Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду з заявою з участю заінтересованої особи - [PERSON] (далі - заінтересована особа) про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу (далі - заява), в якій просить ухвалити рішення, яким встановити факт проживання з [PERSON] однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу, як дружина та чоловіка в період з червня 1996 року по вересень 2013 року. Заявник вимоги заяви мотивує тим, що вона в період з червня 1996 року до вересня 2013 з заінтересованою особою проживали однією сім'єю, від фактичного шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO] Заявник в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву від 26.05.2015 (а.с. 28), в якій просить справу розглядати без її участі та зазначає, що заяву підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання також не з'явився, 14.05.2015 подав до суду заперечення від 12.05.2015 на заяву про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу (а.с. 23), в якій визнав, що деякий час проживав з заявником, виховував дочку [PERSON], [INFO], та двох синів заявника, а також просив відмовити заявнику у задоволенні заяви. 26.05.2012 заінтересована особа подав до суду заяву від 26.05.2015 (а.с. 27), в якій просить суд справу розглядати без його участі, а також повідомив, що заяву визнає у повному обсязі, не заперечує проти її задоволення. З огляду на те, що заява від 26.05.2015 подана заінтересованою особою пізніше, її зміст є відмінним від заперечень заінтересованої особи від 12.05.2015, суд приходить до висновку, що при розгляді справи слід враховувати заяву від 26.05.2015 як таку, що подана заінтересованою особою до суду пізніше та свідчить про зміну позиції заінтересованої особи щодо вимог заяви. Враховуючи, що визнання заінтересованою особою заяви не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання заінтересованою особою заяви, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Підстав для залишення заяви без розгляду, передбачених ч. 6 ст. 235 ЦПК України, судом не встановлено. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, пояснень заявника та заінтересованої особи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. З огляду на це суд приходить до висновку, що дана справа підсудна Черняхівському районному суду Житомирської області. Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з заявником у період з червня 1996 року по вересень 2013 року заінтересованою особою не заперечується і прямо визнається в запереченнях від 12.05.2015 на заяву про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу (а.с. 23). А тому дана обставина згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Водночас, факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з заявником підтверджується листом заінтересованої особи до заявника (а.с. 7), фотокартками, на яких зафіксовані заявник та заінтересована особа (а.с. 8), зазначенням заінтересованої особи батьком [PERSON] в її свідоцтві про народження від 15.07.1998 (а.с. 9), копії яких наявні в матеріалах справи. Згідно з ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Європейський Суд з прав людини неодноразово постановляв, що в статті 8 Конвенції поняття "сімейне життя" означає не лише відносини, засновані завдяки шлюбу, а й може означати інші "сімейні зв'язки", які існують де-факто і характеризуються достатньою сталістю (див., наприклад, рішення у справі "Кроон та інші проти Нідерландів" від 27 жовтня 1994 року та рішення у справі "Кіган проти Ірландії" від 26 травня 1994 року). З огляду на це суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Встановлення факту проживання заявника та заінтересованої особи однією сім'єю без реєстрації шлюбу є необхідним для подальшого вирішення правового режиму майна, нажитого сторонами за час такого проживання, в позовному провадженні. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved