Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON]звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 14 листопада 2005року, зареєстрованого у виконкомі Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 46. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, мають різні погляди на життя та сімю, не підтримують шлюбних стосунків, постійно виникають непорозуміння, зникли почуття поваги та любові, шлюб існує формально, збереження сімї неможливо. За час шлюбу народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO],на яких просить стягнути аліменти в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з наведених в позовній заяві мотивів. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив, в частині стягнення аліментів позов визнав частково, пояснив, що офіційно працює водієм, його заробітна плата в середньому складає 3200 грн., погоджується сплачувати аліменти по 500 грн. на кожну дитину щомісяця, що становитиме більше, ніж якби з його заробітної плати згідно законодавства стягували ? частину його заробітку. Також повідомив, що добровільно переводив на рахунок позивачки кошти коли 1000 грн, коли 2000 грн. на утримання дітей, про що подав відповідні квитанції. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у виконкомі Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 14 листопада 2005 року, актовий запис № 46, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб Серії І-ФМ № 004115. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини "Мальованик". (а.с. 4). У відповідності з вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. За ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ст.24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки суд прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач має стійке переконання до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому приходить до висновку, що позов у цій частині слід задоволити та шлюб між сторонами розірвати. Стаття 113. Право на вибір прізвища після розірвання шлюбу СК України, регламентує, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Пункт 6 Статті 15. Державна реєстрація розірвання шлюбу )Закон, ВР України, від 01.07.2010, № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану") визначає, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], 19.04.1984 р. н. - є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 036598), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 081486), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 133430), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 269591). В судовому засіданні встановлено, що відповідач дітьми цікавиться, надає належну посильну матеріальну допомогу на їх утримання. Позивач зі слів її представника працює на заводі "Флекстронікс" в м.Мукачево, отримує заробітну плату біля 6000 грн., однак відомостей щодо свого працевлаштування, заробітної плати та соціальних виплат на дітей не надала. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, \~проживання їх \~окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом враховані обставини, передбачені вимогами ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року \~«Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,. У звязку з відсутністю домовленості між батьками щодо утримання дитини, стягнення аліментів проводиться з метою захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для життєдіяльності, збереження по можливості того рівня життя, який дитина мала тоді, коли проживала з батьками. Відповідно до ч.1 \~ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. \~ За п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивача.

Outcome: approved