Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою № 10483/02 від 02.02.2012 року в сумі 17 107,56 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 02.02.2012 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою № 10483/02. Згідно умов якого позивачем надано відповідачу грошові кошти у розмірі 9500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування у розмірі 24 % річних, та ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За посиланням АТ «Ощадбанк» [PERSON] не належним чином виконував зобов`язання за вказаним договором (не сплачував частку кредиту та відсотками), в зв`язку з чим утворено заборгованість станом на 07.08.2020 року в сумі 17107,56 гривень (з урахуванням 3 % річних, інфляційної складової). Відповідач в добровільному порядку заборгованості за кредитним договором не сплачує, належну суму до теперішнього часу не повернуто, що змусило АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" в судовому порядку захищати свої майнові інтереси. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Позивач АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст. 130 ЦПК України, представником Журавльовою Т.М. (діє на підставі довіреності) надано в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 221 ЦПК України заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримано, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштове повідомлення № 8530205727254 з довідкою УДППЗ за ф. 20 «за закінченням терміну зберіганні», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України це є належним сповіщенням про розгляд справи. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 02.02.2012 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір № 10483/02 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою (а.с. 9-11). Крім того, сторонами укладено Додаткові угоди № 1, № 2, № 3 до вказаного договору (а.с. 6, 7-8, 11 зворот). Відповідно до умов вказаних угод відповідачу [PERSON] був відкритий поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету "Зарплатний", Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та інформаційних стендах. Також АТ «Ощадбанк» надав [PERSON] платіжну картку типу "MastеrСаrd" з встановленням кредиту в сумі 9500,00 грн. під 24 % річних зі сплатою щомісячних платежів. Строк дії кредиту відповідає строку дії картки. При випуску нової картки строк дії Кредиту продовжується на строк дії платіжної картки. З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що станом на 07.08.2020 року відповідач [PERSON] має перед АТ «Ощадбанк» заборгованість в загальній сумі 17107,56 гривень, яка складається з основного боргу (тіло кредиту) 9494,47 гривень, борг за нарахованими відсотками 5369,70 гривень, борг за розрахунково-касовим обслуговуванням - 2,00 (а.с. 12-14). За порушення грошового зобов`язання АТ «Ощадбанк» здійснено інфляційні нарахування на суму заборгованості. Згідно звіту щодо розрахунку сум інфляційний втрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 07.08.2017 р. по 07.08.2020 р. за договором № 10483/02 від 02.02.2012 року підсумовано інфляційне збільшення заборгованості за кредитом 180,39 гривень, проценти 535,71 гривень, три проценти річних за кредитом 213,82 гривень, проценти - 535,71 гривень (а.с. 15-16). На підставі зазначених доказів позивач АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" ґрунтує заявлені вимоги. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом надано оцінку поданих позивачем доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступні норми права. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що позивач АТ «Ощадбанк» виконав свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] згідно до Договору № 10483/02 від 02.02.2012 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою. Відповідно до п. 3.3 Договору (у редакції Додаткового договору № 2) відповідач зобов`язаний був щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми несвоєчасно виконаного грошового за кожен день прострочення виконання. Також, відповідач зобов`язаний був до погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії БПК та не продовження її дії на новий строк, звільнення клієнта, відмови клієнта від отримання заробітної плати. В порушення погоджених сторонами умов договірних відносин відповідач [PERSON] не виконував умови зазначеного договору № 10483/02 від 02.02.2012 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, порушивши передбачені терміни погашення кредиту та відсотків, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Станом на 07.08.2020 року заборгованість за Договором № 10483/02 від 02.02.2012 року складає 14866,17 гривень. Умови договору в частині зміни розміру відсоткової ставки не переглядались і не змінювались, а тому у суду не має сумніву щодо достовірності нарахованого розміру основного боргу (тіло кредиту) та несплачених процентів за користування кредитом. Добровільно борг відповідачем не сплачується, тому наявність для примусового стягнення вказаної суми. Крім того, у відповідності із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. З наданого позивачем АТ «Ощадбанк» розрахунку заборгованості встановлено, що з 07.08.2017 року по 07.08.2020 року інфляційне збільшення заборгованості, яка числиться за відповідачем [PERSON] становить 1491,86 гривень, три проценти річних від суми заборгованості - 749,53 гривень. Вказані суми підлягають стягненню. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved