Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 30.11.2013 року згідно якої отримала кредит у розмірі 4900.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви. Позичальник ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Позичальником у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Позичальника щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження (Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, з якими ознайомлено Позичальника, копія наказу банку щодо затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг на момент підписання заяви додається до позовної заяви). Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-caйт банку ( www.privafbank.ua або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується Відповідач. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди Відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування Відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.12.2.6 Договору, на підставі яких Позичальник при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до її. 1.1.1.44 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Пунктами 12.1.67., 12.52., 12.5.2. Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, банк використав своє право щодо зміни умов Договору, а саме; - впроваджені зміни відсоткової ставки із 01.09.2014 р. до розміру 34,8% річних, із 01.04.2015 р. до розміру 43,2% річних. Зміна розміру відсотків повністю узгоджується із діючим законодавством оскільки при такій зміні розмір існуючих зобов`язань не збільшується оскільки підвищена відсоткова ставка застосовується дише до тих майбутніх операцій по використанню кредитного ліміту, що здійснені після зміни розміру відсоткової ставки, що передбачено п. 2.1.1.2.10., а саме - за користування кредитом (за виключенням Пільгового періоду) Клієнт сплачує Банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. - із 01.09.2015 р. впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг, в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п.2.1.1.3.1. Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту (детально нижче у п.4 позовної заяви). - із 01.04.2019 р. впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п. 2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до 4.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості розмірі: 86,4% для картки "Універсальна"; 84,0% - дня картки "Універсальна голд". АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Позичальнику можливість розпоряджатись кредитним« коштами на умовах передбачених Договором та в межах, встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору. Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Якщо на дату нарахування процентів Клієнт використав всю суму кредиту» сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів. Згідно з п. 2.1.1.2.9. Договору в разі непогашенім Клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.2.11. Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до ч .1, 2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.3.5. Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті 1180) + 5% від суми позову. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язанім щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Позичальник станом на 01.12.2019 року має заборгованість - 5671.94 грн., з яких: 5671.94 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0.00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 5671.94 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0.00 грн., - заборгованість за нарахованими відсотками; 0.00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0.00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0.00 грн. - нарахована пеня; 0.00 грн. - нараховано комісії; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 0.00 грн. - штраф (фіксована частина), 0.00 грн. - штраф (процентна складова). [INFO] позичальник, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.06.2016 року. Відповідно до ст. 1218 ЦК України - До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв`язку зі смертю боржника припиняються дише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), вій не заявив про відмову від неї. Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці [PERSON] мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 06.06.2016 року по 06.12.2016 року. У даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коди вій дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України). На виконання вимог вищезазначеної норми закону Позивачем 15.02.2019 року була направлена претензія кредитора до Лисичанської державної нотаріальної контори. 08.04.2019 року Позивачем було отримано відповідь Лисичанської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк". Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - Спадкоємець, який бажає: прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, мас подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подасться нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Таким чином, Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як Відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 06.10.2019 року до спадкоємців, [PERSON] , [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 5671.94 грн. за кредитним договором № б/н від 30.11.2013 року та судові витрати. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 04.06.2020 року ухвалою суду прийнято до свого провадження цивільну справу № 415/3401/20 та призначено до розгляду (а.с.59). 30.07.2020 року відповідь на запит суду (а.с.62-63). 31.08.2020 року відповідь на запит суду (а.с.67). 22.10.2020 року позивач надав клопотання про долучення письмових доказів (а.с.70-93). 16.03.2021 року відповідачі надали відзив на позову заяву, в якій зазначили, що [INFO] [PERSON] , померла мати Відповідача 1 стала клієнтом банку, та підписав заяву - анкету № б/н від 30.11.2013 року у зв`язку з чим отримав кредит у розмірі без визначення чіткого первинного розміру кредиту із визначенням лише суми у 4900,00 гривень, як ліміту, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у без визначення розміру у % на рік на яку суму, або залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення або ні, чи відповідало строку дії картки чи, цього не можна побачити із поданої позовної заяви. Чи вказані обставини відповідають дійсності чи ні, як Відповідач 1 так і Відповідач 2 не можуть стверджувати, оскільки Відповідач 1 та Відповідач 2 не були присутні з [PERSON] під час укладання будь-яких договорів з Позивачем, не були в ніякій формі учасниками які б забезпечували виконання будь-яких договорів Позичальником, не підписували жодного договору поруки або інших документів із Позивачем по зобов`язанням [PERSON] , тобто ніяких правовідносин між Позивачем та Відповідачем 1,2 до сьогодні не було, однією із підстав для стягнення з Відповідачів, які були викладені Позивачем де нібито настання наслідків відповідно до вимог статті 1268, 1269, 1282 ПК України, але із цим погодитися не можна з наступник правових підстав: Перш за все слід наголосити, що відповідно до листа державного нотаріусу Лисичанської державної нотаріальної контори № 386/01-09 від 21.08.2020 року (аркуш 67 справи), що свідоцтво про право на спадщину та складені заповіти згідно із спадкового реєстру не видавалися та відсутні, тобто ані Відповідач 1 ані Відповідач 2 у встановленому законом порядку до будь-якого нотаріусу у Україні не зверталися із заява про бажання отримати спадщину від померлої позичальниці. Щодо автоматичного отримання спадщини у розумінні вимог ч. 3 статті 1268 ЦК України то слід наголосити, що наприклад Відповідач 1 взагалі з 21.05.2015 року мешкала окремо за адресою [ADDRESS] у квартирі яка належить на праві власності дяді - [PERSON] , а позичальниця відповідно до довідки про смерть серії [NUMBER] померла [INFO] , тобто фактично більше ніж рік Відповідач жила окремо. Слід наголосити, що стаття 1268 ЦК України надає лише право на спадщину але є також порядок входження у спадщину та її реєстрацію, яким (порядком) ані Відповідач 1 ані Відповідач 2 не скористалися. Оскільки Відповідач 1 та Відповідач 2 ніякої спадщини не отримували та в неї не вступали, посилання Позивача вимогу статті 1282 ЦК України, як на беззаперечне право стягнення є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Додатково також слід звернути увагу суду на наступне: Так, Позивач у своєму позові, як на підставу стягнення з Відповідачів коштів посилається на невідомі їм та мабуть на той час і позичальниці Умови та Правила надання банківських послуг, які взагалі не датовані. В свою чергу, при отриманні кредиту, я оформлювала та заповнював анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, і цю заяву-анкету підписав, але з самими Умовами та Правилами Відповідача не ознайомлювалася та які мені для підпису не надавалися. Окрім того, у самій анкеті-заяві відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки (номер та дата) саме тих Умов та Правил надання банківських послуг, посилання про яке мається у позові, ким вони затверджені, та чи відповідають пі Умови та Правила, до яких нібито я приєдналася і з якими я нібито ознайомлювалася, з тими, що додані до позову. В свою чергу, в позові жодним чином Позивач не обґрунтовує таку суму до стягнення, як «несплачені проценти на прострочену заборгованість», яким чином вона була розрахована, та саме головне, на якій правові підставі. Тобто, щоб застосувати до мене ці проценти, вони повинні бути передбачені: законом або договором. Ані тим, ані іншим такого не передбачено. Отже, з огляду на вищевказане, можливо встановити, що Позивач намагається ввести суд в оману стосовно обставин по справі та виниклих між позичальницею та Позивачем правовідносин, і заявлені позовні вимоги про стягнення вже з нас 5671, 94 гривень в якості заборгованості за простроченим тілом кредиту є необґрунтованими, оскільки не підтверджені жодними доказами щодо законності їх нарахування та взагалі отримання такого тілу кредиту. На підставі вищевикладеного, просили суд відмовити у задоволенні позивних вимог Позивача в повному обсязі (а.с.107-119). 20.04.2021 року позивач надав відповідь на відзив, де зазначив, щодо направлення претензії в нотаріальну контору після спливу шестимісячного строку з моменту смерті позичальника. Відповідач повідомив Банк про смерть позичальника позичальника [INFO] . Вказана обставина підтверджується знімком екрану із Банківського комплексу на якому вбачається, що лише 12.06.2012 року було прикріплено свідоцтво про смерть. Відповідач не повідомляв Позивача про смерть Позичальника. Банку стало відомо про смерть позичальника позичальника 14.06.2016 року, а 09.12.2016 року, тобто у встановлений ст. 1281 ЦК України строк, Банк заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника, шляхом направлення на адресу державної нотаріальної контори претензії кредитора. Доказів, що Банку стало відомо про смерть позичальника в іншу дату відповідачем не визначено, а тому строк передбачений статей 1281 ЦК України Банком не пропущено. Пред`явлення позову до спадкоємців с фактичним пред`явленням кредиторських вимог. Щодо форми укладення кредитного договору. При оформленні кредиту заява на отримання, кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми, діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком. Умов та Тарифів. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 30.11.2013 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я Кредитку "Універсальна" та особистим підписом засвідчив, що " Я згоден з тим, що ця заява, разом, із Пам`яттю клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та. Банком Договір про надання банківських послуг. Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку ". Також до матеріалів позовної заяви долучено "Витяг з тарифів обслугвоування кредитних карт "Універсальна" з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2.5 % (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Щодо порядку нарахування відсотків на заборгованість за кредитом пояснюємо. Розрахунок нарахування відсотків з урахуванням коефіцієнта на тіло/прострочене тіло кредиту за період. Нарахування за відповідною ставкою проводиться на максимальний залишок відповідної заборгованості по тілу/простроченому тілу кредиту за період Наприклад: 4600,35*2,5%*2* 12/365* 1 *=7,56, де -4600,35 - складова заборгованості ; -2,5 - % ставка в міс. (по даній складовій заборгованості).; -2 - коефіцієнт; -12 - кількість місяців у році; -365- базіс (кількість днів у році 365/366; для VIP базіс 360 днів); -1 - кількість днів. * перед множенням на кількість днів проводится математичне округлення. Щодо підвищення процентної ставки надаємо наступні пояснення. Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається .кредитним договором, Слід зауважити, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом, по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Враховуючи викладене, просили суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі (а.с.122-142). Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач є спадкоємцем позичальника, який внаслідок не виконання належним чином умови кредитного договору допустив утворення заборгованості за кредитом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині позову просив розглядати справу без участі їхнього представника, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначили причини невизнання позову, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з заявою № б/н від 30.11.2013 року [PERSON] отримала кредит в сумі 4900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 30.11.2013 року, загальна сума заборгованості станом на дату смерті становить 5671,94 грн., яка складається з наступного: 5671,94 грн. - заборгованість за кредитом. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.06.2016 року, виданим Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №881. Згідно з претензією кредитора від 21.01.2019 року, АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Лисичанської державної нотаріальної контори в порядку ст.. 1281 ЦК України в якій просив: повідомити чи заводилась спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] ; включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком в розмірі 5671,94 грн.; надіслати інформацію стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника; надати відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також які вже прийняли спадщину. Згідно з повідомленням №117/02-14 від 02.03.2019 року, наданим Лисичанською державною нотаріальною конторою, претензія до спадкоємців померлої [PERSON] долучена до спадкової справи № 7/2017. В разі звернення спадкоємців померлої, претензія буде доведена до їх відома. Згідно з листом-претензією від 17.09.2019 року, до спадкоємця [PERSON] позивачем було направлено лист-претензію, згідно з яким АТ КБ «Приватбанк» пред`явив свої вимоги до відповідача про сплату заборгованості за кредитним договором б\\н від 30.11.2013. Згідно з листом-претензією від 17.09.2019 року, до спадкоємця [PERSON] позивачем було направлено лист-претензію, згідно з яким АТ КБ «Приватбанк» пред`явив свої вимоги до відповідача про сплату заборгованості за кредитним договором б\\н від 30.11.2013. Згідно з довідкою №9520 від 28.07.2020 року, наданою Управлінням адміністративних послуг за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] станом на 06.06.2016 р. Згідно з листом №386/01-09 від 21.08.2020 року, наданим Державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Аббасовим Е.І. повідомляє, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] з претензією кредитора звернувся АТ КБ «ПриватБанк» заведена спадкова справа №7/2017. Свідоцтва про право на спадщину не видала вись, складені заповіти згідно інформації зі Спадкового реєстру відсутні. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до пункту 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року, з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця. Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач посилається на те, що відповідачі є спадкоємцями позичальника, які прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тож мають сплатити заборгованість за кредитним договором, яка увійшла до складу спадщини. Відповідно до положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В даному випадку суд дійшов висновку про відсутність належних, достатніх та достовірних даних про те, що відповідачі є спадкоємцем позичальника за законом або за заповітом та прийняли спадщину. За відсутності достатніх доказів про те, що відповідачі є спадкоємцями померлого за законом, безпідставним є посилання позивача на те, що відповідачі прийняли спадщину оскільки постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Адже ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено відповідний порядок прийняття спадщини саме для спадкоємців, а не для будь-яких осіб, які були зареєстровані з померлою особою за однією адресою. Крім того, поданими доказами підтверджено належним чином факт, що спадкоємці відсутні, свідоцтва про право власності не видавались. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.11.2013 року, оскільки позивачем не надано доказів щодо наявності спадкової маси, її вартості, в зв`язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed