Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , встановлених рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 07 листопада 2007 року, з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що його (позивача) матеріальний стан погіршився, оскільки він не працює, і не має можливості працевлаштуватися із заробітком, необхідним та достатнім для утримання себе та дочки. Крім того він не має у власності рухомого та нерухомого майна, а лише засоби для щоденного проживання та сплати комунальних послуг. У зв`язку із зазначеним він не має фінансових можливостей для подальшої сплати аліментів у визначеному судом розмірі. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач відзив на позов не надала. У зв`язку із зазначеним суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши та проаналізувавши всі наявні докази у справі у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено,\~що рішеннямЧугуївського міського суду Харківської області від \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 07\~листопада \~2007\~рокуз [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2007 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше мінімального розміру аліментів на дитину, визначеного законодавством. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічні роз`яснення викладені у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач є працездатною особою, але не працює. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданих 06.06.2018 за № 901/К/20-23-29 Харківською об`єднаною державною податковою інспекцією головного управління ДФС у Харківській області [PERSON] за період з 1-го кварталу 2016 року по 1-й квартал 2018 року не отримував доходу. Будь-яких доказів, що спростовують зазначені обставини, відповідачем [PERSON] до суду не надано. Вищезазначені обставини\~свідчать про\~погіршення матеріального\~стану [PERSON] ,\~ мають істотне значення для зменшення відповідно до вимог ст. 192 СК України розміру аліментів, стягнутих з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки. При цьому суд вважає, що зменшення розміру аліментів до ј частини доходів відповідача відповідає вимогам ст. 182 та ч.5ст. 183 СК України щодо розміру аліментів на одну неповнолітню дитину. Враховуючи, що у випадку поліпшення матеріального стану [PERSON] стягувач аліментів не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дочку, суд вважає, що тимчасове зменшення розміру аліментів не порушує вимоги Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини та норми СК України.

Outcome: approved