Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної неналежним виконанням договірних зобовязань, посилаючись на те, що 29 січня 2014 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] був нотаріально посвідчений укладений між та відповідачем договір купівлі-продажу земельної ділянки. За даним договором він продав відповідачу ділянку площею 0,10 га, для будівництва і обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: місто Хмельницький, вулиця Місячна, 2/5. Згідно домовленості з покупцем продаж здійснився за 12500 доларів США, що на момент продажу було еквівалентно 102500 грн. Позивачем було отримано завдаток в сумі 3000 дол. США до нотаріального посвідчення договору, як гарантія невідступності відповідача від своїх намірів придбати дану земельну ділянку саме за таку вартість. Ці кошти, в подальшому враховані у вартості ділянки та відображені в договорі. Згідно п. 4 Договору: «Продаж цей вчинено за 102500,00 грн., що в еквіваленті станом на 29.01.2014 року становить 12500,00 грн. дол. США, з яких 24600,00 грн., що в еквіваленті станом на 29.01.2014 року становить 3000,00 доларів США продавець отримав від покупця до підписання цього договору, а решту 77900,00 грн., що в еквіваленті станом на 29.01.2014 року становить 9500,00 дол. США покупець зобов'язується сплатити до 29.12.2014 року платежами не меншими ніж 4920,00 грн., що в еквіваленті станом на 29.01.2014 року становить 600,00 дол. США. Сторонам роз'яснено положення пп. 1.2 Правління НБУ від 06.06.2013 року за №210 «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою». Сторони підтверджують, що їм відомі вимоги вищевказаної постанови, якою встановлено граничні суми розрахунків готівкою та зобов'язуються дотримуватися вимог чинного законодавства. Факт повного розрахунку за предмет цього договору має бути підтверджений нотаріально засвідченою заявою. Сторони домовились про реєстрацію права власності за покупцем до повного розрахунку. Реєстрація права власності на предмет цього договору за покупцем не звільняє його від зобов'язання повного розрахунку за предмет цього договору у визначений термін. У зв'язку з цим сторони домовилися, що одночасно з посвідченням цього договору накладається заборона відчуження на вищевказане майно до моменту повного розрахунку.» Крім того, сторони уклали додатковий договір до цього договору з продавцем в простій письмовій формі, де зафіксовано порядок розрахунку. В березні 2014 року знайома відповідача, від його імені, передала позивачу 600 дол. США в рахунок погашення боргу відповідача, про що отримала від нього розписку. 09.04.2014 року відповідач особисто передав ще 1000 доларів США в приміщенні приватного нотаріуса [PERSON] Починаючи з травня 2014 року, відповідач перестав виконувати свої зобов'язання в повному обсязі та в готівковій формі і в тій валюті, про яку сторони домовились, і продовжив здійснювати платежі на картковий рахунок в ПАТ «ПриватБанк». Загальна сума отриманих позивачем на його картковий рахунок коштів складає 64780 грн., що на момент їх надходження на рахунок за курсом НБУ еквівалентно 5818,60 доларів США. Таким чином, на момент подачі заяви сума боргу відповідача становить 3681,40 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 58078,12грн. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день здійснення платежу. Індексація суми боргу становить 1761,81грн., а 3 % річних - 330,32 грн. Позивач вважає, що самоправними діями відповідача, пов'язаними з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань, останній заподіяв йому і моральну шкоду, що виражена в порушенні його нормального укладу життя та унеможливлення виконання взятих на себе боргових зобов'язань перед третіми особами. Виконання саме цих зобов'язань й змусило його продавати дану земельну ділянку та призвело до тих негативних наслідків, що створив своїми діями відповідач. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 98661 грн. 52 коп. основного боргу; три відсотки річних від суми заборгованості в розмірі 5116 грн. 90 коп. та судовий збір. У подальшому позивач зменшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь 85376 грн. основного боргу, що еквівалентно 3296,40 дол. США; три відсотки річних від суми заборгованості за період прострочення з 28.12.2014 р. по 12.10.2016 р. в розмірі 4568 грн., що еквівалентно 176,30 дол. США, а всього 89944 грн., що еквівалентно 3472,70 дол. США У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що [PERSON] повністю розрахувався з [PERSON] за придбану земельну ділянку, оскільки грошова сума, вказана в договорі, сплачена повністю. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 29.01.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив земельну ділянку площею 0,10 га, надану для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Місячна, 2/5. Згідно із п. 4 договору продаж вчинено за 102500,00 грн., що в еквіваленті станом на 29.01.2014 року становить 12500,00 грн. дол. США, з яких 24600,00 грн., що в еквіваленті станом на 29.01.2014 року становить 3000,00 доларів США продавець отримав від покупця до підписання цього договору, а решту 77900,00 грн., що в еквіваленті станом на 29.01.2014 року становить 9500,00 дол. США покупець зобов'язується сплатити до 29.12.2014 року платежами не меншими ніж 4920,00 грн., що в еквіваленті станом на 29.01.2014 року становить 600,00 дол. США. Сторонам роз'яснено положення пп. 1.2 Правління НБУ від 06.06.2013 року за №210 «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою». Із розписки, написаної [PERSON] вбачається, що останній провести розрахунок за придбану земельну ділянку в доларах США, незалежно від курсу гривні. Згідно із ст. 509 ч. 1 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч. 1 ст. 192 ЦК України). Як вбачається із положень ч. 2 ст. 192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Такими випадками є ст. 193, ч.4 ст. 654 Цивільного кодексу України, Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність", Декрет Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" та Закон України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Відповідно до ч. 1 ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Відповідно до ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Відповідно до ч. 3 ст. 533 Цивільного кодексу України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного суду України від 2 липня 2014 року № 6-79цс14, від 16 вересня 2015 року № 6-190цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту як єдиний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобовязань в іноземні валюті, визначення грошового еквівалента зобовязання в іноземні валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобовязання у випадках зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти (правова позиція Верховного суду України, викладена у постановах від 4 липня 2011 року № 3-62гс11, від 07.10.2014 р. № 3-133гс14). Встановлено, що у договорі купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] визначили еквівалент в іноземній валюті, а саме в доларах США, у звязку із чим до цих правовідносин підлягає застосуванню норма ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України. Згідно із ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачем вказано, та визнано відповідачем, а отже згідно приписів ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню, що [PERSON] було сплачено на користь [PERSON] кошти у валюті дол. США у сумі 4600 дол. США: -3000 дол. США до підписання договору; -600 дол. США. 13.03.2014 р.; -1000 дол. США 09.04.2014 р.; Також, позивачем вказано, та визнано відповідачем, що [PERSON] було сплачено на користь [PERSON] кошти у національній валюті гривні, а саме 64780 грн., що еквівалентно 4603,96 дол. США, а саме: -5000 грн. 27.05.2014 р., що еквівалентно за курсом НБУ станом на 27.05.2014 р. 425,50 дол. США; -5000 грн. 10.07.2014 р. що еквівалентно за курсом НБУ станом на 10.07.2014 р. 427,50 дол. США; -8000 грн. 05.08.2014 р. що еквівалентно за курсом НБУ станом на 05.08.2014 р. 650,53 дол. США ; -2000 грн. 06.08.2014 р., що еквівалентно за курсом НБУ станом на 06.08.2014 р. 161,87 дол. США -5000 грн. 07.10.2014 р. що еквівалентно за курсом НБУ станом на 07.10.2014 р. 385,61 дол. США; -5000 грн. 10.11.2014 р., що еквівалентно за курсом НБУ станом на 10.11.2014 р. 337,74 дол. США.; -7500 грн. 08.12.2014 р., що еквівалентно за курсом НБУ станом на 08.12.2014 р. 483,06 дол. США; -11000 грн. 12.12.2014 р., що еквівалентно за курсом НБУ станом на 12.12.2014 р. 700,15 дол. США; -13000 грн. 16.12.2014 р., що еквівалентно за курсом НБУ станом на 16.12.2014 р. 824,14 дол. США; -3280 грн. 06.01.2015 р., що еквівалентно за курсом НБУ станом на 06.01.2015 р. 207,86 дол. США Таким чином, заборгованість [PERSON] за договором за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 29.01.2014 року становить 3296,04 дол. США (12500 дол. США - 3000 дол. США 600 дол. США, - 1000 дол. США - 4603,96 дол. США) Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та зобов'язаний сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних від суми заборгованості за період прострочення з 28.12.2014 р. по 12.10.2016 р. в розмірі 4568 грн., що еквівалентно 176,30 дол. США. Судом встановлено, що станом на 28.12.2014 р. (до погашення відповідачем 06.01.2015 р. 3280 грн.) сума несплачених [PERSON] за договором коштів становила 3503,9 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 28.12.2014 р. 55252,52 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню три проценти річних за період з 28.12.2014 р. по 06.01.2015 р. (прострочка виконання зобов'язання становить 9 днів) у сумі 40,87 грн. (55252,52х3:100х9:365), а також три проценти річних від суми несплачених [PERSON] за договором коштів у розмірі 3296,04 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 12.10.2016 р. 85208,28 грн., за період з 07.01.2015 р. по 12.10.2016 р. (прострочка виконання зобов'язання становить 644 дні) у сумі 4510,20 грн. (85208,28х3:100х644:365), а всього 4551,07 грн. Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти за договором купівлі-продажу земельної ділянки у сумі 3296,04 дол. США, що за курсом НБУ станом на 12.10.2016 р. еквівалентно 85208,28 грн. та три проценти річних у сумі 4551,07 грн. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позов. Позов, з урахуванням уточнень заявлено з ціною 89944 грн. та задоволено на суму 89759,35 грн., тобто на 99,79 % (89759,35х100: 89944). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід покласти судовий збір, понесений ним за оплату судового збору у сумі 897,55 грн. (899,44х99,79:100), повернувши позивачу надміру сплачений судовий збір у сумі 338,71 грн.

Outcome: partial