Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

представник позивача просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] Мірзамурода Алієвича (інн. [NUMBER]) за кредитним договором № 223363465 від 05.03.2008 р. перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» у розмірі 25 013 256, 41 грн. 41 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить [PERSON] (інн. [NUMBER]) на праві приватної власності, а саме: земельна ділянка, що розташована за адресою: село Великі Пріцьки Кагарлицького району Київської області, вулиця Калинова, загальна площа якої 0,2500 гектара у межах згідно з планом, кадастровий номер 3222281601:01:309:0004 шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» права власності та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] Мірзамурода Алієвича (інн. [NUMBER]) за кредитним договором № 223363465 від 05.03.2008р. перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» у розмірі 25 013 256, 41 грн. 41 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить [PERSON] (іпн [NUMBER]) на праві приватної власності, а саме: земельна ділянка, що розташована за адресою: село Великі Пріцьки, Кагарлицького району Київської області, вулиця Калинова, загальна площа якої 0,2500 гектара у межах згідно з планом, кадастровий номер 3222281601:01:309:0005 шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» права власності, посилаючись на те, що 26 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК»» укладено Договір відступлення права вимоги №114/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 223363465 від 05.03.2008 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «ВЕКТОР БАНК» 26 травня 2016 року між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» укладено Договір про відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 223363465 від 05.03.2008 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». За даним кредитним договором 27.05.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено Договір про відступлення права за договорами іпотеки зареєстрованого в реєстрі за № 1331, укладеного між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та ТОВ «Українська факторингова компанія», відповідно до якого останній набув права нового Іпотекодержателя стосовно предмету іпотеку, а саме: земельна ділянка, право власності на яку виникне в майбутньому, що розташована за адресою: село Великі Пріцьки Кагарлицького району Київської області, вулиця Калинова, загальна площа якої 0, 2500 гектара у межах згідно з планом, кадастровий номер 3222281601:01:309:0004. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку. Право власності на набуття земельної ділянки підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим Ржищівською міською державною нотаріальною конторою Київської області 05.03.2008р., зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 759, та зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі правочинів 05.03.2008р. за вих. № 2739043; земельна ділянка, право власності на яку виникне в майбутньому, що розташована за адресою: село Великі Пріцьки, Кагарлицького району Київської області, вулиця Калинова, загальна площа якої 0, 2500 гектара у межах згідно з планом, кадастровий номер 3222281601:01:309:0005. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку. Право власності на набуття підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим Ржищівською міською державною нотаріальною конторою Київської області 05.03.2008р. зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 762, та зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі правочинів 05.03.2008р. за №2739184. Відповідно до ст. 125 ЗКУ право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 334 ЦK України передбачено, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Під час перевірки відомостей відносно майна, що перебуває в приватному обтяженні позивача, а саме: ●земельна ділянка, що розташована за адресою: село Великі Пріцьки Кагарлицького району Київської області, вулиця Калинова, загальна площа якої 0,2500 гектара у межах згідно з планом, кадастровий номер 3222281601:01:309:0004. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, на підставі витягу з Державного земельного кадастру було встановлено, що право власності на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] (іпн [NUMBER]); ●земельна ділянка, що розташована за адресою: село Великі Пріцьки, Кагарлицького району Київської області, вулиця Калинова, загальна площа якої 0,2500 гектара у межах згідно з планом, кадастровий номер 3222281601:01:309:0005. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, на підставі витягу з Державного земельного кадастру було встановлено, що право власності на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] (іпн [NUMBER]). Отже, [PERSON]А всупереч умовам іпотечного договору від 6.03.2008р. не зареєстрував за собою право власності у Державному земельному кадастрі. У звязку з неналежним виконання своїх зобовязань [PERSON] по поверненню кредитних коштів утворилася заборгованість за кредитним договором № 223363465 від 05.03.2008 року склала 25 013 256,41 грн. 41 коп. На даний час [PERSON]А не виконані зобовязання за кредитним договором № 223363465, на підставі чого іпотека є чинною і наявною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Державному реєстрі іпотек. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення свої вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.7 цього ж Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Відповідно п. 4.2.1 розд. 4 Іпотечного договору, іпотекодержатель може звернутися до іпотекодавця із пропозицією скласти акт про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому зазначається один із способів реалізації предмета іпотеки: іпотекодержатель може від свого імені здійснити реалізацію Предмету іпотеки, на який звернуто стягнення, або доручити реалізацію іпотекодавцю чи третім особам у порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; іпотекодержатель може прийняти предмет іпотеки у власність (із погашенням іпотекодавцем за рахунок коштів, отриманих від іпотекодержателя внаслідок такого прийняття, зобовязань за кредитним договором, або без проведення погашення у такій спосіб). Продаж іпотекодавцем (або за його дорученням, оформленою відповідною довіреністю - іпотекодержателем) предмету іпотеку третій особі на користь іпотекодержателя. У разі, якщо протягом 3 робочих днів з дати направлення іпотекодержателем пропозиції щодо укладення акту іпотекодавець не підпише акт про звернення стягнення на заставлене майно, іпотекодержатель може звернутися до суду у встановленому законодавством порядку для звернення стягнення на предмет іпотеки. 09.12.2016 р. - ТОВ «Українська факторингова компанія» відправило пропозицію на укладання акту про звернення стягнення на заставлене майно, що підтверджується інформацією з веб-сторінки УДППЗ «Укрпошта» за штрих кодовим індифікатором № 0113510967711. п 4.3 Іпотечного договору передбачає, що іпотекодержатель може звернутися до нотаріуса для вчинення виконавчого напису або до суду з позовом про звернення стягнення на Предмет іпотеки та його реалізацію. Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Така ж позиція викладена і в п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", де указано, що з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним слід виходити з того, що з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. Представник позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] Мірзамурод Алієвич судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, а тому суд вважає ухвалити рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення судом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, проти яких не заперечує позивач, подавши до суду заяву та позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 06 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та [PERSON] Мірзамуродом Алієвичем було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 47\~950 дол. США, з терміном погашення якого 06.03.2028 року. 06 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та [PERSON] Мірзамуродом Алієвичем був також укладений іпотечний кредит, предметом якого були дві земельні ділянки, який був посвідчений приватним нотаріусом. 26 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК»» укладено Договір відступлення права вимоги №114/19, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 223363465 від 05.03.2008 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «ВЕКТОР БАНК». 26 травня 2016 року між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» укладено Договір про відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 223363465 від 05.03.2008 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». За даним кредитним договором 27.05.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено Договір про відступлення права за договорами іпотеки зареєстрованого в реєстрі за № 1331, укладеного між ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та ТОВ «Українська факторингова компанія», відповідно до якого останній набув права нового Іпотекодержателя стосовно предмету іпотеку, а саме: земельна ділянка, право власності на яку виникне в майбутньому, що розташована за адресою: село Великі Пріцьки Кагарлицького району Київської області, вулиця Калинова, загальна площа якої 0, 2500 гектара у межах згідно з планом, кадастровий номер 3222281601:01:309:0004. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку. Право власності на набуття земельної ділянки підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим Ржищівською міською державною нотаріальною конторою Київської області 05.03.2008р., зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 759, та зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі правочинів 05.03.2008р. за вих. № 2739043; земельна ділянка, право власності на яку виникне в майбутньому, що розташована за адресою: село Великі Пріцьки, Кагарлицького району Київської області, вулиця Калинова, загальна площа якої 0, 2500 гектара у межах згідно з планом, кадастровий номер 3222281601:01:309:0005. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку. Право власності на набуття підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим Ржищівською міською державною нотаріальною конторою Київської області 05.03.2008р. зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 762, та зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі правочинів 05.03.2008р. за №2739184. Відповідно до положень п.п.4.2.1 вказаного іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на [PERSON] у випадку, якщо в час\~\~настання строку виконання зобов'язань Боржника за кредитним договором вони не будуть виконані, а також у будь-який час (незалежно від настання строку виконання зобов'язань) - у випадку невиконання іпотекодавцем будь-яких своїх обов'язків за Договором, або якщо будь-яка з гарантій чи запевнень, наданих іпотекодавцем згідно з договором виявиться недійсною іпотекодержатель може реалізувати [PERSON] третім особам на підставі договору купівлі-продажу для погашення заборгованості за кредитним договором. При вирішенні спору суд виходив з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями\~Цивільного Кодексу України,\~Закону України «Про іпотеку». Відповідно до положень\~ст. 509 Цивільного Кодексу України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 Цивільного Кодексу України. Наведені норми передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. Згідно зі\~ст. 610 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~статті 530 Цивільного кодексу України\~передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з пунктом 1.1 зазначеного договору іпотеки предметом цього договору є забезпечення основного зобов'язання визначене нерухомим майном. П.п. 2.4.3, 2.4.4 та 2.4.5 договору Іпотеки встановлено, що задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому, в тому числі\~ст. 37 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ч. 2\~ст. 1 Закону України "Про іпотеку"\~іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 1\~ст. 33 Закону України "Про іпотеку"\~визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частинами 1 та 3\~ст. 36 Закону України "Про іпотеку"\~передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому\~ст. 37 цього Закону. Згідно ч. 1\~ст. 37 Закону України "Про іпотеку"\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Отже, передбачений вищевказаною нормою договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, повинні відповідати загальним положенням про договір, установленим розділом II книги\~п'ятої ЦК України. При дотриманні цих умов іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Таким чином, у разі встановлення такого способу звернення стягнення у договорі, іпотекодержатель на підставі ч. 2\~ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. Тобто нормами ч. 2\~ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, частини першої статті\~37 Закону України "Про іпотеку"\~не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо захисту порушеного права шляхом визнання права власності є обґрунтованими. Враховуючи викладене, порушене право підлягає захисту у обраний позивачем спосіб, що відповідає допущеному порушенню, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved