Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

10.03.2021 року позивач [PERSON] звернувся до Локачинського районного суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитро Вікторович, приватний нотаріус Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивує тим, що від приватного виконавця Таранко Д.В. йому стало відомо про відкриття виконавчого провадження № 64623587 про стягнення з нього на користь відповідача 156935,94 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження стала заява відповідача, розрахунок та виконавчий напис нотаріуса №3392 від 09.09.2020 року, виданий приватним нотаріусом Івано-Франківської нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем на підставі кредитного договору №1295-0171002/ФКВ від 26.10.2010 року. Вважає, що цей виконавчий напис є незаконним через цілий ряд обставин. Зокрема, строк виникнення права вимоги є істотною умовою виконавчого напису. Первісний кредитор ПАТ «Дельта Банк» у 20014 році звертався до нього з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 23.04.2014 року вказану позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» залишено без розгляду за заявою банку. Факт звернення кредитора з позовом про стягнення всієї суми боргу свідчить про те, що строк виконання зобов`язання настав у 2014 році і на момент набуття відповідачем у цій справі права вимоги та видачі спірного виконавчого напису, сплив строк позовної давності. Заява ПАТ «Дельта Банк» про залишення позову без розгляду була подана після того, як в судовому засіданні виявилось, що позивач обгрунтовує позовні вимоги підробленими документами, що пізніше стало підставою для відкриття кримінального провадження №\~120140300100002057, яке залишилось нерозкритим. Він має сумніви щодо наявності у відповідача оригіналу кредитного договору та документів, котрі засвідчують права щодо передавання права вимоги, просив витребувати вказані документи у відповідача. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківської нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 3392 щодо стягнення грошових коштів у сумі 156935, 94 грн. із [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» за кредитним договором №1295-0171002/ФКВ від 26.10.2010 року, провести розподіл судового збору та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 26.03.2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову у даній справі. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 64623587, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Д.В. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано - Франківського міського нотаріального округу Личука\~Т.В. № 3392 від 09.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 156935 грн 94 коп. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 29 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 28.04.2021 року. Витребувано у приватного нотаріуса Івано - Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 3392 від 09.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 156935 грн 94 коп. Одночасно, витребувано у ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» оригінал доказу отримання [PERSON] коштів згідно кредитного договору від 26.10.2010 року. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Д.В. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 64623587, відкритого на підставі виконавчого напису № 3392 від 09.09.2020 року. Позивач та його представник в судовому засіданні, кожен зокрема, підтримали позов із зазначених в ньому підстав Представник відповідача ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи (а.с.53, 111), заяви, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили. Витребувані документи згідно ухвали відповідач суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на 28.04.2021 року вручено [PERSON] особисто, а на 25.05.2021 року повернулося на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.51,110), пояснення на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Ухвалу суду про витребування документів, що стали підставою для вчинення спірного виконавчого напису, приватний нотаріус Личук Т.В. не виконав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний виконавець Луцького міського нотаріального округу Волинської області Таранко Д.В. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] вручено особисто 02.04.2021 та 05.05.2021 року (а.с.52,112), пояснення на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. 27.04.2021 року на виконання ухвали Локачинського районного суду від 29.03.2021 від третьої особи: приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранка Дмитра Вікторовича надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №64623587. 13 травня 2021 року від представника позивача [PERSON] через "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів, просить долучити до матеріалів справи позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ "Дельта Банк" від 31.03.2014 року №31.4-08/3060/14 до [PERSON] , яка була подана до Локачинського районного суду та ухвалу про відкриття провадження у справі №160/239/14-ц. А також, угоду про надання правової допомоги та додаток до неї з розрахунком суми гонорару загальною вартістю в сумі 4500 грн (а.с.113-124). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Так як відповідач та треті особи, які не з`явилися в судове засіданя, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 26.10.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1295-0171002/ФКВ, за умовами якого останній отримав грошові кошти в розмірі 125946,19 грн на споживчі потреби на строк до 13 серпня 2017 року. За користуванння кредитом позичальник сплачує кредитору проценти в розмірі 9, 8 % на рік, за обслуговування кредитної заборгованості за цим договором позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 264, 39 грн на місяць (а.с.10-11). 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис (зареєстровано у реєстрі за № 3392), яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість що виникла за Кредитним договором №1295-0171002/ФКВ від 26.10.2010 року, який було укладено між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» на підставі договору відступлення прав вимоги № 2273/К, укладеного 02.07.2020 року, на користь ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс», за період з 02.07.2020 року по 01.09.2020 року в загальній сумі 156935\~грн 94 коп. Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за кредитом 71469 грн 82 коп, суми заборгованості за відсотками за користування кредитом 43777 грн 40 коп, суми заборгованості за комісіями 19300 грн 47 коп, суми заборгованості за штрафними санкціями 22088 грн 25 коп, сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 300 грн (а.с.12). 22.02.2021 року ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" звернулося до приватного виконавця Таранко Д.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого напису №3392, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 156935,94 грн (а.с.21). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1295-0171002/ФКВ від 26.10.2010 року [PERSON] було нараховано заборгованість за період з 02.07.2020 року по 01.09.2020 року в загальному розмірі 156635,94 грн, з яких: забогованість за тілом кредиту 71469,82 грн, заборгованість за відсотками 43777,40 грн, заборгованість за комісіями 19300,47 грн., заборгованість за штрафними санкціями - 22088,25 грн. Вказаний розрахунок було додано відповідачем до заяви про прийняття до виконання виконавчого напису № 3392 та відкриття виконавчого провадження (а.с.22). 23.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Таранком Д.В. за заявою ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» та на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса було винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження №64623587; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про стягнення з боржника основної винагороди; про арешт майна боржника; про арешт коштів боржника (а.с.\~13-20). Крім того, з матеріалів справи встановлено, що 31.03.2014 року первісний кредитор ПАТ «Дельта Банк» звертався до Локачинського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього в користь банку заборгованості за кредитним договором №1295-0171002/ФКВ від 26.10.2010 року станом на 12.03.2014 року в розмірі 80526, 02 грн, з яких: 78859, 53 грн сума заборгованості за кредитом; 1137, 71 грн сума заборгованості за відсотками, 528, 78 грн комісія (а.с. 119-121). 23 квітня 2014 року Локачинським районним судом Волинської області було постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі поданої банком 22.04.2014 року заяви про залишення позову без розгляду(а.с.23). За заявою [PERSON] про те, що 26 та 27.10.2010 року невстановлена особа, перебуваючи в одному з відділень «Дельта Банку» в м. Луцьку підробила підписи [PERSON] в заяві на переказ коштів від 27.11.2010 року та заяві про видачу готівки від 27.11.2010 року, які надавалися до кредитного договору №1295-0171002/ФКВ , згідно якого [PERSON] було надано в користуваня кредитні кошти в сумі 125946, 19 грн, 11 серпня 2014 року були внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 358 КК України (а.с.24). Слідчим суддею Луцького міськрайонного суду 06.11.2014 року постановлено ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до матеріалів кредитної справи по договору про надання кредиту №1295-017002/ФКВ від 26.10.2010 року (а.с.25-27). Зі слів позивача вказане кримінальне провадження досі є нерозкритим. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5). Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів даної норми нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу ( підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 1 Переліку документів нотаріусам подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку документів для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, нотаріусу слід надати кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). При цьому, стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставою вчинення приватним нотаріусом Личуком Т.В. виконавчого напису, як вбачається із змісту виконавчого напису, є, зокрема, пункт 2 Переліку документів, затверджених постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р. В дану постанову постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто, на даний час, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, кредитний договір №1295-0171002/ФКВ, укладений 26.10.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] ,за умовами якого останній отримав грошові кошти в розмірі 125946,19 грн і який не був посвідчений нотаріально, на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення за кредитним договором, що не був посвідчений нотаріально. До того ж, на підставі встановлених обставин справи, безспірність заборгованості боржника не підтверджується. Так, встановлено, що у 2014 році ПАТ «Дельта Банк» зверталося з позовом до [PERSON] про стягнення всієї суми заборгованості, який на підставі поданої банком заяви був залишений без розгляду. Однак, звернувшись із вимогою до [PERSON] про стягнення всієї суми заборгованості у 2014 році, банк змінив строк виконання основного зобов`язання, тобто строк виконання зобов`язання за кредитним договором настав. З цього часу банк вже не мав права нараховувати проценти за договором. Як вбачається з доданого до заяви про прийняття виконавчого напису до виконання розрахунку заборгованості за кредитним договором, період, за який стягується заборгованість зазначено з 02.07.2020 року по 01.09.2020 року, розмір відсотків 43777, 40 грн, причому в позові у 2014 році ПАТ «Дельта Банк» розмір відсотків становив 1137, 71 грн, що свідчить про те, що банк нараховував відсотки за договором після закінчення строку виконання зобов`язання, що суперечить Закону. Отже, розмір заборгованості є спірним. Крім того, з моменту звернення банку з позовом у 2014 році і до моменту вчинення виконавчого напису у 2020 році пройшло більше трьох років з моменту заявлення банком вимоги про стягнення заборгованості, при тому, що за змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника і якщо минуло не більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Відповідачем також не подано суду договору про відступлення прав вимоги за укладеним кредитним договором № №1295-0171002/ФКВ, який би засвідчив, що ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» є правонаступником усіх прав та обов`язків ТзОВ ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору відступлення права вимоги № 2273/К від 02.07.2020 року. У матеріалах справи відсутній доказ отримання [PERSON] відповідної письмової вимоги про усунення порушень станом на дату вчинення виконавчого напису, а відтак відсутні підстави вважати, що станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису позивачу було відомо про вимогу відповідача та суму боргу, що свідчить про відсутність узгодження боржником суми боргу. Отже, при вчиненні виконавчого напису від 09.09. 2020 року № 3392 у даній справі, нотаріусом не дотримано вимог Закону щодо умов вчинення даного виконавчого напису, виконавчий напис вчинено за вимогами, які не є безспірними, за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, з порушенням строків його вчинення та процедури повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису, а тому позовні вимоги про визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними. Таким чином, позов слід задовольнити. Згідно з частиною сьомою статті 158 ЦПК у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено заяву позивача про забезпечення позову і позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1362 грн, з яких: за подання позовної вимоги немайнового характеру -908 грн та за подання заяви про забезпечення позову -454 гр. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000\~грн, то позивачем на підтвердження понесених витрат надано суду ордер, угоду про надання правової допомоги, укладену між [PERSON] та [PERSON] 01.03.2021 року та додаток до неї з розрахунком суми гонорару загальною вартістю в сумі 4500 грн (а.с.28-30). Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем, всупереч п. 2 ч. 2 ст 137 ЦПК України не надано суду доказів, які підтверджують здійснення витрат на професійну правничу допомогу (квитанції чи меморіального ордеру). Таким чином, у стягненні з відповідача в користь позивача суми витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved