Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

04 липня 2017 року представник позивача [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Олександрівський Райагрохім" про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та стягнення плати за фактичне користування землею. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що [PERSON] є законним власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,9305га, кадастровий №1420355100:01:000:0387, яка розташована за межами населених пунктів на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області. Маючи намір встановити межі належної йому на праві приватної власності земельної ділянки, в жовтні місяці 2016 року позивач разом зі спеціалістом-землевпорядником Олександрівської селищної ради [PERSON] здійснив виїзд в поле за місцем розташування спірної земельної ділянки (поле-лот №139, загальна площа - 93,2га), де ними було зясовано, що спірна земельна ділянка перебуває в фактичному користуванні у ПрАТ "Олексанрдрівський Райагрохім", керівник - [PERSON] Також в селищній раді позивачу повідомили, що за їх даними у ПрАТ "Олександрівський Райагрохім" відсутні будь-які правові підстави щодо користування спірною земельною ділянкою - принаймні,селищна рада ані ПрАТ "Олександрівкий Райагрохім", ані будь-якій інший особі в оренду спірну земельну ділянку не передавала. 18 січня 2017 року позивач звернувся на адресу ПрАТ "Олександрівський Райагрохім" з письмовим зверненням, в якому просив повідомити його про наявність у ПрАТ "Олександрівський Райагрохім" підстав для користування спірною земельною ділянкою; в разі відсутності таких підстав - негайно припинити користування землею та розглянути питання про її негайне повернення позивачу, як законному власнику. Вказане письмове звернення позивача на адресу ПрАТ "Олександрівський Райагрохім" до сьогоднішнього дня залишилося без відповіді. При цьому, ПрАТ "Олександрівський Райагрохім" продовжує протиправно користуватися належною позивачу на праві приватної власності земельною ділянкою, чим, на його глибоке переконання, порушує його законні права та інтереси. Крім того, під час численних звернень позивача на особистий прийом керівника відповідача по справі - [PERSON] протягом 2016-2017 років позивачем неодноразово ставилися питання щодо альтернативних можливостей врегулювання спірних моментів в добровільному порядку, в тому числі - шляхом надання позивачу відповідачем іншої земельної ділянки, взамін спірної, яка на час набуття позивачем права власності на неї була фактично засіяна силами та коштом ПрАТ "Олександрівський Райагрохім", а також питання щодо сплати відповідачем йому (позивачу) плати за фактичне користування спірною земельною ділянкою протягом 2016-2017 аграрних років. На всі ці пропозиції відповідач по справі жодним чином не відреагував: іншої земельної ділянки позивачу не надав; розрахунок з позивачем за фактичне користування спірною земельною ділянкою - не здійснив. Відповідно до відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою вартість спірної земельної ділянки на 2017 рік складає 166925,75 грн. За таких обставин позивач по справі вважає, що відповідач повинен сплатити йому за фактичне користування спірною земельною ділянкою протягом 2016-2017 аграрних років суму грошових коштів в розмірі 10000 грн. (166925,75грн. х 3%) х 2). Просить зобов'язати Приватне акціонерне товариство "Олександрівський Райагрохім" негайно звільнити земельну ділянку площею 4,9305 га, з призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Олександрівської селищної ради і має кадастровий №1420355100:01:000:0387 та повернути вказану земельну ділянку її законному власнику - [PERSON]; стягнути з Приватного акціонерного товариства "Олександрівський Райагрохім" (ЄДРПОУ 5488265) на користь [PERSON] плату за фактичне користування спірною земельною ділянкою протягом 2016-2017 аграрних років в сумі 10000 грн., а також понесені позивачем під час звернення до суду з цим позовом та документально підтверджені ним судові витрати - в повному обсязі. 24.07.2017 року представник позивача надав суду клопотання про уточнення п. 2 позовних вимог шляхом зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Олександрівський Райагрохім" на користь [PERSON] плати за фактичне користування спірною земельною ділянкою протягом 2016-2017 аграрного року з 10000 грн. до 5000 грн. (а.с.30-31). 09.08.2017 року представник позивача збільшив позовні вимоги викладені в п. 1 позовних вимог та просив зобов'язати Приватне акціонерне товариство "Олександрівський Райагрохім" негайно звільнити земельну ділянку площею 4,9305га, з призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Олександрівської селищної ради і має кадастровий №1420355100:01:000:0387 та повернути вказану земельну ділянку її законному власнику - [PERSON], погодивши межі земельної ділянки шляхом підписання відповідного акту встановлення межових знаків земельної ділянки в натурі (на місцевості) )(а.с. 69-72). 03.10.2017 року представник позивача зменшив позовні вимоги, відмовився від вимоги викладеної в п. 1 позовних вимог у зв'язку з добровільним його виконанням відповідачем, в іншій частині позовні вимоги залишив без змін (а.с. 108). Представник відповідача надав суду письмові заперечення відповідно до яких вважає, що на момент подачі позовної заяви спірна земельна ділянка не була виділена в натурі на місцевості, не визначені її межі. Тобто за таких обставин твердження, що відповідач незаконно користується спірною земельною ділянкою є безпідставним тому, на його думку позивачем не доведено належними доказами обставини, які б вказували, що саме відповідач користується спірною земельною ділянкою і у звязку з цим вважає, що позов заявлено безпідставно (а.с. 58-59). В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав та просив їх задовольнити. Суду надав пояснення, що з моменту отримання права власності на земельну ділянку він був позбавлений можливості нею користатися, бо вона вже була засіяна разом з суміжними відповідачем та землевпорядник не мав змоги встановити межі земельної ділянки. Він звернувся до відповідача з заявою про повернення земельної ділянки, звертався до прокуратури та міліції, а йому ніхто не допоміг. Відповідач не відповів йому на письмову заяву та користувався земельною ділянкою, що йому належить протягом 2016-2017 аграрних років, що позбавило його можливості отримувати дохід від користування земельної ділянки. В липні 2017 року після збору вражаю відповідачем, землевпорядником було встановлено межові знаки земельної ділянки на місцевості. Представники відповідача бачили це та не заважали. На данний час йому ніхто не заважає користуватися земельною ділянкою. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в їх остаточній редакції. Просив суд їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечивши факт користування земельною ділянкою, що належить позивачу. Суд, вислухавши представника позивача, позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру за №70381976 від 12.10.2016 року власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,9305га, кадастровий № 1420355100:01:000:0387 є [PERSON]. Дата державної реєстрації права власності - 06.10.2016 року (а.с. 6). 18.01.2017 року позивач звернувся до директора ПрАТ "Олександрвський Райагрохім" з листом яким повідомив, що є власником спірної земельної ділянки та просив відповідача повідомити його про наявність у ПрАТ "Олександрівський Райагрохім" підстав для користування спірною земельною ділянкою, а в разі відсутності таких підстав - негайно припинити користування землею та розглянути питання про її негайне повернення позивачу, як законному власнику (а.с.7-8). Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради № 02-27/200 від 09.03.2017 року, спірна земельна ділянка розташована на території Олександрівської селищної ради на масиві поля-лоту № 139, яке перебуває в користуванні за призначенням ПрАТ "Олексанрдрівський Райагрохім" і засіяне посівами озимої пшениці (а.с.9). Відповідно до відомостей з документації із землеустрою № 1059 від 15.06.2017 року, що включена до Державного фонду документації із землеустрою, вартість земельної ділянки площею 4,9305 га, кадастровий № 1420355100:01:000:0387 станом на 2017 рік складає 166925,75 грн. (а.с.10). За інформацією Олександрівської селищної ради, викладеної у листі за № 02-27/660 від 20.07.2017 року, земельна ділянка з кадастровим № 14720355100:01:000:0387, площею 4,9305 га, яка має призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області.Вказана земельна ділянка була сформована на підставі відповідних розпоряджень Олександрівської РДА за №№ 78, 163, 232 від 09.04.2015 року, 11.07.2016 року та 20.09.2016 року, відповідно, з ініціативи селищної ради в порядку виділу в натурі (на місцевості) земельної частки (паю), майнове право на яку перейшло до територіальної громади Олександрівської селищної ради в порядку визнання спадщини відумерлою, на підставі відповідного рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 25.07.2014 року.Право на новосформовану земельну ділянку було зареєстровано селищною радою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.09.2016 року (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна - 1039105314203).Передача земельної ділянки з кадастровим № 14720355100:01:000:0387 з комунальної власності територіальної громади у приватну власність громадянину [PERSON] відбулася на підставі рішення Олександрівської селищної ради від 04.10.2016 року за № 7/9-166. Акт приймання-передачі (чи будь-який інший документ) при передачі земельної ділянки [PERSON] не складався з причин відсутності імперативної законодавчої установки в частині правового врегулювання цього питання.За даними обліку служби землевпорядника селищної ради земельна ділянка кадастровий № 1420355100:01:000:0387 належить на праві приватної власності, громадянину [PERSON]На час вчинення запиту поле-лот № 139, загальною площею 93,2га до складу якого входить і земельна ділянка з кадастровим №14720355100:01:000:0387, площею 4,9305 га, перебуває в фактичному обробітку ПрАТ "Олександрівський Райагрохім" і засіяне посівами озимої пшениці. Відомості про наявність будь-яких правових підстав у ПрАТ "Олександрівський Райагрохім" щодо користування вказаною вище земельною ділянкою в справах селищної ради - відсутні; селищною радою вказана земельна ділянка в користування ПрАТ "Олександрівський Райагрохім" не передавалась.З метою визначення на місцевості місця розташування спірної земельної ділянки (з привязкою до відповідного поля-лота в схемі паювання) в жовтні місяці 2016 року та в березні місяці 2017 року на місце виїздила землевпорядник селищної ради [PERSON]І, та власник земельної ділянки [PERSON] В результаті виїзду на місцевість було встановлено, що поле-лот № 139 засіяне посівами озимих зернових культур (озимоюпшеницею) силами ПрАТ "Олександрівський Райагрохім". Встановлення чи відновлення меж земельної ділянки на місцевості не відбувалося за відсутності відповідних повноважень у землевпорядника селищної ради з огляду на те, що чинним законодавством встановлено порядок проведення такого роду землевпорядних робіт тільки ліцензованим спеціалістам землевпорядниками з обовязковим застосуванням спеціалізованих вимірювальних приладів та спеціалізованого устаткування (а.с.33-34). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру від 28.09.2016 року земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4,9305га, кадастровий №1420355100:01:000:0387, на час надання довідки перебувала в комунальній власністі територіальної громади Олександрівської селищної ради (а.с. 35). Рішенням Олександрівської селищної ради від 04.10.2016 року №7/9-166 земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4,9305га, кадастровий №1420355100:01:000:0387 була виділена в натурі (на місцевості) та передано у приватну власність [PERSON], для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с. 36). Відповідно до акту самоврядного контролю від 26.07.2017 року та викопіювання із проекту розпаювання колишнього КСП "Україна" Олександрівської селищної ради: земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 4,9305га, кадастровий №1420355100:01:000:0387 розташована на полі-лоті № 139, загальною площею 93,2 га., під номером 293 (а.с.73-75). Відповідач у Списку пайщиків, які здали свої земельні частки (пай) в оренду ПрАТ "Олександрівський Райагрохім", який він щорічно надає до Олександрівської селишної ради, зазначив спірну земельну ділянку в переліку земельних часток (паїв), що були передані в оренду ПрАТ "Олександрівський Райагрохім" станом на 01.12.2015 року (а.с.77 зв. рядок 144) та станом на 01.12.2016 року (а.с.81, рядок 148). Відповідно до акту встановлення межових знаків земельної ділянки в натурі на місцевості, земельна ділянка кадастровий номер 1420355100:01:000:0387 - площею 4,9305 га межує: від А до Б - землі держвласності на території Олександрівської селищної ради; від Б до В - землі гр. [PERSON] (знаходятья в оренді у ПрАТ "Олександрівський Райагрохім"); від В до Г - землі держвласності на території Олександрівської селищної ради; від Г до А - землі гр. [PERSON]І (знаходиться в оренді у ПрАТ "Олександрівський Райагрохім"). Зазначений акт був виготовлений інженером-землевпорядником в присутності позивача та представника Олександрівської сільської ради, 26 липня 2017 року (а.с.84). Відповідач, повідомлений про час і місце встановлення меж спірної земельної ділянки внатурі (а.с.85-86) для погодження меж спірної земельної ділянки як суміжний землекористувач, не прибув та акт не підписав. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ст. 386 ЦКУ). Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач) (ст. 407 ЦКУ). Власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором (ст. 409 ЦКУ). Землекористувач зобов'язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, а також інші платежі, встановлені законом (ст.410 ЦКУ). За вимогами ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: ґ) відшкодування заподіяних збитків (ЗКУ 152). Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (а.с.156). Пунктом 1 Указу Президента України від 02.02.2002 року за № 92/2002 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" передбачено визнати одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Суд на підставі ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст.. 57 ЦПК). Письмовими доказами, відповідно до ст.. 64 ЦПК України, є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Статтею 58 ЦПК Українипередбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Розглянувши вимоги позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Олександрівський Райагрохім" (ЄДРПОУ 5488265) на користь [PERSON] плату за фактичне користування спірною земельною ділянкою протягом 2016-2017 аграрного року в сумі 5000 грн., суд дійшов до висновку, що вони підлягають задоволенню частково, оскільки на переконання суду позивач у судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів довів, що відповідач протиправно, без належних на то правових підстав користувався земельною ділянкою, яка належить позивачу на праві власності (а.с.9,33-34,73-75,77,81). При цьому відповідач ухилився від укладення з позивачем будь-якого договору, та не сплачував йому плату за користування землею. Позивач, як власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, у виді упущенної вигоди, а саме доходів від передання в оренду належної йому земельної ділянки, які б він міг би реально отримати за звичайних обставин, якби його право на користування земельною ділянкою, що належить йому на праві власності, не було би порушено відповідачем, за весь час тимчасового невикористання земельної ділянки. Суд погоджується з проведенним позивачем розрахунком, оскільки він виконаний в мінімальному розмірі передбаченому Указом Президента України від 02.02.2002 року за № 92/2002 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" на підставі відповідної грошової оцінки земельної ділянки, власником якої є позивач (а.с.10). Разом з тим, при визначені грошової суми, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги строк порушенного права, що відповідає часу тимчасового невикористання позивачем належної йому земельної ділянки: з 06.10.2016 року - дата реєстрації права власності на земельну ділянку (а.с.6), по 26.07.2017 року - дата встановлення межових знаків (а.с.84), загалом 294 дня. Сума, що підлягає стягненню з відповідача за користування земельною ділянкою позивача складає 4027,40 грн., з розрахунку: 5000 : 365 х 294. Позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1770 грн. за весь обсяг позовних вимог заявлених у первинно поданому позові. Після зменшення розміру позовних вимог, судовий збір за майновою вимогою про стягнення 5000 грн. становить 640 грн. Судові витрати позивача по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 515,51 грн.. Відповідо до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі. Клопотання про повернення судового збору від сторони позивача під час судового розгляду не надійшло, що не позбавляє позивача права на повернення надмірно сплаченої суми судового збору, відповідно до вимог ст. 7 ЗУ "Про судовий збір". На підставі зазначеного, ст. 16,22, 386,407,409,410 ЦК України, ст. 124,152 ЗК України, Указу Президента України від 02.02.2002 року за № 92/2002 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв),

Outcome: partial