Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" від імені якого діє філія АТ "Укрексімбанк" у м. Луцьку про визнання кредитного договору недійсним. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.09.2007 року між [PERSON] та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" від імені якого діє філія АТ "Укрексімбанк" у м. Луцьку було укладено кредитний договір № 86707С29 про надання кредиту в розмірі 230 000 Євро. Вважає, що при оформленні договору працівником банку йому не було надано інформацію про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість всіх супутніх послуг, тому відповідачем було допущено істотне порушення його прав, як споживача фінансових послуг, через невиконання вимог закону щодо надання повної, своєчасної та достовірної інформації про послугу, що є предметом договору, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості належним чином оцінити властивості такої послуги та можливі негативні наслідки, що можуть настати внаслідок її отримання. В кредитному договорі банком не зазначено жодної відповідальності в разі невиконання чи неналежного виконання кредиторомумов кредитного договору, однак, на нього, як споживача фінансових послуг, покладеного жорсткі умови відповідальності, навіть за незначні порушення, а тому умови кредитного договору з додатковими угодами є несправедливими. Просить суд, визнати недійсним укладений між ним та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" від імені якого діє філія АТ "Укрексімбанк" у м. Луцьку кредитний договір. Позивач в судове засідання не з'явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні відмовити, та подав до суду письмове заперечення. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 28.09.2007 року між ВАТ ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" від імені якого діє філія АТ "Укрексімбанк" у м. Луцьку та [PERSON] укладено кредитний договір № 86707С29, відповідно до якого банком було надано позивачу споживчий кредит в сумі 230 000 Євро, а позивач зобов'язувався прийняти належним чином використати та повернути вказаний кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 7,0% річних. Позивач посилається на те, що при оформленні договору працівником банку йому не було надано інформацію про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість всіх супутніх послуг, тому відповідачем було допущено істотне порушення його прав, як споживача фінансових послуг, через невиконання вимог закону щодо надання повної, своєчасної та достовірної інформації про послугу, що є предметом договору, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості належним чином оцінити властивості такої послуги та можливі негативні наслідки, що можуть настати внаслідок її отримання. В кредитному договорі банком не зазначено жодної відповідальності в разі невиконання чи неналежного виконання кредитором умов кредитного договору, однак, на нього, як споживача фінансових послуг, покладеного жорсткі умови відповідальності, навіть за незначні порушення, а тому умови кредитного договору з додатковими угодами є несправедливими. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 628, ст. 629 ЦК зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погодженні між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч.ч.1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України. При цьому, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно за ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що всі істотні умови, визначені чинним законодавством України, в тому числі про предмет договору, строки, порядок кредитування та погашення кредиту, сплати відсотків, права та обов'язки позичальника і банку, відповідальність позичальника, забезпечення та інші умови, АТ "Укрексімбанк" були виписані в кредитному договорі. Так, при укладанні кредитного договору сторони погодили та дійшли згоди щодо усіх його істотних умов, що відповідно відповідають положенням статті 203 ЦК України. Разом з тим, на підтвердження виконання умов кредитного договору [PERSON] вносив необхідні платежі по погашенню кредиту та нарахованих відсотках, тим самим погоджуючись та у повному обсязі визнаючи відповідні умови кредитного договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, в додатку № 2 до кредитного договору "Таблиця визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки" передбачено сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартість всіх супутніх послуг та інших платежів позичальника, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням, погашенням кредиту, у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту. Із зазначеним додатком № 2 до кредитного договору [PERSON] ознайомлено, про що свідчить його підпис. Відповідно п. 6.1. кредитного договору [PERSON] підтвердив, що перед укладенням кредитного договору йому повідомлено банком усю необхідну інформацію щодо реквізитів банку та умов кредитування (кредитних умов), а також те, що один примірник (оригінал) Кредитного договору він отримав. З огляду на зазначене, вбачається, що кредитний договір укладено у повній відповідності з положеннями чинного законодавства та положеннями Закону України "Про захист прав споживачів" та Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України № 108 від 10 травня 2007 року. У зв'язку з зазначеним, твердження, викладені в письмових пояснення позивача, про те, що банк не надав позивачу письмової інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, а також про невідповідність форми та змісту кредитного договору вимогам чинного законодавства України, є безпідставними та спростовуються змістом кредитного договору, наявністю підпису [PERSON] на кредитному договорі, додатках до нього та всіх договорах про внесення змін до кредитного договору. Зазначене свідчить про його належне ознайомлення з вищезазначеними умовами та дотримання банком вимог чинного законодавства України. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" від імені якого діє філія АТ "Укрексімбанк" у м. Луцьку про визнання кредитного договору недійснимслід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed