Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла мати дитини, а батько про дитину не піклується, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не надавав доступу до культурних та інших духовних цінностей. В 2009 році відповідача засуджено до позбавлення волі строком на 11 років. Вказує, що являється рідною тіткою дитини та відповідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради є опікуном малолітнього [PERSON], який проживає разом з нею та перебуває на її та чоловіка утриманні. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 14.01.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, поданий позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Представник органу опіки та піклування надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 11.07.2006 р. (а.с. 6). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.08.2007 року (а.с.7). Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 09.11.2009 року [PERSON] засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі (а.с.8-14). З наявної в матеріалах справи нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Мокрецькою О.О. заяви [PERSON] вбачається, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.19). Відповідно до довідки Корольовського ВДВС м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №74601 від 23.11.2018 року, [PERSON] за період з листопада 2017 року по жовтень 2018 року отримала від відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в сумі 500,00 грн. (а.с.24). Як вбачається з витягу з Рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 24.06.2010 №441, [PERSON] призначено опікуном над малолітнім племінником [PERSON], [INFO] (а.с.15). Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи, що відповідач [PERSON] участі у вихованні сина не бере, життям та здоров"ям не цікавиться, будь-якого виду допомоги на утримання сина не надає, що свідчить про свідоме нехтування та самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов"язків, своєю поведінкою та діями відповідач засвідчив, що насправді не зацікавлений долею дитини, суд дійшов висновку про необхідність застосування крайньої міри, позбавивши [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], яка з урахуванням конкретних обставин даної справи є виправданою та необхідною виходячи з інтересів дитини. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved