Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Сільськогосподарський споживчий кооператив «Ярославна» (далі - ССК «Ярославна») звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі від 25.10.2016, укладеного між [PERSON] та Приватним підприємством «Волокитинське» (далі ПП «Волокитинське») і скасування запису про його державну реєстрацію, а також про визнання за ним права володіння та користування земельною ділянкою, кадастровий номер якої 5923881900:06:001:0522, площею 2,6558 га, що знаходиться на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, котрі виникли на підставі договору оренди землі від 20.01.2012, укладеного між ССК «Ярославна» та [PERSON] . Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.01.2012 між ССК «Ярославна» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, відповідно до якого відповідач [PERSON] передала позивачеві ССК «Ярославна» у строкове платне користування терміном на 20 років земельну ділянку, кадастровий номер якої 5923881900:06:001:0522 загальною площею 2,6558 га. Вказаний договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Путивльському районі, про що у державному реєстрі земель було вчинено запис від 02.07.2012 № 592380004001359. 21.03.2018 між ССК «Ярославна» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до зазначеного договору оренди землі, відповідно до якої сторони дійшли згоди внести зміни по п. 8 договору та виклали його в новій редакції, відповідно до якої зазначений договір укладено на 30 років до 02.07.2042, та визначено переважне право позивача на його поновлення. 28.03.2018 позивач виявив бажання зареєструвати своє право оренди вказаної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до вимог діючого на даний час законодавства, однак рішенням від 30.03.2018 державним реєстратором прав на нерухоме майно Гудімовою Т.П. виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області йому було відмовлено у державній реєстрації права оренди на вказану земельну ділянку, оскільки державним реєстратором було встановлено наявність вже зареєстрованого права оренди з іншим правонабувачем (орендарем). З метою з`ясування вказаних обставин позивачем було отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 119672431 від 04.04.2018, з якої ССК «Ярославна» стало відомо, що право оренди земельної ділянки кадастровий номер якої 5923881900:06:001:0522, зареєстровано 25.10.2016 за ПП «Волокитинське» на підставі договору оренди землі від 25.10.2016. З огляду на таке, позивач просив визнати недійсним договір оренди землі від 25.10.2016, укладений між відповідачами і скасувати запис про його державну реєстрацію. Крім того, посилаючись на те, що ст. 16 ЦК України та ст. 152 ЗК України передбачені способи захисту прав, якими є в тому числі і визнання прав та визнання угоди (правочину) недійсним, просив також визнати за ним права володіння та користування земельною ділянкою, кадастровий номер якої 5923881900:06:001:0522, площею 2,6558 га, що знаходиться на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, котрі виникли на підставі договору оренди землі від 20.01.2012, укладеного між ССК «Ярославна» та [PERSON] . Ухвалою судді Путивльського районного суду від 25.04.2018 відкрито провадження у даній справі та визначено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Путивльського районного суду від 26.11.2018 дана справа прийнята до провадження судді Токарєва С.М. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 24.09.2019 дану справу в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації договору оренди землі за клопотанням позивача було залишено без розгляду. Представник позивача в судове засідання не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги за позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули та своїх представників не направили, про причини неявки не повідомили. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подала. Відповідач ПП "Волокитинське" надав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову до нього відмовити у повному обсязі з тих підстав, що при укладенні оспорюваного позивачем договору [PERSON] не повідомила ПП "Волокитинське" про наявність укладеного договору між нею та позивачем, оскільки в такому разі ПП "Волокитинське" відмовилося б від укладення оспорюваного договору. Вважало себе неналежним відповідачем, оскільки підприємство не вчинило жодних умисних дій щодо виникнення спору, а оскільки рішення у даній справі може вплинути на його права в частині можливості користування земельною ділянкою, вважав, що підприємство повинно бути залучено до участі у справі в якості третьої особи. Крім того, відповідач вказував, що позивачем при поданні позову було порушено вимоги щодо засвідчення відповідності копій доданих документів оригіналам, а також позивачем не надано доказів на підтвердження наявності укладеного між ним та [PERSON] договору оренди землі від 20.01.2012 (ксерокопія цього договору не може бути належним доказом) та проведення його державної реєстрації, оскільки під час здійснення державної реєстрації права оренди оспорюваного договору державним реєстратором не було виявлено жодних обтяжень чи обмежень щодо спірної земельної ділянки. Також вважав доцільним залучити до участі у справі державного реєстратора. Крім того, відповідач вважав, що якщо договір набрав чинності, тобто проведена його державна реєстрація, що є офіційним визнанням державою факту набуття позивачем речового права на земельну ділянку, то орендар отримує право володіти і користуватися земельною ділянкою лише на підставі вказаного договору, і таке право забезпечене і гарантується державою, в той час як визнання судом такого права (враховуючи характер спірних правовідносин, а також те, що в даному випадку не йде мова щодо переважного права чи іншого) є перебиранням на себе функцій інших державних органів. Позивачем подано відповідь на відзив, згідно якої позивач вважав [PERSON] та ПП "Волокитинське" належними відповідачами, оскільки саме вони є сторонами оспорюваного договору від 25.10.2016. При цьому вказував, що ним разом з позовною заявою було подано до суду належним чином засвідчені копії письмових доказів, оригінали яких знаходяться у позивача і можуть бути надані для огляду у судовому засіданні. Також вказував про безпідставність залучення до участі у справі державного реєстратора в якості відповідача, оскільки в даному випадку виник спір про право, який не є публічно-правовим. Крім того, позивач вказував, що рішення державного реєстратора від 30.03.2018 № 40408215 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень свідчить про невизнання за позивачем права володіння та користування на умовах оренди земельною ділянкою кадастровий № 5923881900:06:001:0522, створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права, а отже вимога про визнання таких прав є передбаченим законом способом захисту невизнаних прав позивача. Посилаючись на зазначене, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно з вимогами ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннямист. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,3588 га, розташованої на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, в тому числі: земельної ділянки площею 2,6558 га, кадастровий номер 5923881900:06:001:0522 з цільовим призначенням - рілля, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 361386 від 15.09.2010 (а.с. 17-18), а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 119672431 від 04.04.2018 (а.с. 28). Відповідно до договору оренди землі від 20.01.2012, укладеного між [PERSON] та ССК "Ярославна", який 02.07.2012 зареєстрований в Відділі Держкомзему у Путивльському районі, про що у державному реєстрі земель було вчинено запис за № 592380004001359 від 02.07.2012, ССК « [INFO] » надано в оренду земельну ділянку загальною площею 2,6558 га (кадастровий номер 5923881900:06:001:0522) строком на 20 років, що розташована на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 19-20). Згідно акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 20.01.2012 та акту приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду від 20.01.2012, були визначені межі земельної ділянки, що розташована на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, площею 2,6558 га, і належать відповідачеві [PERSON] та проведена передача в оренду зазначеної земельної ділянки ССК «Ярославна» (а.с. 21). 21.03.2018 між ССК «Ярославна» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до зазначеного договору оренди землі, відповідно до якої сторони дійшли згоди внести зміни по п. 8 договору та виклали його в новій редакції, відповідно до якої зазначений договір укладено на 30 років до 02.07.2042, та визначено переважне право позивача на його поновлення (а.с. 24). Копіями заяви [PERSON] від 13.03.2018 та платіжного доручення від 21.03.2018 № 811 (а.с. 25-26) підтверджена та обставина, що ССК «Ярославна» [PERSON] була виплачена орендна плата за 2018 рік. В той же час, як вбачається з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 40408215 від 30.03.2018, державним реєстратором прав на нерухоме майно Гудімовою Т.П. виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області позивачеві було відмовлено у державній реєстрації іншого речового права - права оренди на земельну ділянку, що розташована на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, кадастровий номер 5923881900:06:001:0522, оскільки державним реєстратором було встановлено наявність вже зареєстрованого права оренди з іншим правонабувачем (орендарем) (а.с. 27). При цьому, як вбачається з договору оренди землі від 25.10.2016, укладеного між [PERSON] та ПП "Волокитинське", останньому надано в оренду земельну ділянку загальною площею 2,6558 га (кадастровий номер 5923881900:06:001:0522) строком на 10 років, що розташована на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 41-42). Копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 119672431 від 04.04.2018 підтверджено, що право оренди земельної ділянки кадастровий номер 5923881900:06:001:0522 зареєстровано 25.10.2016 на підставі договору оренди землі від 25.10.2016, укладеного між [PERSON] та ПП «Волокитинське» (а.с. 47). Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 14 Закону України «Про оренду землі»\~визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч. 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Форма Типового Договору оренди землі затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220. Відповідно до\~ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладання договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. 1\~ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом з достовірністю встановлено, що договір оренди землі від 25.10.2016 було укладено між [PERSON] та ПП «Волокитинське» в період дії договору оренди землі від 20.01.2012, укладеного між ССК «Ярославна» та [PERSON] . При цьому сторонами не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували, що станом на дату укладення між [PERSON] та ПП «Волокитинське» договору оренди землі від 25.10.2016, припинив свою дію укладений між ССК «Ярославна» та [PERSON] договір оренди землі від 20.01.2012. З огляду на таке, укладення між [PERSON] та ПП «Волокитинське» договору оренди землі від 25.10.2016 не відповідає вимогам чинного законодавства, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання його недійсним. Крім того, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну земельну ділянку суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, за яким право оренди земельної ділянки виникло у 2012 році і не припинялось, тобто є первинним порівняно із зареєстрованим 25.10.2016 правом оренди ПП «Волокитинське». Зазначена позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 червня 2018 року у справі №823/378/16. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права - є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів у випадку їх порушення, невизнання або оспорювання. З огляду на встановлений судом факт порушення права позивача подвійною реєстрацією речового права, суд дійшов висновку про необхідність його захисту шляхом визнання за ССК «Ярославна» права володіння та користування земельною ділянкою кадастровий номер 5923881900:06:001:0522, площею 2,6558 га, що знаходиться на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, котрі виникли на підставі договору оренди землі від 20.01.2012, укладеного між ССК «Ярославна» та [PERSON] , що є підставою для задоволення позову і в цій частині. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідачів у дольовому порядку підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, а саме по 1762,00 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Outcome: approved