіслано на розгляд Оболонському районному суду м. Києва. У підготовчому судовому засіданні 26 вересня 2018 року судом було з'ясовано, що одночасно з пред'явленням позову [PERSON] звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову. Ця заява Солом'янським районним судом м. Києва розглянута не була, оскільки у надісланій Оболонському районному суду м. Києва справі відсутня ухвала суду про вирішення заяви [PERSON] про забезпечення позову. При надходженні цивільної справи за позовом [PERSON] до ПАТ "Платинум Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Платинум Банк" Ірклієнка Ю.П. про визнання договору іпотечного кредитування недійсним до Оболонського районного суду м. Києва та її реєстрації службовими особами канцелярії Оболонського районного суду м. Києва заява [PERSON] про забезпечення позову зареєстрована не була. Виявивши зазначені обставини у підготовчому судовому засіданні, Оболонським районним судом м. Києва від головуванням судді Андрейчука Т.В. передано заяву [PERSON] про забезпечення позову для здійснення її реєстрації, про що свідчить акт від 26 вересня 2018 року, складений службовими особами Оболонського районного суду м. Києва. 26 вересня 2018 року заяву [PERSON] про забезпечення позову було зареєстровано та передано на розгляд судді Андрейчуку Т.В. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши заяву [PERSON] про забезпечення позову, матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Заява [PERSON] про забезпечення позову мотивована тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Указана квартира за іпотечним договором від 09 серпня 2007 року №1.07081491 була передана позивачем в іпотеку ЗАТ "Міжнародний Іпотечний Банк", правонаступником якого є ПАТ "Платинум Банк", для забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, взятих на себе за договором про іпотечний кредит від 09 серпня 2007 року №1.07081491. Як зазначив заявник, банк відступив право вимоги за договором про іпотечний кредит від 09 серпня 2007 року №1.07081491 та іпотечним договором від 09 серпня 2007 року №1.07081491 на користь ТОВ "ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ". Стверджуючи, що у нього є побоювання новий кредитом та іпотекодержатель може здійснити дії з набуття у власність або відчуження на користь третіх осіб квартири [ADDRESS], [PERSON] просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони звертати стягнення згадане нерухоме майно та заборонити державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов'язані з реєстрацією речових прав та їх обтяжень щодо квартири [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов може бути забезпечено шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборони вчиняти певні дії (п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України). Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності. Суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"). Види забезпечення позову застосовуються для того щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними з заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Зі змісту позовних вимог вбачається, що [PERSON] просить суд визнати недійсним договір про іпотечний кредит від 09 серпня 2007 року №1.07081491 . За положеннями ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Наслідком недійсності кредитного договору є реституція, тобто повернення сторонами такого договору усього, що ними отримано на його виконання. Відповідно до абз. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний від основного зобов'язання характер і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За приписами ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Відтак, визнання недійсним кредитного договору є підставою для припинення іпотеки шляхом пред'явлення відповідного позову. Проте вимоги про припинення іпотеки [PERSON] не заявлено. За таких обставин суд вважає, що заходи забезпечення позову, застосувати які просить [PERSON], є неспівмірними з заявленими позовними вимогами. Окремо суд звертає увагу на те, що позивачем не наведено жодного доказу, що ТОВ "ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ" вживаються які-небудь заходи, спрямовані на звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], а отже, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed