Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

15 вересня 2020 року від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Зміївського районного суду Харківської області надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про споживчий кредит № 257/0048 від 25.09.2019 року у сумі 13 678 грн. 53 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 102 грн. 00 коп. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 25.09.2019 року між АТ "Ощадбанк" в особі філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №257/0048, за яким відповідач отримав грошові кошти (кредит) у сумі 13000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп. на строк 60 місяців , з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 24.09.2024 року, із сплатою 56% річних за користування кредитом. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою. Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника (п.3.2.1). Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного Договором (п.2.4.2). Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 216,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 15 жовтня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної Договором (п.3.3.3). При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених Договором, вимагати дострокового повернення кредиту сплати нарахованих процентів та інших платежів за Договором та стягнути заборгованість у примусовому порядку. Відповідно до умов Кредитного договору, Відповідач, як позичальник, зобов`язався: відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з Договору (п.4.3.4); завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за Договором на поточному рахунку (п.4.3.10); за порушення взятих не себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу (п.8.3). Проте, з боку відповідача [PERSON] має місце неналежне виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, у зв`язку з чим, у позичальника за Договором про споживчий кредит №257/0048 виникла заборгованість, яка станом на 26.08.2020 року складає 13678 грн. 53 коп. яка складається з наступного: загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (основного боргу) - 11699 грн. 98 коп.; загальна сума заборгованості по сплаті прострочених процентів за користування кредитом - 1885 грн. 30 коп.; загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу - 1 грн. 52 коп.; загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по процентам - 6 грн. 23 коп.; загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту - 69 грн. 71 коп.; загальна сума 3 % річних від прострочених сум по відсоткам - 15 грн. 79 коп. Оскільки відповідачем заборгованість за кредитом не погашена, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. 24 вересня 2020 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області позовну заяву АТ «Державний ощадний банк України» прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов та не заперечував проти заочного розгляду справи, у разі виникнення обставин, які передбачають можливість ухвалення заочного рішення (а.с.34,39). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав, в зв`язку з чим, на підставі ч.8 статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до інформації Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 22.09.2020 року за вих.№938/02-18, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 28). Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно частини 1 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суду не надано відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дає підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) згідно з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини: 25 вересня 2019 року між АТ "Державний ощадний банк України" в особі керуючого ТВБВ № 10020/0257 Ріг І. В. та фізичною особою [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №257/0048. Відповідно до п.1.1.12, 2.2 Договору відповідачеві [PERSON] позичальником відкрито поточний рахунок № [NUMBER] для здійснення розрахунково-касового обслуговування Позичальника, в тому числі для видачі та обслуговування Кредиту та надано кредит в загальному розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень на строк 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 24 вересня 2024 року. Відповідно до п.2.4.1 Договору за користування Кредитом відповідач зобов`язався сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п`ятдесят шість) процентів річних. Зазначена процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п.3.3.3 Відповідач зобов`язався здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі216 грн. 67 коп. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок Основної суми боргу за Кредитом щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 15 жовтня 2019 року (а.с.13-17). Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №257/0048 від 25.09.2019 року, укладеного між АТ "Державний ощадний банк України" в особі керуючого ТВБВ № 10020/0257 [PERSON] та фізичною особою [PERSON] , станом на 26.08.2020 року загальний розмір заборгованості за Кредитом становить 13 678 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 53 коп. (а.с.18). Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення позичальником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням Договору про споживчий кредит №257/0048 від 26.08.2020 року та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства "Ощадбанк" в зв`язку з порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за Договором про споживчий кредит та наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором станом на 26.08.2020 року в загальному розмірі 13 678 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 53 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп. (а. с. 6). З урахуванням викладеного, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved