Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області з наступною вимогою: визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці від дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої 24.09.2017 матері [PERSON]. В обґрунтування\~позову [PERSON]\~зазначила,\~що її мати [PERSON] померла 24.09.2017. На час своєї смерті [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі, була зареєстрована та фактично сама проживала у [INFO], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області 31.03.2004, зареєстрованого в КП "Зміївське БТІ" у реєстровій книзі №33-3147. Після смерті матері відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить вказана квартира. Вона є спадкоємцем за законом після померлої матері [PERSON], яка заповіту не залишила. Однак, нею пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився 24.03.2018. Вона мала поважну причину, з якої в строк до 24.03.2018 не змогла подати заяву про прийняття спадщини, оскільки захворіла, та в період з 21 по 30 березня хворіла на гострий бронхіт. Вважала, що нею пропущений строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому змушена звернутися до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки на даний час відсутні спадкоємці [PERSON] Г А. за законом чи за заповітом, які вчинили дії щодо прийняття спадщини, з урахуванням положень ст. 1277 ЦК України - належним відповідачем за її позовом є територіальна громада за місцем відкриття спадщини, тобто територіальна громада Комсомольської селищної ради. Крім неї, спадкоємцем [PERSON] за законом є син померлої, а її рідний брат [PERSON], який не прийняв спадщину, однак вирішення спору за її позовною заявою може вплинути на права її брата, тому він залучається до справи як третя особа, що не заявляє самостійних вимог. Ухвалою судді Зміївського районного суду від 07 червня 2018 року провадження у зазначеній справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.07.2018. 04.07.2018 підготовче засідання відкладено через перше нез'явлення на підготовче засідання представника належним чином повідомленого відповідача. 14.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в залі суду в м. Зміїв на 14.08.2018. 14.08.2018 судовий розгляд відкладено через перше нез'явлення в судове засідання представника належним чином повідомленого відповідача. 14.09.2018 належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися повторно. Позивач [PERSON] в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутністю, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади в особі Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області та третя особа [PERSON] причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавали. Суд не має відомостей про причину повторної неявки представника відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за відсутністю представника відповідача, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував позивач. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірними є питання щодо поважності причин пропуску строку на подання позивачкою заяви про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] та наявності підстав для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно свідоцтву про смерть, виданому 26.09.2017 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, [PERSON], [INFO], померла 24.09.2017 року, у віці 70 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 26.09.2017 зроблено запис за №151 (а. с. 12). \~ \~ \~ \~Спадкоємцями за законом першої черги після померлої [PERSON] є її діти: дочка [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) О. М. та син [PERSON] \~ \~ \~ \~Родинні відносини між вказаними особами підтверджуються відомостями свідоцтв про народження Серія І-АГ №690578, Серії І-ВЛ №288733, свідоцтва про укладення шлюбу Серія ІІІ -ВЛ №320149 (а. с. 9, 10, 18). Даними свідоцтва про розірвання шлюбу Серія 1-ВЛ №170627 підтверджується, що на час смерті [PERSON] шлюб між нею та [PERSON] було розірвано (а. с. 11). \~ \~ \~ \~З листа Зміївської державної нотаріальної контори №733/01-16 від 21.06.2018 вбачається, що після померлої 24 вересня 2017 року [PERSON] з заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався (а. с. 32). Даними свідоцтва про право власності від 31.03.2004, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічного паспорту на квартиру підтверджується, що за життя [PERSON] була власником квартири №36, розташованої в буд. №13 по вул. Лермонтова смт Слобожанське (колишнє Комсомольське) Зміївського району Харківської області (а. с. 13-15). З листа Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області №103 від 16.04.2018 вбачається, що [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: [INFO] з 26.03.2002. Померла 24.09.2017, а/з №151 від 26.09.2017. За вказаною адресою разом з нею на момент смерті та по теперішній час більше ніхто не був зареєстрований включаючи малолітніх та неповнолітніх дітей (а. с. 21). Відомостями довідки КЗОЗ "Слобожанська міська лікарня" Зміївської районної ради Харківської області №650 від 05.04.2018 підтверджується, що [PERSON] знаходилася на лікуванні з 21.03.2018 по 30.03.2018 (а. с. 19). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позивачкою надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження тих обставин, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після померлої 24.09.2017 року матері [PERSON]; вона з поважних причин пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки перебувала на лікуванні у КЗОЗ "Слобожанська міська лікарня" Зміївської районної ради Харківської області; інших спадкоємців за законом, які вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, немає. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагала відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved