Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

06.09.2013 року ПАТ КБ " Приватбанк" звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість по кредитному договору №DN3PNN00000006 від 21.07.2008 року. Посилався на те, що між банком та відповідачем був укладений вказаний кредитний договір відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредитні кошти у розмірі 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.08.2009 року. Відповідач підтвердив свою згоду на отримання кредиту на таких умовах , що підтверджується тим, що відповідач підписав заяву разом з Умовами надання кредиту фізичним особам ( Розстрочка) ( Стандарт). Оскільки відповідач не виконав умови договору, він має заборгованість по вказаному кредитному договору у сумі 141 615.98 грн., яка складається із 2106.40 грн. заборгованості за кредитом, 3155 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 257.40 грн. заборгованості по комісії за користуванням кредитом, 109967.37 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов"язання по договору, 500 грн. штраф ( фіксована частина), 6719.81 грн. штраф ( процентна складова). Просив стягнути з відповідача заборгованість та витрати пов"язані зі сплатою судового збору. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві. Пояснив, що Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ( розстрочка) (стандарт) між сторонами визначений строк позовної давності до вказаних правовідносин - 5 років. Відповідач отримуючи кредит підписав анкету - заяву позичальника, в якій зазначено, що він ознайомлений із умовами такого кредитування. Відповідач не оспорює кредитний договір, а отже погодився із ним. Також пояснив, що інших доказів того, що відповідачеві надавались для ознайомлення Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ( (розстрочка) (стандарт) позивач немає, відповідач отримуючи кредит міг ознайомитись із вказаними Умовами на сайті ПАТ КБ "Приватбанк". Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Подали до суду заяву про застосування строків позовної давності. Відповідач [PERSON] пояснив суду, що він при отриманні кредиту не обговорював питання щодо збільшення строків позовної давності і такої домовленості при укладенні договору кредиту він з позивачем не мав, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ( розстрочка) (стандарт) для ознайомлення йому не надавали, а у іншій спосіб ознайомитись із вказаними Умовами він можливості не мав, бо не знав про їх існування. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступник висновків. Встановлено, що 21.07.2008 року відповідач [PERSON] отримав у позивача, ПАТ КБ " Приватбанк", кредит у розмірі 25 000 грн. по анкеті - заяві позичальника №DN3PNN00000006 від 21.07.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.08.2009 року. Будь-яких інші договори між банком та відповідачем, щодо отримання цього кредиту не укладалися. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість перед позивачем по вказаному кредиту у сумі 141 615.98 грн., яка складається із 2106.40 грн. заборгованості за кредитом, 3155 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 257.40 грн. заборгованості по комісії за користуванням кредитом, 109967.37 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов"язання по договору, 500 грн. штраф ( фіксована частина), 6719.81 грн. штраф (процентна складова). ПАТ КБ " Приватбанк" звернувся до суду із позовною заявою про стягнення кредитної заборгованості 06.03.2013 року. Дія кредитного договору визначена сторонами до 4 серпня 2009 року. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. П.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена в один рік. Ч.3 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач зробив заяву про застосування судом строків позовної давності до позовних вимог ПАТ КБ " Приватбанк". Як убачається із по анкети - заяви позичальника №DN3PNN00000006 від 21.07.2008 року відповідно до якої відповідач отримав кредит, кінцева дата виконання зобов"язання по кредиту встановлена 04.08.2009 року. ПАТ КБ " Приватбанк" звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості по кредиту 06.03.2013 року, тобто після сплину загальних та спеціальних строків позовної давності, які визначені ЦК України. Позивач не надав суду жодного доказу у підтвердження наявності домовленості між банком та відповідачем про збільшення строків позовної давності, як загальної та і спеціальної, щодо спірного кредитного договору. Позиція позивача про те, що розміщення на сайті ПАТ КБ " Приватбанк" Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (розстрочка) (стандарт) є достатнім заходом для ознайомлення позичальника з умовами надання кредиту і свідчить про наявність домовленості між сторонами кредитного договору про збільшення строків позовної давності, як загальної так і спеціальної, не відповідає загальним умовам укладення договорів, що передбачені ЦК України, звичаям ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) підписані головою правління банку, але не мають підпису позичальника, його реквізитів, відсутня і дата їх складання або підпису сторонами, а також жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невід'ємності від Заяви позичальника. У Заяві не зазначено, що неврегульовані у ній питання регулюються відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особа, у Заяві є посилання на умови лише щодо сплати процентів, кінчецва дата виконання зобов"язання та щомісячна сума платежу по договору. Таким чином, підстав вважати, що банком отримана згода [PERSON] на укладення кредитного договору з урахуванням вказаних Умов, на які посилається позивач, немає, а тому правовідносини між сторонами з приводу кредитування регулюються тільки Заявою позивальника, строк виконання зобов'язань за якою встановлений до 8 серпня 2009 року. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв"язку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними і допустимими доказами, виходячи із наданих позивачем доказів, заявлені із пропуском трирічного строку позовної давності, що в сукупності свідчить про їх недоведеність і необхідність відмови у задоволенні позову по суті.

Outcome: dismissed