Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа : Орган опіки та піклування виконкому Раївської сільської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 25.08.2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . 30.01.2015 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду шлюб між нею та відповідачем був розірваний. 05.01.2018 року Синельниківським міськрайонним судом винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] . Аліменти на утримання доньки відовідач не сплачує, існує заборг7ованість. Починаючи з 2014 року відповідач доньку не бачив та не приймав участі в її вихованні. У 2019 році рішенням Синельниківського міськрайонного суду визначено місце проживання дитини з матір`ю в м. Одеса. Відповідно Акту обстеження житлових умов сім`ї умови проживання задовільні. У зв`язку з цим, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно своєї доньки - [PERSON] , [INFO] . Позивач до початку підготовчого судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі. Просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , вбачається, що її батьками є сторони по справі. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 05.01.2015 року з [PERSON] , на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою повнолітнього віку, тобто до [INFO] . Також, рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 30.01.2015 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно розрахунку по аліментам на [PERSON] , наданого 10.07.2018 року Синельниківським МРВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, останній станом на 01.07.2018 року має заборгованість в розмірі 26400.00 грн.. З акту обстеження житлово-комунальних послуг від 30.10.2019 року вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації в м. Одеса, з січня 2019 року. Разом з нею проживає донька - [PERSON] , [INFO] , та мати - [PERSON] . Умови проживання задовільні. Згідно характеристики, наданої виконавчим директором ОСББ «Омега»15»» від 30.10.2019 року, [PERSON] за час проживання не порушувала громадський порядок, своєчасно сплачує комунальні послуги, працює, квартира перебуває в задовільному стані. Згідно довідки про склад сім`ї № 27 від 30.10.2019 року [PERSON] проживає без реєстрації за адресою : [ADDRESS] , разом з матір`ю - [PERSON] та донькою - [PERSON] , 2013 року народження. Відповідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Раївської сільської ради від 26.02.2020 року, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав та стягнути з [PERSON] аліменти по відношенню до його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що починаючи з 2014 року [PERSON] доньку не бачив та не брав участі в її вихованні та утриманні, алміенти на її утримання не сплачує, у нього існує заборгованість по сплаті аліментів. До того ж, він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно його доньки, про що написав відповідну заяву. Відповідно до ч.2,3,4,5 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону ( ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст.18 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як встановлено в судовому засіданні та з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі не займався та не займається вихованням своєї малолітньої доньки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться її станом здоров`я. Крім того, рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 05.01.2015 року з останнього були стягнуті аліменти на утримання доньки, однак [PERSON] аліменти за період з листопада 2014 року по грудень 2018 року жодного разу не сплатив, що свідчить про те, що відповідач свідомо нехтував своїми батьківськими обов`язками, що в своїй сукупності свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Крім того, відповідач надав згоду про позбавлення його батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Згідно ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 150,164,166 Сімейного Кодексу України, ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року та

Outcome: approved