Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з врахуванням уточненої позової заяви від 08.01.2018 року, просив суд: визнати припиненим правовідношення за договормо поруки № 0307/0908/88-210-Р-2 від 11.09.2008 року, що був укладений між [PERSON], Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" в особі заступника директора Криворізького відділення з роздрібного бізнесу ВАТ "Сведбанк" [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої првиатним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. та зареєстрованою в реєстрі за № 884 від 28.01.2018 року та [PERSON], а також стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.09.2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" в особі заступника директора Криворізького відділення з роздрібного бізнесу ВАТ "Сведбанк" [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. та зареєстрованою в реєстрі за № 884 від 28.01.2018 року та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого позивач поручився за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним догвором №0307/0908/88-210 від 11.09.2008 року. У відповідності до п. 1 договору поруки позивач поручився за належне виконання [PERSON] зобов'язання за кредитним договором, а саме: погашення основної суми кредиту в сумі 50 000,00 доларів США строком до 10.09.2018 ркоу та процентів за користування кредитом з розрахунком 10 % річних. Як стало відомо позивачу, в подальшому між відповідачем та [PERSON] без погодження з позивачем, було укладено додаткові угоди про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 11.09.2008 року, а саме: Договір про внесення змін та доповнень до кредитного договор № 1 від 26.01.2009 року, відповідно до п. 1 умов якого сторони домовились змінити розмір процентної ставки, зазначений в п. 1.3 кредитного договору та встановити нову проценту ставку в розмірі 8% річних. Строк дії нової процентної ставки становить з 26.01.2009 року по 26.04.2009 року включно. Після закінчення строку, визначеного абзацом першим цього пункту, процентна ставка за кредитним договором встановлюється в розмірі 10,00% річних без укладання будь-якого додаткового договору до кредитного договору. Також було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 2 від 24.04.2009 року, відповідно до умов п.1 якого сторони домовились змінити розмір процентної ставки, зазначений в п. 1.3 кредитного договору та встановити нову проценту ставку в розмірі 8% річних. Строк дії нової процентної ставки становить з 27.04.2009 року по 26.05.2009 року включно. Після закінчення строку, визначеного абзацом першим цього пункту, процентна ставка за кредитним договором встановлюється в розмірі 10,00% річних без укладання будь-якого додаткового договору до кредитного договору. 13.12.2012 року було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного догвоору № 3, відповідно до умов п. 1 якого сторони домовились внести зміни до п. 9.3 Розділу 9 кредитного договору, який викласти в наступній редакції: 9.3 Позичальник зобов'язується надати банку оригінали документів, що підтверджують право власності та здійснення державної реєстрації права вланості на предмет Іпотеки, протягом 2 днів з моменту отримання від банку вимоги про їх надання, а також додаткову угоду № 3 від 26.01.2009 року, відповідно до умов якої сторони домовились викласти п. 3.1 договору в наступній редакції: п.3.1 Позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № 2203.7.0410932.01 щомісяця, через касу Банку згідно Додатку № 2, що є невід'ємною частиною даного договору, крім випадків, передбачених п. 3.8, п. 3.9 та 5.1.4 даного договору та п.2 якої сторони домовились, що Додаток № 1 до кредитного договору № 0307/0908/88-210 від 11.09.2008 року вважати таким, що втратив чинність. 25.05.2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дель Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договораим. В свою чергу 15.06.2012 року між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Альфа Банк" було укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором № 0307/0908/88-210 від 11.09.2008 року. В свою чергу ПАТ "Альфа Банк" без узгодження з позивачем, уклав з позивчальником договори про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 0307/0908/88-210 від 11.09.2008 року від 23.06.2015 року, від 21.07.20165 року, від 23.10.2015 року та від 01.12.2015 року. Позивач вважає, що у зв'язку з тим, що укладення додаткових угод до кредитного договору відбувалось без її згоди та дані зміни вона розцінює як істотні та їх укладення суперечить п. 11 договору поруки, відповідно до якого не передбачено право в односторонньому порядку відмовитись від прийнятих на себе зобов'язань або змінити його умови, чим було порушено права та законні інтереси поручителя. Враховуючи, що зобов'язання були зміненні без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності, позивач вважає, що поруки припинилася на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України. Відповідач надав до суду відзив, в якому зазначив, що позов є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки внесені зміни відповідно до договорів про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 0307/0908/88-210 від 11.09.2008 року, від 26.01.2009 року, від 24.04.2009 року, від 13.12.2012 року, від 23.06.2015 року, від 21.07.2015 року, від 23.10.2015 року, від 01.12.2015 року та додаткової угоди № 3 від 24.12.2009 року жодним чином не збільшили відповідальність поручителя,оскільки банком за погодженням з позичальником вносились зміни до основного зобов'язання щодо зменшення процентної ставки за кредитним догвоором, порядку погашення заборгованості за кредитом шляхом визначення розрахункового рахунку, на який буде здійснюватись таке погашення, умов використання персональних даних позичальника, а ткож збільшення строку позовної давності за спорами, що випливають із зазначеного кредитного договору, у зв'язку з чим з позивачем не укладалася додаткова угода. . Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив. 11.09.2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" в особі заступника директора Криворізького відділення з роздрібного бізнесу ВАТ "Сведбанк" [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. та зареєстрованою в реєстрі за № 884 від 28.01.2018 року та [PERSON] був укладений договір поруки. Відповідно до п. 1 договору поруки поручитель зобов'язується перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту за кредитним договором № 0307/0908/88-210 від 11.09.2008 року в сумі 50 000,00 доларів США строком до 10.09.20018 року з процентною ставкою 10% річних. Також, як вказує позивач, між банком та позичальником були укладені договори про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 0307/0908/88-210 від 11.09.2008 року, від 26.01.2009 року, від 24.04.2009 року, від 13.12.2012 року, від 26.01.2009 року, від 23.06.2015 року, від 21.07.2015 року, від 23.10.2015 року. Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). За положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору. Отже, на зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 13.09.2017 р. по справі № 6-1539цс17. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та наведених позивачем доводів на обгрунтування позовних вимог, позивачем не надано суду доказів, які б свідчили, що укладенням між банком та позичальником договорів про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 0307/0908/88-210 було порушено норми діючого законодавства щодо збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди, а відтак права позивача не порушувались, що свідчить про відсутність підстав для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання поруки припиненою задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed