Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

09.08.2021р. [PERSON] (далі - позивачка 1), [PERSON] (далі - позивач 2), [PERSON] (далі - позивач 3), звернулися до суду з позовом до Врадіївської селищної ради Миколаївської області (далі - відповідач), в якому просять визнати за ними по 1/3 частини кожному у порядку спадкування за законом на нежитлове приміщення магазин " [INFO] ", загальною площею 53,8 кв.м, який розташований за адресою [ADDRESS] , після [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є спадкоємцями за законом після смерті чоловіка та батька [PERSON] . Звернувшись до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, вони отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, які б посвідчували право померлого на магазин, а саме Свідоцтва про право власності на магазин " [INFO] ", який розташований по [ADDRESS] , яке вони не мають можливості надати, оскільки за життя [PERSON] не зареєстрував за собою дане право на вищезазначений магазин, через що вони змушені звернутись до суду з вказаним позовом. У позовній заяві позивачі також просили судові витрати залишити за ними. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили. Представниця позивачів адвокат Миронець Л.А. в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила. Водночас 31.08.2021р. представниця позивачів адвокат Миронець Л.А. звернулася до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності та відсутності позивачів, а також у зв`язку з визнанням відповідачем позову просить прийняти рішення за результатами проведення підготовчого судового засідання. Крім того просить судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачами. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас 31.08.2021р. представник відповідача звернувся до суду із заявою, в якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності, оскільки не може з`явитися до суду через зайнятість на роботі. Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 189 ЦПК України, виконано завдання підготовчого провадження, суд вважає за можливе, розглянути справу за відсутності учасників судового розгляду та прийняти рішення за результатами проведення підготовчого провадження на підставі наявних у справі матеріалів. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02.11.1991р., [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 08.12.1993р., серії [NUMBER] , виданого 14.08.2002р., батьком позивачів 2 та 3 на українській мові вказано [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 04.07.2017р. За життя [PERSON] був власником нежитловго приміщення магазин " [INFO] ", загальною площею 53,8 кв.м, який розташований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується наступним. Рішенням Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області № 12 від 23.07.2003р. [PERSON] було надано дозвіл на проектування та будівництво магазину " [INFO] " в [ADDRESS] . 29.07.2003р. затверджено архітектурно-планувальне завдання № 6 на проектування магазину [INFO] на одне робоче місце, розташованого по [ADDRESS] . В листопаді 2005р. будівництво магазину " [INFO] ", який розташований по [ADDRESS] , згідно акту державної державної приймальної комісії прийнято в експлуатацію закінчене будівництво. Згідно розпорядження Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області № 535-р від 13.12.2005р., було затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, зокрема магазин " [INFO] ", який розташований по [ADDRESS] , приватного підприємця [PERSON] . Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 29.12.2011р. по справі №2-316/2011р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями задоволено в повному обсязі, та визнано право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] за [PERSON] . Рішення набрало законної сили 09.01.2012р. При чому слід врахувати, що згідно довідки Врадіївської селищної ради Миколаївської області № 2741 від 25.06.2021р. вбачається, що рішенням сесії селищної ради від 01.10.1987р., було проведено перенумерацію домоволодінь, приміщень будівель та споруд, було змінено адресу з [ADDRESS] , на [ADDRESS] . Згідно довідки Врадіївської селищної ради Миколаївської області № 2742 від 25.06.2021р., рішенням сесії Врадіївської селищної ради № 21 від 29.01.2016р. назву [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS] . Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Врадіївської селищної ради Миколаївської області № 8 від 17.05.2017р. нежитловій будівлі магазину, яка належить [PERSON] , присвоєно окрему адресу: [ADDRESS] . В свою чергу обставина щодо того, що нежитлове приміщення магазину, яке належало [PERSON] , до перейменування вулиць мало саме адресу: [ADDRESS] , також підтверджується тим, що 25.10.2012р. [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] . Вказаний договір укладений письмово та нотаріально посвідчений 25.10.2012р., зареєстрований в реєстрі за номером 1468. Факт реєстрації договору підтверджено витягом з Державного реєстру правочинів №12024924 від 25.10.2012р. Відповідно до копії технічного паспорта на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 01.04.2021р. [PERSON] володів громадським будинком з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 53,8 м2, розташованим по [ADDRESS] . Згідно звіту про експертну грошову оцінку станом на 26.05.2021р. ринкова вартість нежитлової будівлі, магазину, по [ADDRESS] становить 19 775 грн. 00 коп. Відповідно до довідки Врадіївської селищної ради Миколаївської області № 427 від 27.05.2021р. слідує, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] був зареєстрований в смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області та проживав по [ADDRESS] , разом з дружиною, тобто позивачкою [PERSON] , 1969р.н.; синами, тобто позивачами [PERSON] , 1993р.н., та [PERSON] , 2002р.н.; онуком: [PERSON] , 2015р.н. Згідно інформаційної довідки в.о. завідувача Врадіївської державної нотаріальної контори державного нотаріуса Першої Первомайської держнотконтори Миколаївської області № 504/01-16 від 11.08.2021р. слідує, 22.12.2017р. за заявами №№ 600, 601 від [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа № 151/2017 після смерті [INFO] [PERSON] , також фактично прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , за інформацією яка міститься в будинковій книзі. Постановами від 06.05.2021р. та від 19.05.2021р. в.о. завідувача Врадіївської державної нотаріальної контори завідувача Першої Первомайської державної нотаріальної контори Мороз Л. та [PERSON] відмовили позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, які б посвідчували право померлого на магазин "[INFO]" по [ADDRESS] . Встановивши вказані обставини суд приходить до такого висновку. Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом. У відповідності до ч.ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] та, в даному випадку, не мають іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у них виникло у зв`язку із смертю чоловіка та батька [PERSON] , з врахуванням визнання позову відповідачем, позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України та враховуючи думку позивачів, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивачів.

Outcome: approved