Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Процедура (рух справи): У жовтні 2021 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача, Світловодської міської ради Кіровоградської області, заборгованість по заробітній платів сумі 76001,95 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, та 116736 грн. у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні 22 грудня 2021 року, після розяснення судом положень ч.ч.1, 2 ст.51 ЦПК України, позивач, [PERSON] , та її представник, адвокат Татарчук О.В., відмовилися від свого права на залучення до участі у справі як співвідповідача Комунальне підприємство «Житлосвіт 2012», та відмовилися від права на заміну неналежного відповідача. Аргументи позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач, [PERSON] , мотивувала тим, що з 04 квітня 2016 року працювала в Комунальному підприємстві «Житлосвіт 2012» (далі КП «Житлосвіт 2012») на посаді головного бухгалтера. З жовтня 2020 року по день її звільнення КП «Житлосвіт 2012» не виплачувалася їй заробітна плата, тому 07 липня 2021 року вона звільнилася з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. На день її звільнення, 07 липня 2021 року, КП «Житлосвіт 2012» має перед нею заборгованість по заробітній платі в розмірі 76001,95 грн., яку вона просить стягнути з відповідача, Світловодської міської ради. Також, позивач просить стягнути з відповідача, Світловодської міської ради, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з роботи за\~період з\~дня звільнення\~і по\~дату ухвалення\~судового рішення.\~Крім того,\~позивач просить\~стягнути з\~відповідача, Світловодської\~міської ради, 116736 грн. на відшкодування моральної шкоди з причини порушень її прав на своєчасну оплату праці. Заявлені позовні вимоги до відповідача, Світловодської міської ради, позивач аргументувала тим, що відповідач, Світловодська міська рада Кіровоградської області, є засновником КП «Житлосвіт 2012». Оскільки, Світловодська міська рада прийняла рішення №666 від 27 липня 2021 року «Про припинення діяльності Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» шляхом його ліквідації, тому вважає, що Світловодська міська рада, як засновник та ліквідатор КП «Житлосвіт 2012» є відповідачем у даній справі, тому просить стягнути з Світловодської міської ради всю заборгованість. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач,\~ [PERSON] ,\~надала суду\~копії доказів: паспорту, довідки про реєстрацію місця проживання, довідки про присвіоєння ідентифікаційного номеру; 1, 14, 15 сторінок трудової книжки; наказу КП «Житлосвіт 2012». №15-к від 07 липня 2021 року про звільнення [PERSON] з посади головного бухгалтера з 07 липня 2021 року за угодою сторін; довідки голови ліквідаційної комісії КП «Житлосвіт 2012» від 11.10.2021 року про середньоденну заробітну плату та про заборгованість із заробітної плати; рішення сесії Світловодської міської ради від 27.07.2021 року №666, з Додатком 1 про склад створеної комісії по припиненню діяльності КП; рішення сесії Світловодської міської ради від 30 березня 2012 року №498; контракту від 20.02.2013 р., укладеного між Світловодською міською радою і директором КП "Житлосвіт 2012" Письменним М.П.; рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 10 квітня 2013 року №260; рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 17 жовтня 2014 року №744; довідки від 06.11.20 р. про резулатати позапланової перевірки в КП «Житлосвіт 2012». В судовому засіданні позивач та його представник, адвокат Татарчук О.В., підтримали позов з підстав в ньому викладених. Аргументи відповідача, Світловодської міської ради : Світловодська міська рада подала до суду відзив на позовну заяву, та аргументувала свої заперечення тим, що дійсно Світловодська міська рада є засновником КП «Житлосвіт 2012», проте не є належним відповідачем у справі, оскільки на час судового розгляду юридичну особу, КП «Житлосвіт 2012», не припинено. Відповідач зазначив, що відповідно до п.30 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень міської ради належить прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі- продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Комунальне підприємство «Житлосвіт 2012» створене рішенням Світловодської міської ради Кіровоградської області від 28.02.2012 року № 470 «Про створення комунальних підприємств та затвердження їх Статутів». Відповідно до Статуту комунального підприємства "Житлосвіт 20212", затвердженого рішенням 63 сесії Світловодської міської ради 7 скликання від 20.02.2019 № 1586 в новій редакції, у своїй діяльності комунальне підприємство керується Конституцією України, Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, рішеннями Світловодської міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями Світловодського міського голови та Статутом Комунального підприємства «Житлосвіт 2012». Розділом І Статуту КП «Житлосвіт 2012» зазначено, що КП «Житлосвіт 2012» є юридичною особою, користується правом господарського відання щодо закріпленого за ним майна, власником якого є Світловодська міська територіальна громада. Комунальне Підприємство «Житлосвіт 2012» має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку, штамп, бланки зі своїм найменуванням тощо. Підпунктом 3.1.4 пункту 3 розділу 3 Статуту, передбачено, що підприємство може самостійно визначати напрямки використання грошових коштів у порядку, визначеному чинним законодавством України, враховуючи норми Статуту. Світловодська міська рада не є розпорядником коштів КП "Житлосвіт 2012". Відповідно до п.6.2. Статуту комунальне підприємство самостійно здійснює свою господарську діяльність на принципах господарського розрахунку, несе відповідальність за наслідки своєї діяльності перед Засновником за виконання взятих на себе зобов`язань, перед трудовим колективом і партнерами за укладеними договорами, перед бюджетом, банками та фінансово-кредитними установами відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п.6.11. Статуту контроль за діяльністю комунального підприємства та його правовідносинами з органами державної влади здійснюється за чинним законодавством України. При цьому, Світловодська міська рада здійснює контроль за використанням та збереженням майна підприємства безпосередньо або через свій виконавчий орган, і не має права втручатися в оперативну господарську діяльність підприємства, якщо це прямо не встановлено чинним законодавством України. Також відповідач зазначив, що підстави та умови субсидіарної відповідальності визначаються положеннями статті 619 ЦК України, в якій зазначено, що договором або законом поряд із відповідальністю боржника може бути передбачена додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на неї, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність. Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно- правовим видом відповідальності, який покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника, при наявності підтвердження вини зазначених осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності (постанова ВС від 30.10.2019 у справі №906/904/16). Тобто, виходячи зі змісту вказаної норми, підставою для застосування субсидіарної відповідальності для засновників таких юридичних осіб має бути виключно пряма вказівка закону або договору. Крім того, при визначенні умов субсидіарної відповідальності необхідно враховувати, що зазначені особи (засновники, учасники, акціонери) можуть бути притягнуті до такої відповідальності лише в тих випадках, коли неспроможність (банкрутство) викликана їх вказівками або іншими винними діями. При зверненні до суду з відповідною вимогою (при здійсненні ліквідаційної процедури), позивач має довести, що особа чи орган, що контролює юридичну особу, своїми діями довела боржника до стану, що не дозволяє йому задовольнити вимоги кредиторів. Отже, субсидіарна відповідальність органу місцевого самоврядування за зобов`язаннями комунальних комерційних підприємств не настає, крім випадку, якщо буде доведено, що комунальне комерційне підприємство було доведено до банкрутства саме діями його засновника (учасника) - органу місцевого самоврядування. З позовної заяви позивача та доданих до неї додатків не вбачається, що саме діями засновника - Світловодської міської ради, було спричинена неплатоспроможність комунального підприємства, що стало підставою для прийняття рішення про ліквідацію комунального підприємства. Отже, підстав для покладення на Світловодську міську раду обов`язку з виплати позивачеві заборгованості із заробітної плати не має. Вважає, що вимоги позивача до Світловодської міської ради є безпідставні, оскільки відповідно до частини першої статті 176 ЦК України територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб у трудових правовідносинах. При цьому КП «Житлосвіт 2012» самостійно здійснювало свою господарську діяльність і на сьогоднішній день не ліквідоване. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Комунальне Підприємство «Житлосвіт 2012» має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку, штамп, бланки зі своїм найменуванням тощо. Підприємство може самостійно визначати напрямки використання грошових коштів у порядку, визначеному чинним законодавством України, враховуючи норми Статуту. Крім того, постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 5023/4388/12 на яку посилається позивач не стосується даної справи, так як в ній йде мова коли міська рада як засновник призвела до банкрутства комунальне підприємство. З позовної заяви позивача та доданих до неї додатків не вбачається, що саме діями засновника-Світловодської міської ради, було спричинена неплатоспроможність комунального підприємства, що стало підставою для прийняття рішення про ліквідацію комунального підприємства. Отже, підстави для покладення на Світловодську міську раду обов`язку з виплати позивачеві заборгованості із заробітної плати відсутні. В обгрунтування\~заперечень відповідач\~надав копії\~доказів: рішення Світловодської міської ради №1586 від 20.02.2019 «Про затвердження Статуту комунального підприємства «Житлосвіт 2012» в новій редакції» разом зі Статутом на 13 аркушах; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осі-підприємців та громадських формувань, з якого видно, що станом на 20.12.21 р. Комунальне підприємство «Житлосвіт 2012» перебуває в стані припинення. В судовому засіданні представники відповідача просили відмовити в позові з підстав викладених у відзиві, оскільки Світловодська міська рада не є належним у справі відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в позові слід повністю відмовити з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: З 04 квітня 2016 року до 07 липня 2021 року [PERSON] працювала на посаді головного бухгалтера в Комунальному підприємстві «Житлосвіт 2012», що підтверджується копією її трудової книжки. Згідно наказу від 07 липня 2021 року №15-к [PERSON] звільнено з з роботи за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України. З довідки № 603 від 11 жовтня 2021 року голови ліквідаційної комісії КП «Житлосвіт 2021», заборгованість КП «Житлосвіт 2012» по заробітній платі з жовтня 2020 року на день звільнення [PERSON] 07 липня 2021 року становить в загальній сумі 76001,95 грн. Згідно довідки голови ліквідаційної комісії КП «Житлосвіт 2021» №602 від 11 жовтня 2021 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 486,40 грн. Комунальне підприємство «Житлосвіт 2012» створене рішенням Світловодської міської ради Кіровоградської області від 28.02.2012 року № 470 «Про створення комунальних підприємств та затвердження їх Статутів». Відповідно до Статуту комунального підприємства "Житлосвіт 20212", затвердженого рішенням 63 сесії Світловодської міської ради 7 скликання від 20.02.2019 № 1586 в новій редакції, у своїй діяльності комунальне підприємство керується Конституцією України, Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, рішеннями Світловодської міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями Світловодського міського голови та Статутом Комунального підприємства «Житлосвіт 2012». Розділом І Статуту КП «Житлосвіт 2012» зазначено, що КП «Житлосвіт 2012» є юридичною особою, користується правом господарського відання щодо закріпленого за ним майна, власником якого є Світловодська міська територіальна громада. Комунальне Підприємство «Житлосвіт 2012» має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку, штамп, бланки зі своїм найменуванням тощо. Підпунктом 3.1.4 пункту 3 розділу 3 Статуту, передбачено, що підприємство може самостійно визначати напрямки використання грошових коштів у порядку, визначеному чинним законодавством України, враховуючи норми Статуту. Світловодська міська рада не є розпорядником коштів КП "Житлосвіт 2012". Відповідно до п.6.2. Статуту комунальне підприємство самостійно здійснює свою господарську діяльність на принципах господарського розрахунку, несе відповідальність за наслідки своєї діяльності перед Засновником за виконання взятих на себе зобов`язань, перед трудовим колективом і партнерами за укладеними договорами, перед бюджетом, банками та фінансово-кредитними установами відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п.6.11. Статуту контроль за діяльністю комунального підприємства та його правовідносинами з органами державної влади здійснюється згідно з чинним законодавством України. Рішенням Світловодської міської ради від 27 липня 2021 року №666, вирішено припинити діяльність КП «Житлосвіт 2012» шляхом ліквідації та створено ліквідаційну комісію. На час судового розгляду справи юридична особа, Комунальне підприємство «Житлосвіт 2012», перебуває в стані припинення. Позивачу та його представнику про вказану норму процесуального кодексу роз`яснено та відомо, але позивач клопотання про заміну відповідача належним або про залучення до участі у справі співвідповідача за вказаними вимогами не подавав. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, та сторонами не спростовані. Оцінка суду (джерела права): Відповідно до статті 43 Конституції України кожному гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 4 КЗпП України\~встановлено, що законодавство про працю складається із цього\~Кодексу\~та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 94 КЗпП\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 115 КЗпП\~визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Ст.116 КЗпП України передбачено, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно із ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.4\~ст. 105 ЦК України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Відповідно до положень статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Висновки суду: Суд зазнача, що між сторонами, позивачкою [PERSON] , та відповідачем, Світловодською міською радою, виник спір про оплату праці за час перебування [PERSON] в трудових відносинах з КП «Житлосвіт 2012». Комунальне підприємство «Житлосвіт 2012» створене рішенням Світловодської міської ради Кіровоградської області від 28.02.2012 року № 470 «Про створення комунальних підприємств та затвердження їх Статутів». Відповідно до Статуту комунального підприємства "Житлосвіт 20212", затвердженого рішенням 63 сесії Світловодської міської ради 7 скликання від 20.02.2019 № 1586 в новій редакції, у своїй діяльності комунальне підприємство керується Конституцією України, Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, рішеннями Світловодської міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями Світловодського міського голови та Статутом Комунального підприємства «Житлосвіт 2012». Суд враховує, що Розділом І Статуту КП «Житлосвіт 2012» зазначено, що КП «Житлосвіт 2012» є юридичною особою, користується правом господарського відання щодо закріпленого за ним майна, власником якого є Світловодська міська територіальна громада. Комунальне Підприємство «Житлосвіт 2012» має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку, штамп, бланки зі своїм найменуванням тощо. Підпунктом 3.1.4 пункту 3 розділу 3 Статуту, передбачено, що підприємство може самостійно визначати напрямки використання грошових коштів у порядку, визначеному чинним законодавством України, враховуючи норми Статуту. Світловодська міська рада не є розпорядником коштів КП "Житлосвіт 2012". Відповідно до п.6.2. Статуту комунальне підприємство самостійно здійснює свою господарську діяльність на принципах господарського розрахунку, несе відповідальність за наслідки своєї діяльності перед Засновником за виконання взятих на себе зобов`язань, перед трудовим колективом і партнерами за укладеними договорами, перед бюджетом, банками та фінансово-кредитними установами відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п.6.11. Статуту контроль за діяльністю комунального підприємства та його правовідносинами з органами державної влади здійснюється згідно з чинним законодавством України. Судом встановлено, що [PERSON] з 04 квітня 2016 року працювала в Комунальному підприємстві «Житлосвіт 2012» на посаді головного бухгалтера. Наказом Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» №15-к від 07 липня 2021 року [PERSON] звільнено з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України. Отже, позивачка, [PERSON] , не перебувала в трудових відносинах з відповідачем, Світловодською міською радою. Після звільнення [PERSON] Комунальне підприємство «Житлосвіт 2012» не провело з нею повний розрахунок, та станом на 22 грудня 2021 року має заборгованість на загальну суму 76001,95 грн., що підтверджується належними доказами. Так, згідно довідок голови ліквідаційної комісії КП «Житлосвіт 2021» від 11 жовтня 2021 року заборгованість КП «Житлосвіт 2012» по заробітній платі на день звільнення [PERSON] 07 липня 2021 року становить в загальній сумі 76001,95 грн., середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 486,40 грн. При цьому, дійсно рішенням Світловодської міської ради від 27 липня 2021 року №666, вирішено припинити діяльність КП «Житлосвіт 2012» шляхом ліквідації та створено ліквідаційну комісію. Відповідач не заперечував факт нездійснення КП «Житлосвіт 2012» при звільненні позивачки виплати всіх сум, що належать працівнику від підприємства. Суд враховує, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, КП «Житлосвіт 2012» перебуває в стадії припинення з 02 серпня 2021 року. Отже, фактично на даний час процедура ліквідації підприємства ще триває. В судовому засіданні відповідач довів, що на час судового розгляду справи юридична особа, Комунальне підприємство «Житлосвіт 2012», перебуває в стані припинення. Враховуючи викладене, суд зазначає, що саме КП «Житлосвіт 2012» зобов`язано виплачувати заборгованість по заробітній платі позивача, оскільки позивач працювала саме на вказаному комунальному підприємстві, яке, як юридична особа не ліквідовано. Але, позивач, та його представник, який є адвокатом, наполягали в судовому засіданні, що заборгованість повинна стягуватись саме з відповідача Світловодської міської ради. Відповідно до\~ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Суд зазначає, що позивачу та його представнику про вказану норму процесуального кодексу роз`яснено та відомо, але позивач клопотання про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача за вказаною вимогою не подавав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Отже, право позивача Світловодською міською радою на даний час не порушено, оскільки процедура ліквідації комунального підприємства триває, тому підстав для задоволення вимог позивача у зв`язку з прийнятим відповідачем рішенням про ліквідацією комунального підприємства, немає. Світловодська міська рада є неналежним відповідачем в даній справі, боржником перед нею виступає саме її роботодавець. З урахуванням наведеного позовні вимоги про стягнення з Світловодської міської ради заборгованість по зарплаті в сумі 76001,95 грн., середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та компенсації моральної шкоди задоволенню не підлягають. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку що в задоволенні позову слід відмовити. Але, суд роз`яснює позивачу його право звернутись до суду з позовом до роботодавця за захистом свого права. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved