Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Фермерського господарства «Західний Буг» [PERSON]., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ., державного реєстратора виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області Головенка А.С., [PERSON] , державного реєстратора Володимир-Волинської районної державної адміністрації Юхимюк А.Ю., [PERSON] про визнання недійсним договорів оренди та застосування наслідків недійсності правочину шляхом скасування державної реєстрації речових прав оренди. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ТзОВ «Прогрес» у 2012 р. уклало із [PERSON] , договір оренди земельної ділянки, котра розташована в с. Красностав Володимир-Волинського району Волинської області. Договір оренди укладений строком на 10 років, є чинним, не визнавався недійсним та не розривався. Позивачу влітку 2018 р. стало відомо, що спадкоємець [PERSON] - [PERSON] передав дану земельну ділянку в оренду ФГ «Західний Буг «[PERSON]. Таким чином, існує як первісний договір оренди, укладений із позивачем, так і повторний договір оренди, укладений із ФГ «Західний Буг» [PERSON] . Оскільки первісний договір оренди укладений строком на 10 років є чинним, тому [PERSON] не мав права володіння та користування земельною ділянкою на момент укладення оспорюваного договору оренди землі і не міг передавати такі права ФГ «Західний Буг» [PERSON]. За таких обставин даний договір вважає недійсним. Також зазначає, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації права оренди не перевірив інформацію про наявність вже зареєстрованого права оренди на цю ж земельну ділянку та здійснив подвійну реєстрацію речового права. Оскільки договір оренди, за яким було проведено державну реєстрацію прав за ФГ «Західний Буг» [PERSON]. є недійсним, тому є підстави для застосування наслідків недійсності правочинів у вигляді скасування державної реєстрації зареєстрованого за ФГ «Західний Буг» [PERSON]. речових прав користування земельною ділянкою. За таких обставин позивач просить визнати недійсним договір оренди землі № 1962, укладений 14.06.2017 р. між Фермерським господарством «Західний Буг» [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки площею 0,92 га, кадастровий номер 0720582200:03:001:00673 та скасувати державну реєстрацію права оренди (запис про речове право № 21142901, дата реєстрації договору - 26.06.2017 р., індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 35902228, дата рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - 29.06.2017 р.), здійснену державним реєстратором Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області - Адаменко М.П. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 18.01.2019 р. замінено неналежних відповідачів державних реєстраторів виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області Головенка А.С. та [PERSON] на виконавчий комітет Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Також замінено відповідачів [PERSON] та [PERSON] на Володимир-Волинську районну державну адміністрацію, відповідача [PERSON] замінено на правонаступника - [PERSON] . Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 03.09.2019 р. постановлено роз`єднати позовні вимоги. Вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про визнання недійсним договорів оренди та застосування наслідків недійсності правочину шляхом скасування державної реєстрації речових прав оренди до Фермерського господарства «Західний Буг» [PERSON] , [PERSON] , виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області, вимогу до Фермерського господарства «Західний Буг» [PERSON] , [PERSON] , виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області, вимогу до Фермерського господарства «Західний Буг» [PERSON] , [PERSON] , виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області, вимогу до Фермерського господарства «Західний Буг» [PERSON] , [PERSON] , виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області, вимогу до Фермерського господарства «Західний Буг» [PERSON] , [PERSON] , виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області, вимогу до Фермерського господарства «Західний Буг» [PERSON] , [PERSON] , виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області, вимогу до Фермерського господарства «Західний Буг» [PERSON] , [PERSON] , виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області виділено в самостійні провадження. 03.10.2019 р. представник Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області подав відзив на позовну заяву, який обгрунтовує тим, що при реєстрації державним реєстратором права оренди землі усі подані заявником документи відповідали ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також не було підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, передбачених ст. 24 цього закону. Державний реєстратор здійснив пошуки та запити з Державного земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек. Вини державного реєстратора в здійсненні реєстраційних дій по реєстрації права оренди землі з ФГ «Західний Буг» [PERSON]. не має, оскільки державний реєстратор діяв в межах чинного законодавства та наданих йому повноважень. Також зазначає, що ФГ «Західний Буг» [PERSON]., як зацікавлена сторона в державній реєстрації права оренди землі, подаючи заяву та необхідні документи, повинно було б впевнитись у відсутності обмежень по земельній ділянці, щодо якої здійснювалось укладення договору оренди та надати усі підтверджуючі документи. Просить не стягувати судові витрати із виконавчого комітету Зимнівської сільської ради Володимир-Волинськогорайону Волинської області. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі, в обґрунтування надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Також просив стягнути понесені судові витрати із ФГ «Західний Буг» [PERSON] та [PERSON] . Представник Фермерського господарства «Західний Буг» [PERSON]. - [PERSON] В.Л. просив відмовити у задоволенні позову, оскільки даний договір укладений та зареєстрований державним реєстратором відповідно до вимог законодавства, тому відсутні підстави для визнання його недійсним. Також зазначив, що відповідачами у справі є ФГ «Західний Буг» [PERSON] , [PERSON] , Володимир-Волинська районна державна адміністрація, а тому судові витрати слід стягнути з усіх відповідачів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. В судовому засіданні представник Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області позов визнав. Однак заперечив, що державний реєстратор порушив вимоги законодавства при реєстрації договору. Пояснив, що державний реєстратор під час проведення реєстрації права оренди за ФГ «Західний Буг» [PERSON]. здійснював запити щодо перевірки інформації про зареєстровані речові права оренди щодо даної ділянки. Оскільки були відсутні відомості про реєстрацію права оренди на цю земельну ділянку за ТзОВ «Прогрес», тому здійснив реєстрацію права оренди за ФГ «Західний Буг» [PERSON]. Зазначив, що вини державного реєстратора в здійсненні реєстраційних дій по реєстрації права оренди землі з ФГ «Західний Буг» [PERSON]. не має, оскільки державний реєстратор діяв в межах чинного законодавства та наданих йому повноважень. Представник відповідача Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами виник спір, пов`язаний з правом оренди земельної ділянки. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Судом встановлено, що [PERSON] , як правонаступник [PERSON] , є власником спірної земельної ділянки площею 0,92 га (кадастровий номер 0720582200:03:001:0673), котра знаходиться на території Оваднівської (Красноставської) сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Відповідно до ч.1 ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що [PERSON] , будучи власником земельної ділянки, 01.12.2012 р. уклала із ТзОВ «Прогрес» договір оренди землі за №285-к, предметом якого є земельна ділянка площею 0,92 га, котра знаходиться на території Оваднівської (Красноставської) сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Згідно з п.8 Договору - договір укладено на 10 (десять) років Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Даний договір у встановленому законом порядку було зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Володимир-Волинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис № 072050004003469 від 24.12.2012 року, а тому позивач набув права оренди на дану земельну ділянку. Позивач протягом тривалого часу відкрито та законно користувався земельною ділянкою. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст.ст. 6, 627 ЦК України). Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом "Про оренду землі". Згідно з ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки- це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 4 статті 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, який укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що з 2012 р. між [PERSON] та ТзОВ «Прогрес» існували договірні відносини, що випливали із укладеного між ними 01.12.2012 р. договору оренди земельної ділянки і орендодавець будь-яких претензій не заявляла щодо користування цією землею. Також судом встановлено, що 14.06.2017 р. між [PERSON] , як правонаступником [PERSON] , та Фермерським господарством «Західний Буг» [PERSON] було укладено договір оренди землі №1962 щодо земельної ділянки площею 0,92 га, кадастровий номер 0720582200:03:001:0673, яка розташована на території Оваднівської (Красноставської) сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Даний договір зареєстрований 26.06.2017 р. державним реєстратором Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області Адаменко М.П., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України, а саме в момент вчинення правочину. Тобто, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст.182 ЦК України та Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація договору оренди, його зміни та розірвання здійснюється відповідним органом за зверненням осіб з наданням відповідних документів, які є підставою для такої реєстрації (договір, судове рішення). За змістом ст.6 ч.5 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи наведене, суть державної реєстрації полягає в офіційному визнанні і підтвердженні державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок на підставі договору, а підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є сам договір, укладений між власником земельної ділянки і орендарем, які досягли згоди з усіх умов договору, підписання спірного договору за викладеними у ньому умовами здійснювалося за вільним вибором сторін. Частиною 1 статті 210 ЦК України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно з ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Припинення договору оренди відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» може бути тільки шляхом його розірвання за погодженням сторін. Згідно зі ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що і договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах визначених договором. Із пояснень сторін встановлено, що [PERSON] померла у 2015 р. Після її смерті [PERSON] успадкував дану земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Однак, відповідно до вимог ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Зазначене також випливає і з вимог ч. 1 ст. 770 ЦК України, згідно з якою у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Із змісту договору оренди землі укладеного між [PERSON] та ТзОВ «Прогрес» вбачається, що у ньому не передбачено припинення цього договору у зв`язку із смертю власника земельної ділянки. За таких обставин, смерть [PERSON] не є підставою припинення договору оренди землі укладеного між [PERSON] та ТзОВ «Прогрес». Оскільки [PERSON] успадкував дану земельну ділянку, тому до нього перейшли права та обов`язки орендодавця за договором оренди укладеного 01.12.2012 р. між [PERSON] та ТзОВ «Прогрес». Також судом встановлено, що договір оренди землі укладений 01.12.2012 р. між [PERSON] та ТзОВ «Прогрес» не змінювався та не розривався, тобто не припинив свою дію. Державна реєстрація припинення права оренди позивача на земельну ділянку площею 0,92 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 01.12.2012 року не здійснювалась, укладений 01.12.2012 р. договір оренди земельної ділянки не визнаний недійсним, а здійснена Управлінням Держкомзему у Володимир-Волинському районі 24.12.2012 року державна реєстрація не скасована та є чинною. Із наведеного вбачається, що договір оренди земельної ділянки, укладений 14.06.2017 р. між [PERSON] та Фермерським господарством «Західний Буг» [PERSON]. під час дії договору оренди від 01.12.2012 року укладеного між ТзОВ «Прогрес» та [PERSON] , який не припинив свою дію та без врахування пріоритетного права позивача на його продовження чи укладання, тому не відповідає вимогам чинного законодавства. У ч.3 ст. 10 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено повноваження державного реєстратора, де у п.3 цієї норми передбачено, що державний реєстратор під час проведення реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. З наведеного вбачається, що державний реєстратор як суб`єкт владних повноважень, з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та уникнення подвійної реєстрації зобов`язаний запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року. Однак державним реєстратором належним чином не перевірено у органах, що до 01.01.2013 р. здійснювали державну реєстрацію права оренди, чи проводилась державна реєстрація право оренди на спірну земельну ділянку. Таким чином, суд дійшов висновку, що саме через неналежне виконання державним реєстратором його обов`язків факт існування реєстрації права "первісного" орендаря (ТзОВ «Прогрес») на користування цією ж ділянкою залишився поза увагою державного реєстратора, що призвело до подвійної державної реєстрації права оренди на одну земельну ділянку. Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну земельну ділянку суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, як орендаря, за яким право оренди земельної ділянки зареєстровано первинно та не припинялося. Відповідно до вимог ст. 81 ЦК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що докази припинення договору оренди землі від 01.12.2012 року відповідно до вимог ст.654 ЦК України (договору, додаткової угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки із подальшою її державною реєстрацією), чи рішення суду, передбаченого ст.32 ЗУ "Про оренду землі", відповідачами суду не надано, тому суд дійшов до висновку, що договір оренди земельної ділянки укладений 14.06.2017 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Західний Буг» [PERSON]. не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України та відповідно до вимог ст. 215 ЦК України визнає його недійсним. Вирішуючи вимогу про скасування державної реєстрації права оренди, здійснену державним реєстратором Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області - Адаменко М. П ., суд виходить з наступного. Скасування рішення щодо державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за іншою особою є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення цією особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того самого нерухомого майна. Позовна вимога про скасування державної реєстрації речового права оренди є похідною від позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди землі, оскільки підставою виникнення права оренди та винесення вказаного рішення був оспорюваний договір оренди землі. Оскільки судом визнано недійсним договір оренди землі, за яким проведено державну реєстрацію права оренди за ФГ «Західний «Буг» [PERSON]., тому з метою ефективного захисту порушених прав позивача є підстави для застосування наслідків недійсності правочину у вигляді скасування державної реєстрації зареєстрованих за ФГ «Західний Буг» [PERSON]. речових прав оренди земельної ділянки, що відповідає загальним завданням та засадам цивільного судочинства та не суперечить закону. Окрім цього, суд прийшов до висновку, що вимога до Зимівської сільської ради Володимир-Волинського району не підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні позивачем не доведено, що Зимнівська сільська рада Володимир-Волинського району порушила права позивача, а тому заявлена до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні вимог до цього відповідача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач при поданні цього позову сплатив 1762 грн. судового збору, а також поніс 9712,50 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги пред`явлені до Фермерського господарства «Західний Буг» [PERSON] , [PERSON] , Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з цих відповідачів на користь позивача сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір (1762 грн.), в рівних частках по 587,33 грн. з кожного. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду договір про надання правничої допомоги від 19.10.2018 р., в якому визначено суму таких витрат, котра становить 111 000 грн., платіжне доручення №2327, 2328 від 22.10.2018 р. про отримання адвокатом [PERSON] та [PERSON] від позивача 111 000 грн. за надання правничої допомоги, угоду про внесення змін та доповнень, акт приймання - передачі послуг за договором від 19.10.2018 р. Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Матвіївом В.М. та [PERSON] було надано позивачу правничу допомогу, а саме надання письмових та усних консультацій, роз`яснень, складання процесуальних документів та інших документів, збір інформації, документів та їх аналітичної обробки, отримання від третіх осіб відомостей про справу, здійснення представництва інтересів позивача в судових засіданнях. Наданий розрахунок розміру витрат і опис робіт містить детальний опис виконаних робіт адвокатами із зазначення витраченого часу (годин) на їх виконання. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд бере до уваги складність справи і виконаних робіт, час, витрачений адвокатами на виконання відповідних робіт (послуг), кількість судових засідань та час в яких адвокати здійснювали представництво інтересів позивача в суді ( з 08.11.2018 р. проведено 11 судових засідань ) та приходить до висновку про реальність отриманих адвокатських послуг, встановлення їхньої дійсності та необхідності, розумність їхньої вартості, а тому стягує з відповідачів в користь позивача по 3237 грн. 50 коп. з кожного витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial