Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що в результаті ДТП, яка трапилася з вини відповідача, позивачам була завдана шкода як майну, так і здоровю. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ „СТРАХОВА ГРУПА «ТАС». Позивачі отримали страхове відшкодування, але воно є недостатнім, щоб покрити понесену майнову та моральну шкоду. Зважаючи на це позивачі просять суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 59324,44 гривень, з яких : 7824,44 грн. - майнової шкоди; 50000 гривень - моральної шкоди; 1500 грн. - відшкодування витрат на правову допомогу адвоката. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 71500 гривень, з яких: 70000 гривень - моральної шкоди; 1500 грн. - відшкодування витрат на правову допомогу адвоката. Також просять стягнути з ПАТ „СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь позивачів по 2550 грн. компенсація за заподіяну моральну шкоду. Позивачі не зявилися в судове засідання. Представник позивача позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. В подальшому просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] не зявився в судове засідання. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково в частині компенсації за завдану моральну шкоду. Позов про відшкодування майнової шкоди не визнав. Просить врахувати, що в результаті ДТП його довіритель став інвалідом І групи, а тому задоволення позову в тому обсязі, про які просять позивачі, буде для нього надмірним тягарем. Просить врахувати майновий стан і стан здоровя відповідача. В подальшому просив справу розглядати без його участі. Представник ПАТ „СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не зявилися. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 19.12.2013 року відповідача - [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання, встановлений іспитовий строк терміном один рік. На підставі ст.84 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання у звязку з тяжкою хворобою. Вказаний вирок в частині призначеного покарання залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 17.02.2014 року. Судом встановлено, що 12 серпня 2012 року близько 13-00 год. [PERSON], керуючи технічно несправним автомобілем «Сіtroen Веrlingo» у зв'язку з перевищенням допустимого зносу малюнку протекторів задніх шин автомобіля величиною менше 1,6 мм, яке міг виявити перед виїздом візуальним оглядом під час щоденного технічного обслуговування, рухаючись на 143 км+400 м автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне зі сторони м. Рівне у напрямку м. Луцька зі швидкістю близько 100 км/год не врахував дорожню обстановку, що склалася, не переконався у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Лада Самара» під керуванням [PERSON], який не мав можливості його уникнути з незалежних від нього технічних причин. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Лада Самара» - [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя; водій автомобіля «Лада Самара» [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В прямому безпосередньому причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і шкідливими наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм [PERSON] пунктів 12.1, 31.4, 31.4.5а Правил дорожнього руху України. Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, [PERSON] визнав повністю. За положеннями ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина відповідача у вчиненні вищевказаної ДТП доведена, та не потребує доказуванню. Відповідно до ст.1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При розгляді кримінального провадження №1-кп/570/129/2013 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, було встановлено, що майнова шкода, завдана власнику автомобіля «ВАЗ 211540 «Лада Самара», власником якого є [PERSON], становить 58\~430, 87 грн. ПАТ „Страхова група „ТАС" 03.04.2014 року виплатила потерпілій стороні страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль в розмірі 50 000 грн. А тому різницю в сумі 8\~430, 87 грн. на користь позивача [PERSON] повинен відшкодувати відповідач. Суд вважає, що в позовній заяві позивачем була допущена описка щодо розміру майнової шкоди, яку слід стягнути з відповідача. Адже по суті, з встановлених в ході розгляду обставин справи та змісту позовної заяви випливає, що позивач просить стягнути різницю між завданою шкодою і відшкодованою сумою виплат, які були здійснені ПАТ „Страхова група „ТАС". А розмір цієї різниці складає величину 8\~430, 87 грн., а не 7\~824, 44 грн., як зазначено в позовній заяві. Тому приймаючи рішення про стягнення різниці в розмірі 8\~ 430, 87грн. суд не виходить за межі заявленого позову. Щодо відшкодування судових витрат (правова допомога адвоката) в загальній сумі 3000 грн., то суд вважає, що немає підстав для проведення такого стягнення. В судове засідання не були надані докази того, що позивачі сплатили адвокату по 1500 грн., кожен, за надані послуги. Адже таким доказом мали б виступати документи фінансової звітності, а вони не були надані суду. Щодо відшкодування моральної шкоди, то позов в цій частині підлягає до часткового задоволення. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Судом враховуються положення постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду № 5 від 25.05.01 р.). Так, завдання [PERSON] моральної шкоди полягає в тому, що в результаті цієї ДТП вона зазнала фізичного болю та страждань, оскільки у віці 28 років вона стала інвалідом ІІ групи з ураженням опорно-рухового апарату (копії довідок МСЕК додаються). Вона перенесла вісім операцій, травматичний шок III ст., тривалий час лікувалася; понад 6 місяців не вставала з ліжка. В L4 хребець позивачки був вставлений імплант, який залишиться там на все життя, і це призводить до періодичної болі в спині (копія епікрізу додається). На тілі залишилося одинадцять шрамів, які викликають у позивачки дискомфорт при появі в людних місцях. Травма ноги не надає можливості самостійно долати великі відстані, позивачка не може самостійно підніматися по сходовій клітці до квартири. Щорічно їй потрібно проходити медкомісію в МСЕК, що також забирає час. Вона постійно знаходиться в стані душевного хвилювання у звязку з неможливістю перелаштувати налагоджений ритм життя, так як, крім всього зазначеного, вона ще й втратила роботу, оскільки стан здоровя не дозволив їй працювати (копія трудової книжки додається). А тому суд вважає, що грошові кошти в сумі 50 000 грн. як компенсація за завдану позивачці моральну шкоду відповідає принципу розумності та справедливості. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. Завдання моральної шкоди [PERSON] полягає в тому, що в результаті зіткнення автомобілів він пережив сильний психологічний стрес; зазнав страждань у звязку з ушкодженням свого здоровя (копія епікрізу додається) та здоровя своєї дружини. Під час лікування його дружини він змушений був займатися веденням домашнього господарства, піклуватися та доглядати дружину. Мав хвилювання за дитину, оскільки змушений був залишати її на сторонніх людей. Постійно думав та хвилювався за те, де віднайти кошти на лікування дружини. Зазначений психологічний стрес призвів до поширення у нього хвороби „псоріаз". А тому суд вважає, що грошові кошти в сумі 35 000 грн. як компенсація за завдану позивачеві моральну шкоду відповідає принципу розумності та справедливості. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. При цьому також приймається до уваги майновий стан відповідача та враховується його стан здоровя. 12.05.2015 до суду подано заяву про залучення у справі у якості співвідповідача - ПАТ „СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», оскільки правові відносини між ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», водієм забезпеченого транспортного засобу [PERSON], та [PERSON] і [PERSON], як постраждалими внаслідок ДТП особами, регулюються Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/2423656 від 21.02.2012 року та Законом України №1961-IV від 01.07.2004 року „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" із врахуванням вимог Закону України „Про страхування" та інших нормативно-правових актів. На час відповідних правовідносин діяла редакція Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до ст.9 якого обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоровю потерпілих, становив 51000 грн. на одного потерпілого. А тому розмір суми моральної шкоди, яка може бути стягнута на одного потерпілого із страховика, обмежується розміром 5% обов'язкового ліміту і складає 2550 грн. на кожного потерпілого. У зв'язку з цим заявлені вимоги до ПАТ „СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України. Оскільки позивачі та відповідач [PERSON] звільнені від сплати судових витрат, то такі витрати повинні бути стягнуті з ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» в розмірі 243, 60 грн., оскільки позивачі звернулися до суду з позовом до 01.09.2015 року; і нові розміри судового збору почали діяти з 01.09.2015 року.

Outcome: approved