Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить зняти арешт з житлового будинку з надвірними прибудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позивач вказує, що за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Кам'янсько-Дніпровського районного нотаріального округу в Запорізькій області за реєстром № 2412 вона придбала житловий будинок з надвірними прибудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі рішення Нововодянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області від 27.05.2005 року № 8 позивач отримала в приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,2637га, розташовану за вищевказаною адресою. Після укладення договору купівлі-продажу за необізнаністю щодо вимог чинного законодавства позивач своєчасно не звернулась в органи ТОВ ЗМБТІ за реєстрацією нерухомості. Наприкінці липня 2014 року з метою отримання всіх необхідних правовстановлюючих документів на житловий будинок позивач звернулась в реєстраційну службу Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції в Запорізькій області. Відповідно повідомлення державного реєстратора від 01.08.2014 року № 02-18/7617927 під час державної реєстрації права власності було встановлено наявність обтяження речових прав на житловий будинок за громадянкою [PERSON] у єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 2048789 та № 2120377, що зареєстровані 06.06.2005 року та 23.06.2005 року на підставі ухвали Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області № 64 від 05.12.2002 року. Вважаючи, що її законне право на нерухомість порушено, позивач просить звільнити вищевказане майно з під арешту. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, заперечень та клопотань не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що житловий будинок з надвірними прибудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить позивачу з 2002 року, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку (а.с. 6), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7), державними актами на право власності на земельну ділянку від 12.08.2006 року (а.с. 8,9), довідкою Нововодянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с.11), укладеними договорами на побутове споживання електроенергії, газу, платіжними дорученнями, проте оформити право власності на нерухоме майно позивач не може, оскільки на житловий будинок накладено арешт на підставі ухвали Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області № 64 від 05.12.2002 року. З матеріалів позову встановлено, що станом на день розгляду справи на сьогодні обставини, що стали підставою для накладення арешту на майно позивача, усунуті. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою кабінету Міністрів України № 703 при першій державній реєстрації прав у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, реєстратор використовує дані Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, встановлює наявність/відсутність записів про обтяження та переносить наявні обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Пунктом 32 Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26 жовтня 2011 р. N 1141 передбачено, що під час проведення державної реєстрації припинення обтяжень прав на нерухоме майно державний реєстратор вносить до відповідного запису Державного реєстру прав відомості, зокрема щодо підстави для припинення речових прав, їх обтяжень та найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назву нотаріального округу. Враховуючи викладене, а також положення абзацу другого частини першої статті 2 Закону та пункту 41 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яким передбачено, що під час проведення державної реєстрації припинення речового права на нерухоме майно, відмінного від права власності, в установлених законом або договором випадках орган державної реєстрації прав, нотаріус у день прийняття рішення про державну прав та їх обтяжень надсилає власнику нерухомого майна письмове повідомлення про проведення державної реєстрації припинення такого речового права. Державна реєстрація припинення обтяження є логічним завершенням і кінцевим станом юридичної процедури зняття заборони, і пов'язана з результатом вчинення нотаріальної дії, що в свою чергу може здійснюватись нотаріусом, як спеціальним суб'єктом на якого покладено функції державного реєстратора, у випадках передбачених ст.. 74 ЗУ "Про нотаріат". Відповідно до ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" з урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви чи скарги лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку. Статтею 55 Конституції кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а тому суд не повинен відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує. Таким чином, правовою підставою для реєстрації в Державному реєстрі нерухомого майна обтяження на нерухоме майно [PERSON] є заборона на відчуження нерухомого майна. Підставою для реєстрації припинення обтяжень та заборони відчуження може бути судове рішення. Існуюча заборона на відчуження та зареєстроване обтяження порушують права та інтереси власника майна, тому порушені права підлягають захисту у спосіб зазначений позивачем. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки підстави для арешту майна позивача відпали. На підставі викладеного, та

Outcome: approved