Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

позивач [PERSON] акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ " Ощадбанк" 31 липня 2017 року звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22 листопада 2011 року між банком та [PERSON] був укладений договір № 01407/02-ДК про відкриття поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитного платіжною схемою, відповідно до якого відповідачу [PERSON] відкрито картковий рахунок, для можливості користування рахунком видана платіжна карта та встановлено ліміт кредиту в сумі 20000,00 зі сплатою 24 відсотків річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35 відсотків річних за користування кредитом. Банк цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 25.05.2017 року складає 35882,98 грн., з яких: - заборгованість за основним боргом складає - 19947,53 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками складає - 8047,54 грн.; - інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості - 6599,01 грн.; - три проценти річних від прострочених сум заборгованості - 1288,90 грн. Просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та суму судового збору. В судове засідання представник позивача [PERSON] акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ " Ощадбанк" не з'явився, надав заяву із клопотанням провести розгляд справи за відсутності представника банку, підтримав позов в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи її було повідомлено належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті "Судова влада України", заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності або про відкладення розгляду справи не надала. З огляду на це на підставі ст. 197 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксації судового розгляду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що 22 листопада 2017 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № 01407/02-ДК про відкриття поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитного платіжною схемою (далі-Договір), відповідно до якого відповідачу [PERSON] відкрито картковий рахунок , для можливості користування рахунком видана платіжна карта та встановлено ліміт кредиту в сумі 20 000,00 грн. зі сплатою 24 відсотків річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35 відсотків річних за користування кредитом, , строком на період дії платіжної картки (а.с.5,7). Згідно п. 3.3 додаткового договору №1 до Договору №01407/02-ДК позичальник зобов'язалася щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початок операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем неробочим згідно з Договором (а.с.6 ). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Станом на 25 травня 2017 року сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 01407/02 - ДК від 22.11.2017 року складає 35882,98 гривень, з яких: - заборгованість за основним боргом - 19947,53 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками - 8047,54 грн.; - інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості - 6599,01 грн.; - три проценти річних від простроченихсум заборгованості - 1288,90 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки позичальник [PERSON] порушила строки платежів за зобов'язаннями, як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 31 липня 2017 року звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинна відповідно до ст. 625 ЦК України сплатити позивачу інфляційне збільшення заборгованості - 6599,01 грн. та три проценти річних від суми заборгованості - 1288,90 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 25.05.2017 року мала прострочену заборгованість за кредитом - 35882,98 гривень, а саме: - заборгованість за основним боргом - 19947,53 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками - 8047,54 грн.; - інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості - 6599,01 грн.; - три проценти річних від простроченихсум заборгованості - 1288,90 грн. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору, нормам чинного законодавства та відповідачем не спростований. Таким чином, оскільки відповідач порушила умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором № 01407/02- ДК від 22.11.2011 року на 25 травня 2017 року складає 35882,98 гривень. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, заборгованості за нарахованими відсотками, інфляційного збільшення заборгованості та трьох процентів річних від суми заборгованості підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 526, 625, 1054 ЦК України. Таким чином, оскільки, позов задоволено, то треба стягнути у примусовому порядку суму заборгованості за Договором з відповідача. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1600,00 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 35882,98 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1600,00 гривень, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved