Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач - Комунальне комерційне підприємство Донецької міської ради "Донелектротранс" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків за договором. Позовні вимоги мотивовані порушенням з боку відповідача зобов'язань за договором про навчання від 04.10.2010р. щодо відпрацювання водієм трамваю, після закінчення курсів, не менше трьох років. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, факсограмою надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення на адресу її реєстрації, за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС в Донецькій області - [ADDRESS]. Поштове відправлення (судова повістка, ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви) повернуті до суду не врученими з відміткою поштового відділення "не проживає". Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд дійшов до висновку про можливість, за згодою позивача, заочного розгляду справи у відсутність відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. 04.10.2010р. між позивачем - Підприємство та відповідачем - Особа, яка навчається на курсах, було укладено договір, відповідно до умов якого позивач зобов'язався навчити відповідача професії водія трамваю на курсах підготовки робітників в Учбово-курсовому комбінаті, з витратами, згідно кошторису, який додається. Згідно п.2.3. Договору, відповідач зобов'язаний після закінчення курсів відпрацювати у Комунальному комерційному підприємстві Донецької міської ради "Донелектротранс" водієм трамваю не менше 3-х років. Відповідно до п.2.4 Договору, в разі розірвання трудового договору раніше трирічного строку обов'язкового відпрацювання за ініціативою працівника або за ініціативою адміністрації, за винятком випадків, передбачених п.1 та п.2 ст.40 КЗпП України, відшкодувати Комунальному комерційному підприємству Донецької міської ради "Донелектротранс" витрати на навчання професії водія трамваю, з розрахунку 4,55 грн. за кожен календарний день (до 3-річного строку). Згідно наказу (розпорядження) №788 від 12.05.2010р. [PERSON] було прийнято на роботу мийником-прибиральником рухомого складу трамвайного депо №3 Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради "Донелектротранс". Згідно виписки з наказу Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради "Донелектротранс" №360-л від 25.02.2011р., [PERSON] було переведено водієм трамваю 3-го класу з 26.02.2011р. Як вбачається з наказу (розпорядження) №632 від 28.04.2013р., [PERSON] було звільнено з посади водія трамваю трамвайного 28.04.2013р., на підставі ст.38 КЗпП України, за її заявою. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як свідчать матеріали справи та не спростовано відповідачем, останній свої зобов'язання за договором щодо відпрацювання після закінчення навчання трьої років водієм трамваю виконав не в повному обсязі, відпрацювавши на даній посаді в період з 26.02.2011р. по 28.04.2013р. Таким чином, невідпрацьований, на підставі п.2.3. Договору, термін становить 304 дні. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодовувати кредиторові завдані цим збитки. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору, позивачу були спричинені матеріальні збитки, а саме підприємством були невиправдано понесені витрати на навчання робітника, який не залишився працювати. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, який завдано збитків внаслідок порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, якщо інше не передбачено договором або законодавством. Згідно розрахунку збитків, наданого позивачем, розмір завданих порушенням відповідача умов договору складає 1383,20 грн., з розрахунку: кількість невідпрацьованих днів - 304 помножена на 4,55 грн. за кожен календарний день (згідно п.24 Договору). Вказаний розрахунок перевірено судом та встановлено, що він відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства. З огляду на наведене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У відповідності до ст.88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору підлягають віднесенню на відповідача. На підставі ст.ст. 23, 526, 623, 629 ЦК України,

Outcome: approved