Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до відповідача [PERSON] і просить позбавити відповідача батьківских прав відносно малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO], у зв'язку з ухиленням відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 грудня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач [PERSON] за час спільного проживання участь у виховання дитини приймав негативну , в матеріальному утриманні- опосередковану. З часу окремого проживання з серпня 2011 року та подальшого розірвання шлюбу не виконує своїх батьківських обов'язків відносно дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не приймає участі у житті дитини. Під час судового розгляду позивач [PERSON]. підтримала вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, звертаючи увагу суду на те, що тривалий період часу батько дитини не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, не піклується про дитину та не цікавиться її розвитком, не підтримує зв'язок з нею. При цьому не має жодних перешкод для здійснення батьківських прав та обов'язків. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим судом про судовий розгляд за останнім відомим місцем свого проживання , в судове засідання не з'явився, свого представника для участі в розгляді справи не направив, письмових заперечень по суті спору не подав. Предстанвик третьої особи Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування в особі свого представника Кожушок -Литвинової І.П. підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд вислухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON] , представника органу опіки та піклування Кожушок -Литвинову І.П, , допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини , її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Під час судового розгляду судом встановлено. Батьками малолітньої [PERSON] , яка народилась [INFO] є її батько [PERSON] і мати [PERSON]. Шлюб між батьками зареєстрований 11 жовтня 2006 року -розірваний згідно рішення суду від 26 січня 2012 року. Із пояснень позивача [PERSON] вбачається, що в серпні 2011 року після побиття її чоловіком, вона та донька проживають окремо від нього. З того часу відповідач участі у вихованні доньки не приймає, не піклується про неї, не цікавиться і не забезпечує її розвиток. Також позивач зазначила про те, що будь-яких перешкод у спілкуванні та участі відповідача у вихованні дитини не здійснювалось. Відповідно до висновку про позбавлення батьківських прав Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування від 17.04.2014р. №105/01-1027/в-12 комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , як такого, що ухиляється від виховання та утримання дитини. Під час засідання комісії також була врахована думка дитини, яку вона висловила під час обстеження умов проживання . Із акту обстеження житлово-побутових умов видно, що позивач [PERSON] разом з чоловіком та донькою проживає у трикімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями, що знаходивться за адресою : [ADDRESS]. Під час спілкування з дитиною було з'ясовано, що дитина батька останній раз бачила в серпні 2011 року . З того часу вона його жодного разу не бачила, ніколи не спілкувалась з ним, не отримувала від нього вітань , та зазначила про відсутність у неї бажання його бачити. Із характеристик виданих ДНЗ №210 видно, що [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад з вересня 2011 року . За цей час батько -[PERSON] в закладі не з'являвся, не цікавився станом та успіхами дитини ні особисто ні телефонним засобом. На батьківських зборах та на заходах участі не приймав. Із наданих рахунків на сплату коштів за харчування в ДНЗ, закладу дозвілля "Дитяча майстерня" видно, що витрати несе позивач [PERSON] Із довідки виданої адміністрацією КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва " видно, що [PERSON] знаходиться під наглядом сімейного лікаря з серпня 2011 року , дитину супроводжує тільки мама - позивач [PERSON] Із допиту свідка [PERSON] видно, що в серпні 2011 року позивач [PERSON] приїхала до м. Києва із м. Севастополя разом з донькою, де проживала із своїм чоловіком відповдачем [PERSON] Дитина була дуже налякана подіями які відбулись до від'їзду , а саме побиттям її матері [PERSON] батьком [PERSON] Після приїзду до м. Києва позивач з дитиною проживають в квартирі , де проживає і свідок. З того часу відповідач участі у виховання та утриманні дитини не приймає, не цікавиться її життям, жодного разу до дитини не приходив. Аналогічні за змістом покази надали і свідки [PERSON], [PERSON] Із висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 10 серпня 2011 року №690/ж складеного спеціалістом Київського міського бюро судово-медичної експертизи, видно, що зі слів [PERSON] 05.08.2011р. чоловік наносив удари руками по голові, ногами в груди по ногах, кинув бокал, уламки и якого ушкодили голову та праву руку, прикуреною сигаретою ушкодив ліву руку. Згідно висновку описані ушкодження у вигляді різаних ран та подряпин спричинені гострими предметами, синці- тупими предметами, ушкодження в області лівого предпліччя утворились від місцевої дії високої температури, за давністю можуть відповідати вказаному терміну, тобто 05.08.2011р. та відносять до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Відповідно до ст.. 155 Сімейного кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. У Постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вище встановлені обставини переконують суд в тому, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки , оскільки за час спільного проживання негативно впливав на психологічний розвиток дитини, та більше двох років років не піклується про здоров'я своєї дитини , її фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується з дитиною у обсязі їй необхідному для її нормального самоусвідомлення . Отже вимоги позивача в цій частині є цілком обґрунтованими і підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на дитину суд враховує наступне. Позивач [PERSON] працездатна, працевлаштована. Відповідач [PERSON] працездатного віку, відомості про те, що останній працевлаштований під час судового розгляду не отримані. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 цього ж Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням віку дитини, рівності обов'язків по утриманню дитини, доходів кожного з батьків, суд вважає, що запропонований спосіб присудження аліментів є достатнім і виправданим. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved