Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення Тячівського районного суду від 30.06.2015 р. на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що дитина дорослішає та ходить до школи, тому витрати на неї постійно збільшилися. З моменту ухвалення рішення суду ціни на продукти харчування, лікарські засоби й промислові товари суттєво зросли. Вона не має власного житла, проживає з сином у будинку батьків, земельною ділянкою не користуються та ніде не працює. Відповідач має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі, оскільки виїжджає за кордон у Чеську республіку, де отримує 2000-2500 доларів на місяць. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав суду відзив, з якого вбачається, що позивачкою не вказано та не надано доказів про покращення його майнового стану та погіршення її матеріального стану. Він вдруге уклав шлюб, у якому [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Станом на сьогодні він не виїжджає на заробітки до Чеської республіки. Дитині від першого шлюбу купляє речі, організовує відпочинок та поїздки за кордон. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 30.06.2015 р. з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 850 гривень щомісячно. Довідкою Грушівської сільської радим та актом обстеження матеріально-побутових умов стверджено, що [PERSON] проживає у будинку батька, має на утриманні сина, батько якого з ними не проживає з 2016 року та участі у вихованні не бере. Згідно із\~ст. 8 ч. 1Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною\~Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Статтею 141\~СК України\~визначено,\~що мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Із приписів\~статті 182\~СК України\~вбачається,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до\~ст.\~184 ч.ч.\~1 та 2 СК України\~\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За правилами\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~звернуто увагу суддів на те, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до\~Закону України "Про виконавче провадження"\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у\~Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях\~194 - 197,\~274 СК. Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, тому є підстави для часткового задоволення позову. Крім того з приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" убачається, що з 1\~липня 2020\~року для\~дітей віком\~від 6-ти\~до 18\~років встановлено\~прожитковий мінімум\~у розмірі\~ 2318\~грв.,\~а з\~01.12.2020\~р.\~ 2395\~гривень. На час ухвалення судом рішення, 30.06.2015 р., прожитковий мінімум для дітей віком\~від 6-ти\~до 18\~років становив\~1286 грв. Суд також враховує, що середня заробітна плата в Україні в червні 2015 року становила 4299 грв., а по Закарпатській області 3593 гривень. На даний час середня заробітна плата по Україні становить 11998 грв., а по Закарпатській області 11141 грв. Мінімальна заробітна плата у 2015 році складала 1218 гривень, а на день ухвалення рішення суду 5000 гривень. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що вказана норма закону не означає, що аліменти не повинні перевищувати 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, як наполягає у своєму відзиві на позовну заяву відповідач. При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача на утриманні малолітньої дитини від другого шлюбу, а також норми\~ст. 182 ч. 2 СК України\~згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] як молодий, працездатний чоловік, який на обліку у центрі зайнятості не перебуває, має можливість працювати за кордоном, так як згідно наданого позивачкою документу має право постійного перебування (trvaly pobyt) у Чеській республіці, у змозі заробити таку суму, щоб сплачувати на утримання свого сина по 1500 грв. у місяць. На даний час вказана сума всього на 349 гривень є більшою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму. З 01.12.20 року різниця буде становити 302 гривні 50 копійок, а з 01.01.2021-го року ще менше, так як буде прийнятий новий Закон "Про Державний бюджет України на 2021 рік" Доказів того, що відповідач спроможний сплачувати по 3000 гривень позивачка суду не надала. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ст.\~141\~ч.\~2\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин,

Outcome: partial