Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У вересні місяці 2014 року Хмельницька житлово-експлуатаційна контора №1 звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] який обґрунтовує тим, що відповідач всупереч Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плату за житлово-комунальні послуги за затвердженими в установленому законом порядку тарифами, як власники житла у період з 01 січня 2012 по 01 вересня 2014 року не вносив, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1991,54 грн. Крім того, як вважає позивач, на означене грошове зобов»язання поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов»язання, тому підлягає до стягнення втрати від інфляції та 3% річних, які підтверджені правовими позиціями Верховного Суду України (справа 6-59цс-13). Заборгованість по квартирній платі станом на 10 вересня 2014 року складає 1 991,54 грн., втрати від інфляції 415.43 грн., проценти за користування коштами 184.91 грн. що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов»язань за договором. Просить стягнути заборгованість в примусовому порядку. В судовому засідання представник позивача заявлені вимоги уточнив та просить стягнути заборгованість за надані комунальні послуги за період з 01 січня 2012 року по 01 вересня 2014 року в сумі 1991,54 грн., втрати від інфляції 208,84 грн. та 53,17 грн. проценти за користування коштами. Суду пояснив, що акти виконаних робіт та договори про надання послуг по технічному обслуговуванню свідчать про виконання робіт по обслуговуванню будинку [ADDRESS]. В наступні судові засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнав. Суду пояснив, що позивач не надав належних та допустимих доказів про надання таких послуг, не надав розрахунку таких послуг. Посилається на те, що житлово-експлуатаційна контора №1 не має у користуванні земельної ділянки, що надавалась їй для обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, що підтверджується довідкою управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької міської ради. Надані письмові докази представником позивача не можуть бути використані судом як докази про надання таких доказів, позаяк мають ознаки фальшування подій та обставин, а інформація, викладена в них, має недостовірний та суперечливий зміст. Позивач договору про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території суду не надав. Позивач не є балансоутримувачем будинку, оскільки він не має договору із власниками квартир. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 11.04.2013 року за № 269 затверджені тарифи на послуги, а не виконавці таких послуг. Розрахунок послуг не є первинним документом, оскільки він не встановлює свою належність до фінансового документу, хоча має печатку та не підтверджує факту реальних витрат виконаних робіт та не фіксує факту споживання послуг. Відсутній договір про надання таких послуг. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з»являвся, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши доводи представника позивача та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, заперечення відповідача, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно установлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири за [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.12.2000 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації. Означений будинок [ADDRESS] перебуває на обслуговуванні ЖЕКу №1, який надає послуги з утримання цього будинку та прибудинкової території. Хмельницька житлово-експлуатаційна контора №1 відповідно до Статуту Хмельницької житлово-експлуатаційної контори №1, затвердженого рішенням 28 сесії Хмельницької міської ради від 23.09.2009 року №12 є комунальним унітарним комерційним підприємством, предметом господарської діяльності якого як балансоутримувача, виробника та виконавця послуг є у тому числі і надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06 2004 року за №1875-ІУ. Розподіл житлово-комунальних послуг залежно від функціонального призначення проведений у статті 13 Закону України № 1875-ІУ. Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом (ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Відповідно до статті 20 Закону України №1875-ІУ, пункту 1.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 споживач)фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу) зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлювалися та коригувалися рішеннями виконавчого комітету Хмельницької міської ради 3 259 від 28.05.2009року, № 85 від 27.01.2011 року та від 11.04.2013 року за № 269. Відповідно до статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Обов'язку споживача житлово-комунальних послуг укласти договір з виконавцем послуг, що передбачений пунктом 3 частини 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідає обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Отже, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини 3 статті 6, статтям 627, 630 ЦК України та статтям 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Посилання відповідача [PERSON] щодо того, що йому не запропоновано укласти такий договір не відповідає фактичним обставинам справи, а його посилання на те, що попередній укладений ним договір розірвано за його вимогою в цій частині є суперечливими та неправдивими. Він посилається на те, що договірних зобов»язань у нього з позивачем не існує, водночас посилається на власну заяву від 27.12.2010 року про розірвання договору адресовану Хмельницькій ЖЕК №1. Відповідачем [PERSON] в свій час такий договір був укладений, а його заява про розірвання такого договору в односторонньому порядку адресована Хмельницькій житлово-експлуатаційній конторі №1 не свідчить про його розірвання. Судом достовірно установлено, що відповідачі не виконують обов»язку по оплаті отриманих послуг з утримання будинку та прибудинкової території суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого до них позову про стягнення заборгованості за період з 01 січня 2012 по 01 вересня 2014 року в розмір 1991,54 грн., трьох відсотків річних та індексації у повному обсязі. При цьому посилання відповідача [PERSON] про те, що житлово-експлуатаційна контора №1 не є балансоутримувачем будинку та не надає послуг не заслуговують на увагу. Відповідно до догорів підряду по виконанню робіт по тимчасовому обслуговуванню та ремонту ліфтів від 15.12.2010 року, паспортів готовності роботи в опалювальний період 2013/2014 років та 2014-2015 років, акти виконаних робіт 2011-2013 років, договір про надання послуг по технічному обслуговуванню димових та вентиляційних каналів за 2012 та 2013 роки будинку [ADDRESS] спростовують покази відповідача про безпідставність заявлених до нього вимог, а подані ним докази - заява про розірвання договору від 27.12.2010 року, заява-претензія [PERSON] від 08.01.2013 року, акт Держенергонагляду від 09.02.2011 року, лист управління земельних ресурсів та земельної реформи про те, що рішенням Хмельницької міської ради земельна ділянка по вулиці Проскурівського підпілля, 127 на якій розташовано багатоквартирний житловий будинок не заслуговують на увагу. Як слідує із пояснень відповідача [PERSON] ліфтом він не користується, тому про його роботу пояснити нічого не може. Відповідно до вимог закону така земельна ділянка у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку може передаватися безоплатно у власність або у користування об»єднанню власників. Тому відсутність рішення про передачу земельної ділянки в постійне користування ЖЕК №й, яка здійснює управління цим будинком не є доказом про відсутність надання послуг з обслуговування ним та прибудинковою територією. Відповідач [PERSON] не заперечував щодо здійснення прибирання прибудинкової території працівниками ЖЕК №1. Тому вказані докази не доводять факту не надання послуг ЖЕК №1 з утримання будинку та прибудинкової території. Натомість відповідачі, заперечуючи факт не надання послуг позивачем жодного разу не зверталися до суду за вирішенням спору щодо неналежного або не надання таких послуг ЖЕК №1. Тому суд оцінює їх критично та до уваги не бере, як намагання уникнути цивільно-правової відповідальності. Суд не приймає також до уваги посилання відповідача [PERSON] щодо надання неналежного розрахунку наданих та спожитих послуг, оскільки він проведений до встановлених тарифів за надані послуги по особовому рахунку за [NUMBER] відкритого на власника квартири № 51 [PERSON] у будинку по [ADDRESS] та відповідач доказів на його спростування суду не надав. Відповідачі як власники житла плати за надані комунальні послуги не вносили, і заборгованість станом на 01.09.2014 року становить 1991,54 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Внаслідок неналежного виконання зобов»язань щодо сплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території з врахуванням зменшених позовних вимог втрати від інфляції становлять 208,84 грн. (100,493 х 100,2 х 100,6 х 102,2 х 103,3 х 103,8 х 101,0 х 100,4 х 100,8 х сума боргу 652,44 = 208,84 грн.) та три проценти річних від простроченої суми (сума боргу х 609 днів = 53,17 грн. Означені обставини підтверджуються довідкою житлово-експлуатаційної контори №1 від 08 вересня 2014 року та випискою по особовому рахунку з розрахунком заборгованості. Тому слід стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 1991,54 грн., втрати від інфляції 208,84 грн. та три проценти річних 53,17 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved