Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 11.04.2008 року відповідач [PERSON] та закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», який змінив свою назву на публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», уклали кредитний договір № CL-H00/021/2008 і отримав кредит у сумі 12491,90 доларів США строком користування до 11.04.2014 року зі сплатою за користування кредитом фіксованої кредитної ставки. Додатковим договором №2 строк виконання зобов'язання продовжено до 11.04.2016 року. З метою забезпечення повернення кредиту з [PERSON] та [PERSON] були укладені окремі договори поруки від 11.04.2008 року, за якими боржник і поручителі відповідають перед банком як солідарні боржники в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором. Між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" 07.11.2014 року було укладено Договір факторингу, за яким право вимоги по вищезазначеним кредитним договором було відступлене на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна", відповідно до умов якого ТОВ ПАТ "ОТП Банк" відступило позивачу право вимоги від відповідачів коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі). Оскільки умови договору кредиту та договору поруки відповідачі не виконують, станом на 20.02.2015 року за відповідачами перед позивачем виникла заборгованість: залишок заборгованості за кредитом - 4441,63 доларів США (що за курсом НБУ станом на 20.02.2015 року 27,357992 гривень за один долар США, складає 121514 гривень 08 копійок); відсотки за користування кредиту - 395,86 доларів США (що за курсом НБУ станом на 20.02.2015 року 27,357992 гривень за один долар США, складає 10829 гривень 93 копійки); пеня в розмірі 34493 гривні 23 копійки. У зв'язку з вищевикладеним, уточнивши позовні вимоги в частині розміру заборгованості, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № CL-H00/021/2008 від 11.04.2008 року, яка утворилася станом на 20.02.2015 року, у загальній сумі 4837,49 доларів США, пеню в розмірі 34493 гривні 23 копійки, та судові витрати в розмірі 1668 гривень 40 копійок. [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ОТП-банк», товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання пункту кредитного договору недійсним, зобов'язання вчинити певні дії, у якій в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11 квітня 2008 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк», який відповідно до ст. 1 нової редакції Статуту, змінив свою назву на ПАТ «ОТП Банк», укладено кредитний договір № СТ-НОО/021/2008, п. 2 ч. 1 якого викладений в наступній редакції: «Розмір та Валюта Кредиту: 12491,90 доларів США. Цільове використання кредиту: на придбання автомобіля (споживчі цілі). Дата остаточного повернення кредиту 11 квітня 2014 року. 12 березня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № СL-Н00/021/2008 від 11 квітня 2008 року, відповідно до якого сторони змінили дату остаточного повернення кредиту на 11 квітня 2016 року. 07 листопада 2014 року ПАТ «ОТП Банк» по договору факторингу передав кредитну справу [PERSON] ТОВ «ОТП Факторинг Україна». На момент укладення договору він не був обізнаний щодо істотних умов договору, а саме щодо умов кредитування, валютних ризиків під час виконання зобов'язань за кредитним договором, йому не надано було інформації щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним. Таким чином, пункт 2 ч. 1 (Валюта Кредиту) кредитного договору № СL-Н00/021/2008 від 11 квітня 2008 року є недійсним. Враховуючи, що сторони не досягли згоди щодо ціни договору, яка істотно змінилася, позивач заявив вимогу про зміну істотних умов договору у судовому порядку, оскільки при укладенні договору він виходив з того, що така зміна обставин не настане, усунути причини, якими зумовлена зміна обставин, він не міг, виконання договору позбавило б його тих майнових інтересів, на які він розраховував, та із суті договору не вбачалося, що ризик зміни обставин несе він. Просив визнати пункт 2 ч. 1 (валюта кредиту) кредитного договору № СL-Н00/021/2008 від 11 квітня 2008 року недійсним; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «ОТП-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перевести валюту кредитування в гривню по курсу НБУ на час підписання договору 11 квітня 2008 року. Позови об'єднані в одне провадження. У судовому засіданні представник товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" наполягав на задоволенні позовних вимог, просив суд їх задовольнити, позовні вимоги [PERSON] не визнав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, про причину неявки суд не повідомили, тому справа розглянута у їх відсутність. У судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", на задоволенні позову [PERSON] наполягала. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Судом встановлено, що 11.04.2008 року відповідач [PERSON] та закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», який змінив свою назву на публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», уклали кредитний договір № CL-H00/021/2008 і [PERSON] отримав кредит у сумі 12491,90 доларів США строком користування до 11.04.2014 року зі сплатою за користування кредитом фіксованої кредитної ставки, згідно додатку №1 (т.1 а.5-10). Додатковим договором №2 від 12.03.2010 року строк виконання зобов'язання за кредитним договором продовжено до 11.04.2016 року. З метою забезпечення повернення кредиту з [PERSON] та [PERSON] були укладені окремі договори поруки від 11.04.2008 року, за якими боржник і поручителі відповідають перед банком як солідарні боржники в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором (т.1 а.13-14, 15-16). Між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 07.11.2014 року було укладено Договір факторингу, за яким право вимоги по вищезазначеним кредитним договором було відступлене на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (т.1 а.32-47), відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило позивачу право вимоги від відповідачів коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі). Згідно п.1.9.1 кредитного договору № CL-H00/021/2008 від 11.04.2008 року Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання зобов'язань. На теперішній час відповідачі умов кредитного договору та договорів поруки не виконують належним чином. Згідно розрахунку Банку (т.1 а.19) борг за кредитним договором станом на станом на 20.02.2015 року становить: за кредитом - 4441,63 доларів США (що за курсом НБУ станом на 20.02.2015 року 27,357992 гривень за один долар США, складає 121514 гривень 08 копійок); відсотки за користування кредиту - 395,86 доларів США (що за курсом НБУ станом на 20.02.2015 року 27,357992 гривень за один долар США, складає 10829 гривень 93 копійки); пеня в розмірі 34493 гривні 23 копійки. Разом з тим, солідарна відповідальність перед кредитором ч.3 ст.554 ЦК України встановлена лише для осіб, які спільно дали поруку, а у спірних правовідносинах [PERSON], [PERSON] поручилися за [PERSON], уклавши кожний окремий договір поруки з банком, то кожний із них несе солідарну відповідальність перед позивачем лише з боржником. Таким чином позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стосовно позовних вимог [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Кредитний договір № CL-H00/021/2008 укладався на засадах справедливості, добросовісності та розумності, про що свідчать підписи [PERSON] на договорі, на додатках до договору та на інформаційному листі про умови кредитування по програмі "автомобіль в кредит". У Додатку № 1 розраховано орієнтовна сукупна вартість кредиту на купівлю авто, вказано графік платежів та відсоток подорожчання автомобіля за весь строк користування кредитом, вказано відсоткову ставку, валюту кредиту та іншу необхідну інформацію (т.1 а.10). Саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є підставою для звернення до суду з підстав визначення недійсним кредитного договору в цілому або в частині, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки змін курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Відповідно до п.1.11 Кредитного договору Позичальник зобов'язався здійснювати платежі за користування кредитом у валюті кредиту, виходячи з валютного курсу НБУ на день сплати. З підписанням кредитного договору позивач погодився з діючими тарифами банку та обов'язковими платежами, передбаченими чинним законодавством України. Укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті сторони брали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна валютного курсу не настане. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] свої вимоги обґрунтовує лише твердженнями, які не доведені жодними доказами. Таким чином, обставини, що викладені у позовній заяві [PERSON], не доведені, тому його позовні вимоги є необгрунтованими, у зв'язку з чим вони не підлягають задоволенню. Судові витрати товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» по сплаті судового збору становлять 1668,40 гривень (платіжне доручення №1261 від 26.02.2015 року та №235 від 20.01.2015 року) та згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів у дольовому вираженні.

Outcome: partial