Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що він оплатив відповідачу, за договором про надання послуг № 14051801 від 14.05.2018 року, суму авансу в розмірі 13000 гривень, в свою чергу відповідач, повинен був доставити йому автомобіль протягом 14 днів з моменту оформлення вище зазначеного договору, проте після проведеної оплати суми авансу по теперішній час відповідач, в порушення договору автомобіль йому не доставив. Зауважив, що оформлений договір, підписаний відповідачем і рахунок на оплату суми авансу, відповідач направив йому по мобільному додатку «Вайбер», а він ознайомившись з умовами договору, погодившись з ними, підтвердив згоду з ним і своє рішення його укласти з відповідачем, виконанням умови договору, закріпленого в п. 4.2 договору, а зокрема, сплативши суму авансу. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача суму авансу в розмірі 13000 гривень та розірваними договір про надання послуг № 14051801 від 14.05.2018 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розгляд справи вести за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між 14.05.2018 року між [PERSON] та ПП «Автотех Трейд» було укладено договір про надання послуг № 14051801 від 14.05.2018 року, предметом якого є надання останнім послуг по підбору, оформленню та доставці автомобіля з Грузії, який замовляє клієнт до України. При цьому, згідно даного договору [PERSON] після його підписання зобов'язується зокрема: передати агенту суму коштів у якості авансу за виконання послуг в розмірі 13000,00 грн., вичерпний перелік своїх вимог щодо автомобіля, викладений в заявці, надати нотаріальне доручення на співробітника компанії. ПП «Автотех Трейд», в свою чергу, зобов'язується доставити автомобіль на територію клієнта не пізніше 14 робочих днів з моменту оформлення договору та передати його клієнту разом з документами. Крім того, п.6.2 договору передбачено, що сума переданих агенту коштів повертається клієнту в поновному обсязі у разі якщо термін доставки автомобіля перевищує 14 робочих днів. Також п.п.2.1, 7.2 договору передбачено, що договір набуває юридичної сили з моменту його укладення сторонами та усі спори у разі відсутності згоди в процесі перемовин вирішуються в судовому порядку згідно чинного законодавства України. Як вбачається з матеріалів справи позивач умови договору та свої зобов'язання щодо6 передання агенту суму коштів у якості авансу за виконання послуг в розмірі 13000,00 грн., викладення вичерпного переліку своїх вимог щодо автомобіля, надання нотаріального доручення на співробітника компанії, виконав в поновному обсязі, що підтверджується додатком №1 до договору, в якому викладені технічні характеристики та комплектація певної марки автомобіля, рахунком №14051801 від 14.05.2018 року та копією квитанції до нього від 15.05.2018 року про перерахування на рахунок ПП «Автотех Трейд» 13000 грн., а також копією нотаріально засвідченою довіреністю датованою квітнем 2018 року, якою уповноважено громадянина Грузії на придбання на території Грузії будь-якого транспортного засобу та його транспортування. Відповідач підтвердив свою згоду на виконання умов договору про надання послуг, що підтверджується підписом у договорі, додатках до договору №1 та №2, рахунку. Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст.ст. 3 та 627 ЦК України. Свобода договору включає в себе й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування доводів позову та зокрема не виконання ним умов вказаного договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з п.7 ч.1 Закону України "Про захист прав споживачів" договір це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. З преамбули Закону України "Про захист прав споживачів" вбачається, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності. Пункт 17 ч.1 вказаного Закону визначає послугу як діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Оскільки за договорами, укладеними між сторонами, [PERSON] виступав саме як споживач послуг, правовідносини, що виникли, регулюються саме Законом України "Про захист прав споживачів". Відповідно до ч.2 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Суд акцентує увагу на той факт, що відповідач в односторонньому порядку вирішив не надавати послуги позивачу щодо надання певних послуг. Згідно вимог ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на викладені вище обставини, суд приходить до висновку про повну відповідність чинному законодавству вимог позивача про відшкодування завданих йому невиконанням вказаних договорів збитків, тому що відповідач по теперішній час не тільки не виконав умови договору, а й у односторонньому порядку відмовився від їх виконання. При цьому реальними збитками суд вважає понесені [PERSON] витратами в якості оплати суми авансу в розмірі 13000,00 грн., які в порушення п.6.2 договору до теперішнього часу йому не повернуті.

Outcome: approved