Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У грудні 2012 року позивач, Публічне акціонерне товариство «Державний [PERSON] банк України» в особі ТВБВ 1 типу № 10003/0564 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до [PERSON], в якому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором та понесені витрати по сплаті судового збору. 25 лютого 2013 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги було задоволено. 05 березня 2014 року відповідачем було подано заяву про перегляд заочного рішення, яку було розглянуто 09 червня 2014 року та ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська заяву [PERSON] було задоволено а заочне рішення від 25 лютого 2013 року по справі - скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. Після скасування заочного рішення, при загальному розгляді справи, представником позивача було уточнено позовну заяву, на вимогах якої представник позивача наполягав та просив задовольнити її в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання зявився, наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог, в обґрунтування яких зазначив: 12.10.2007 р. між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 181/07, відповідно до якого Позичальнику надано кредитних коштів на купівлю автомобіля, в розмірі 28435,64 доларів США в еквіваленті за курсом НБУ на дату надання кредиту 143600,00 грн., зі сплатою 12,2 % річних за його користування, зі строком повернення до 11.10.2012 року. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору [PERSON] зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору Кредит в сумі, 28435,64 доларів США, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити відсотки за користуванням кредитом та комісійні винагороди в порядку на умовах та в строки визначених Кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 Кредит надається на 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 11.10.2012 р. Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору Кредит надається шляхом продажу іноземної валюти з кредитного рахунку Позичальника, зарахування за його дорученням гривневого еквіваленту іноземної валюти на поточний рахунок та перерахування коштів в національній валюті з поточного рахунку Позичальника на поточний рахунок продавця товару, на підставі платіжного доручення Позичальника, для здійснення оплати за автомобіль моделі Hyundai Tucson 2.0 АWD, 2007 року випуску, (далі - Транспортний засіб) за договором купівлі-продажу № КР-880 від 10.10.2007 року укладеним між Позичальником та продавцем Транспортного засобу п. 1.9. Кредитного договору встановлено, що у випадку надання Кредиту в іноземній валюті валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором несе позичальник. Таким чином, кредит виданий за заявою Позичальника від 27.08.2007 р. в доларах США та за дорученням шляхом зарахування коштів у сумі 28435,64 доларів США на рахунок позичальника. Так 12.10.2007р. позичальницею надано поручительство відповідно до якого позичальник поручає Банку перерахувати з її рахунку № 26202500459105/980 суму 143600.00 грн. за транспортний засіб Нуundаі Тuсson 2.0 АWD від договору купівлі-продажу № КР-880 від 10.1020,07 р. Так, згідно Договору № КР-880 купівлі-продажу від 10.10.2007р. укладеного між відповідачем та представником ВАТ «ЛуАЗ» відповідач придбала за кредитні кошти транспортний засіб. Право власності Відповідача на придбаний автомобіль підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія АЕС192349 від 11.10.2007р. Таким чином. Банк виконав умови кредитного договору щодо видачі кредиту. З метою забезпечення виконання Позичальником зобов'язання був укладений договір застави майна від 12.10.2007р. № 181/07. Предметом застави є придбаний за кредитні кошти транспортний засіб, автомобіль моделі Нуundаі Тuсson 2.0 АWD, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) VIN-Y6LJN81BP7L007026, КМНJN81ВР7U727810 реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п. 3.2.1. Кредитного договору [PERSON] має право вимагати від Позичальника належного виконання взятих на себе зобов'язань за цим Договором, п. 3.2.2. Кредитного договору встановлено, що у разі порушення Позичальником умов цього Договору або договору застави Транспортних засобів стягнути Кредит та суму нарахованих процентів, комісійних винагород та Інших платежів, що достроково підлягають сплаті. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором. Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення, п. 5.3. Кредитного договору встановлено, що у разі ненадання Позичальником документів, що передбачені умовами цього Договору, Позичальник повинен сплатити на користь Банку неустойку в розмірі 0,05% від суми Кредиту. Відповідно до п. 6.1. договору застави набуває право вимагати виконання Зобовязання за Кредитним договором (як такого, Строк платежу за яким настав, так і такого Строк платежу за яким ще не настав) шляхом звернення стягнення на Предмет застави та його реалізації у випадку, якщо у момент настання Строку платежу Зобов'язання (або будь-яка його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання Строку платежу у випадку невиконанням Заставодавцем будь-якого з своїх обов'язків, передбачених цим Договором та/або Кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих Заставодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться (стане) недійсною. Відповідач свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором не виконав, а саме не сплатив 4107,94 доларів США за кредитом та пеню у розмірі 727,54 доларів США. На звернення банку від 29.10.2010 р.; 01.03.2010 р,; 08.02.2010 р, № 347; 25.11.2008 р.; 15.10.2008 р.; 07.11.2011 р. №3100; 23.08.2011 р. № 2330 щодо необхідності застрахувати предмет застави. Відповідач не реагував. Транспортний засіб з 12.10.2008 по сьогоднішній день не застрахований, що є порушенням умов договору Застави. Листом від 25.03.2009 р. №864 Відповідачу доведено про можливість реструктуризації заборгованості, шляхом зміни валюти зобов'язання з іноземної на національну. Також на звернення Відповідача до Банку про можливість продовження строку Кредитного договору [PERSON], не зміг задовольнити вимоги Відповідача, оскільки, була наявна прострочена заборгованість за Кредитним договором. Таким, чином, відповідно до вищевикладеного у Відповідача виникла прострочена заборгованість, яка не погашена до закінчення строку на який видано кредит. Крім того Відповідачу було надіслано Повідомлення від 24.02.2009р. № 602 про необхідність сплати заборгованості. Претензію від 11.02.2009р. № 442 з вимогою про погашення простроченої заборгованості. Банк в свою чергу вжив всіх можливих заходів щодо вирішення цього спору в позасудовому порядку. Станом на 19.12.2014 р. за Кредитним договором заборгованість складає: 4107,94 доларів США - непогашена частина кредиту 727,54 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання. Всього заборгованість Відповідача перед АТ „Ощадбанк" становить 4835,48 доларів США, що за офіційним курсом НБУ долара США до гривні станом на 19.12.2014 р. становить 76252, 47 грн. Згідно з оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «АВТО МАРКЕТ» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 15704/13 від 13.12.2013 р.) вартість заставленого майна станом на 19 грудня 2014 року складає 120477,00 грн. Крім того 07.06.2011 року проведено державну реєстрацію змін до Статуту банку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року №502 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 року № 26Т які стосуються, в тому числі, найменування банку. У відповідності до п. 4 Статуту АТ «Ощадбанк» повне найменування Банку: українською мовою - публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"; Скорочене найменування: українською мовою - АТ "Ощадбанк". Відповідач в судове засідання зявилась, заперечувала проти висунутих уточнених позовних вимог, позов не визнала, суду пояснила, що вона вже сплатила кредит, а тому не розуміє, чому банк звернувся до суду, оскільки вона постійно відвідувала банківську установу і неї була домовленість, що вона сплатить основну суму боргу а банк у свою чергу не буде їй нараховувати пені та судового збору, оскільки вона виконувала свої зобовязання до останнього місяця, тому просила відмовити у задоволенні уточнених позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 12 жовтня 2007 р. між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 181/07, відповідно до якого [PERSON] надано кредитні кошти на купівлю автомобіля, в розмірі 28435,64 доларів США в еквіваленті за курсом НБУ на дату надання кредиту 143600,00 грн. зі сплатою 12,2 % річних за його користування, зі строком повернення до 11.10.2012 року. У виконання п. 1.1. Кредитного договору [PERSON] надав позичальнику на умовах цього договору Кредит в сумі, 28435,64 доларів США, а Позичальник прийняла, та зобовязалась належним чином використати та повернути кредит, сплатити відсотки за користуванням кредитом та комісійні винагороди в порядку на умовах та в строки визначених Кредитним договором. Як вбачається з п. 1.2 Кредит надавався на 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 11.10.2012 р. Згідно до п. 1.3. Кредитного договору Кредит надавався шляхом продажу іноземної валюти з кредитного рахунку Позичальника, зарахування за його дорученням гривневого еквіваленту іноземної валюти на поточний рахунок та перерахування коштів в національній валюті з поточного рахунку Позичальника на поточний рахунок продавця товару, на підставі платіжного доручення Позичальника, для здійснення оплати за автомобіль моделі Hyundai Tucson 2.0 АWD, 2007 року випуску, (далі - Транспортний засіб) за договором купівлі-продажу № КР-880 від 10.10.2007 року укладеним між Позичальником та продавцем Транспортного засобу, п. 1.9. Кредитного договору встановлено, що у випадку надання Кредиту в іноземній валюті валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором несе позичальник. Таким чином, кредит виданий за заявою Позичальника від 27.08.2007 р. в доларах США та за дорученням шляхом зарахування коштів у сумі 28435,64 доларів США на рахунок позичальника. Так 12.10.2007р. позичальницею надано поручительство відповідно до якого позичальник поручає Банку перерахувати з її рахунку № 26202500459105/980 суму 143600.00 грн. за транспортний засіб Нуundаі Тuсson 2.0 АWD від договору купівлі-продажу № КР-880 від 10.1020,07 р. Так, згідно Договору № КР-880 купівлі-продажу від 10.10.2007р. укладеного між відповідачем та представником ВАТ «ЛуАЗ» відповідач придбала за кредитні кошти транспортний засіб, право власності Відповідача на придбаний автомобіль підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія АЕС192349 від 11.10.2007р. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] виконав умови кредитного договору щодо видачі кредиту. Крім того з метою забезпечення виконання Позичальником зобов'язання, був укладений договір застави майна від 12.10.2007р. № 181/07, предметом застави є придбаний за кредитні кошти транспортний засіб, автомобіль моделі Нуundаі Тuсson 2.0 АWD, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) VIN-Y6LJN81BP7L007026, КМНJN81ВР7U727810 реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п. 3.2.1. Кредитного договору [PERSON] має право вимагати від Позичальника належного виконання взятих на себе зобов'язань за цим Договором, п. 3.2.2. Кредитного договору встановлено, що у разі порушення Позичальником умов цього Договору або договору застави Транспортних засобів стягнути Кредит та суму нарахованих процентів, комісійних винагород та Інших платежів, що достроково підлягають сплаті. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором. Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення, п. 5.3. Кредитного договору встановлено, що у разі ненадання Позичальником документів, що передбачені умовами цього Договору, Позичальник повинен сплатити на користь Банку неустойку в розмірі 0,05% від суми Кредиту. Відповідно до п. 6.1. договору застави набуває право вимагати виконання Зобовязання за Кредитним договором (як такого, Строк платежу за яким настав, так і такого Строк платежу за яким ще не настав) шляхом звернення стягнення на Предмет застави та його реалізації у випадку, якщо у момент настання Строку платежу Зобов'язання (або будь-яка його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання Строку платежу у випадку невиконанням Заставодавцем будь-якого з своїх обов'язків, передбачених цим Договором та/або Кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих Заставодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться (стане) недійсною. З матеріалів справи вбачається, що Відповідач свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором не виконала, а саме не сплатила 4107,94 доларів США за кредитом та пеню у розмірі 727,54 доларів США. Як вбачається з матеріалів справи позивачем неодноразово направлялися нагадування відповідачу про порушення виконання умов договору, на звернення банку від 29.10.2010 р.; 01.03.2010 р,; 08.02.2010 р, № 347; 25.11.2008 р.; 15.10.2008 р.; 07.11.2011 р. №3100; 23.08.2011 р. № 2330 щодо необхідності застрахувати предмет застави, Відповідач не реагував. Транспортний засіб з 12.10.2008 по сьогоднішній день не застрахований, що є порушенням умов договору Застави. Листом від 25.03.2009 р. №864 Відповідачу доведено про можливість реструктуризації заборгованості, шляхом зміни валюти зобов'язання з іноземної на національну. Також на звернення Відповідача до Банку про можливість продовження строку Кредитного договору [PERSON], не зміг задовольнити вимоги Відповідача, оскільки, була наявна прострочена заборгованість за Кредитним договором. Таким, чином, відповідно до вищевикладеного у Відповідача виникла прострочена заборгованість, яка не погашена до закінчення строку на який видано кредит. Крім того Відповідачу було надіслано Повідомлення від 24.02.2009р. № 602 про необхідність сплати заборгованості, Претензію від 11.02.2009р. № 442 з вимогою про погашення простроченої заборгованості. Судом встановлено, що [PERSON] вжив всіх можливих заходів щодо вирішення цього спору в позасудовому порядку. Станом на 19.12.2014 р. за Кредитним договором заборгованість складає: 4107,94 доларів США - непогашена частина кредиту 727,54 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання. Всього заборгованість Відповідача перед АТ „Ощадбанк" становить 4835,48 доларів США, що за офіційним курсом НБУ долара США до гривні станом на 19.12.2014 р. становить 76252, 47 грн. Згідно з оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «АВТО МАРКЕТ» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 15704/13 від 13.12.2013 р.) вартість заставленого майна станом на 19 грудня 2014 року складає 120477,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що 07.06.2011 року проведено державну реєстрацію змін до Статуту банку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року №502 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 року № 26Т які стосуються, в тому числі, найменування банку. У відповідності до п. 4 Статуту АТ «Ощадбанк» повне найменування Банку: українською мовою - публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"; Скорочене найменування: українською мовою - АТ "Ощадбанк". Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інші. Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Тому, коли позичальник не здійснив у повному обсязі сплату кредиту, позивач по справі набув право вимагати погашення кредиту. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 57-60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. З боку відповідачів по справі не надійшло заперечень та доказів у спростування позовних вимог, тому суд діє відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У силу ст. 20 Закону України „Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Пунктом. 2, частини 1 статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Державний [PERSON] банк України» в особі ТВБВ 1 типу № 10003/0564 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 765,25 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial