Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров"я, внаслідок вчинення злочину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 18.12.2018 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком двісті годин. Внаслідок вчинення [PERSON] неправомірних суспільно-небезпечних діянь, позивачу завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями. В момент отримання тілесних ушкоджень, він переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги та страху за своє здоров'я та життя. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь завдану моральну шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, в розмірі 20 000, 00 грн. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не надано відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~щовироком Трускавецького міського суду Львівської області від 18.12.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та засуджено за ч.2 ст. 125 КК України, призначено покарання\~у виді\~громадських робіт\~строком двісті\~годин.\~Вирок набрав законної сили 18.01.2019 року. Даним вироком встановлено, що [PERSON] 19.10.2018 року, близько 21.20 год., перебуваючи неподалік будинку № 4, на вул. В.Стуса у м. Трускавці, під час словесного конфлікту зі своїм тестем [PERSON], який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс останньому один удар головою в область голови та декілька ударів руками та ногами по тілу, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правої очиці та лівого стегна, які згідно висновку судово-медичного експерта № 444 від 23.10.2018 року по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа справа, які згідно вищевказаного висновку експерта за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров"я. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Пунктом 2 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Зважаючи на вищевикладене, вина відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило позивачу [PERSON] короткочасний розлад здоров'я, встановлена вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 18.12.2018 року, що в силу ч.6 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом відповідно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5) «Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов'язковому з'ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтовуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивач [PERSON] посилається на те, що переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги та страху за своє здоров'я та життя. Наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, насторога, невпевненість в собі, тривога з приводу неповнолітнього внука, який є сином відповідача. Внаслідок обставин отримання тілесних ушкоджень, він досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, обурення поведінкою відповідача; переживає щодо своєї соціальної репутації та репутації за місцем проживання. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу на звернення у поліцію, проходження медичного обстеження та\~лікування. Крім того, через неправомірні дії [PERSON], позивач вчасно не прибув на роботу до [PERSON], внаслідок чого її втратив. Тому, його сімя тривалий час залишилась без засобів існування, вони змушені були позичати гроші у своїх родичів та знайомих. Суд приймає до уваги твердження позивача про те, що він був позбавлений можливості звичайного ритму життя, зазнав фізичного болю та образу, пережив емоційний стрес, оскільки внаслідок вчинення кримінального\~правопорушення відповідачем,\~позивачу завданолегке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Що стосується інших негативних наслідків вчинення відповідачем кримінального правопорушення, перенесених позивачем, то суд їх не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені будь-якими доказами, а отже не доведені. Зважаючи на такі обставини та вимоги закону, відповідальним за моральну шкоду, пов'язану із нанесенням тілесних ушкоджень позивачу є відповідач [PERSON], який засуджений вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 18.12.2018 року. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди, відповідно до положень п.9 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року), суд враховує характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому судом враховуються неправомірність поведінки відповідача, яка встановлена вироком суду, вимушеність змін у житті позивача через отримання тілесних ушкоджень та подальшим лікуванням і відновленням стану його здоровя. Однак, розмір моральної шкоди - 20 000,00 грн., який просить позивач, на думку суду є завищеним та не відповідає реально спричиненій шкоді та наслідкам, що настали. Тому позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 10 000 грн., при цьому суд виходить з наступних критеріїв: тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, об'єму душевних страждань, понесених потерпілим та вважає, що дана сума відшкодування моральної шкоди відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості. Згідно ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотоку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому з відповідача в користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial