Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" про стягнення заборгованості за трудовими угодами. У своєму позові позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" заборгованість за трудовими угодами № 58, № 59 від 05 травня 2016 року в розмірі 30 950 грн. 48 коп., з яких: 25 112 грн. 00 коп. основного боргу; 4 816 грн. 48 коп. інфляційних втрат; 1 022 грн. 00 коп. 3 % річних, а також витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що згідно умов вищевказаних трудових угод, укладених з Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту", ним було виконано проектні роботи. Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" виконанні роботи прийняло, проте передбачену договорами оплату за їх виконання не здійснило. За наведених обставин [PERSON] вважає, що його право на отримання винагороди за працю порушено та просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що 05 травня 2016 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" було укладено трудову угоду № 58 (а.с. 13-15). За умовами цієї угоди позивач взяв на себе зобов'язання виконати індивідуально визначену роботу - проектні роботи по об'єкту "Капітальний ремонт мосту на 102 км ПК 10 дільниці Дарниця - Гребінка РФ «Південно - західної залізниці» ПАТ «Укрзалізниця» до 30.06.2016 року В свою чергу Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" було взяте на себе зобов'язання виплатити [PERSON] винагороду у розмірі 12 585 грн. 00 коп. протягом 15 днів після підписання акту прийому передачі виконаних робіт. Позивач взяті на себе зобов'язання за вищевказаним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується зведеним кошторисом виконаних робіт (а.с. 16) та актом прийому передачі виконаних робіт (а.с. 17), разом з цим передбачену договором винагороду, на момент розгляду справи у суді, не отримав. Крім того, 05 травня 2016 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" було укладено трудову угоду № 59 (18-20). За умовами цієї угоди [PERSON] взяв на себе зобов'язання виконати індивідуально визначену роботу - проектні роботи по об'єкту "Капітальний ремонт мосту на 95 км ПК 7 дільниця Дарниця - Гребінка» РФ «Південно - Західної залізниці» ПАТ «Укрзалізниця» до 30.06.2016 року. В свою чергу Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" було взяте на себе зобов'язання виплатити [PERSON] винагороду у розмірі 12 527 грн. 00 коп. протягом 15 днів після підписання акту прийому передачі виконаних робіт. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за вищевказаним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується зведеним кошторисом виконаних робіт (а.с. 21) та актом прийому передачі виконаних робіт (а.с. 22), разом з цим передбачену договором винагороду, на момент розгляду справи у суді, також не отримав. Загальна заборгованість Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" перед [PERSON] за вищевказаними трудовими угодами складає (12 585 грн. 00 коп. + 12 527 грн. 00 коп. +4 816 грн. 48 коп. + 1 022 грн. 00 коп.) 30 950 грн. 48 коп. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно ч.1 ст. 854 ЦК України - якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Факт передачі [PERSON] Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" виконаної роботи за вищевказаними трудовими угодами та прийняття її останнім підтверджується актами виконаних робіт (а.с. 17, 22). Зі змісту ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За наведених обставин суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON], в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" невиплаченої винагороди за трудовими угодами № 58, № 59 від 05 травня 2016 року в загальній сумі 30 950 грн. 48 коп. Пунктом 6.1. трудових угод № 58, № 59 від 05 травня 2016 року передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за угодою сторони несуть відповідальність згідно із чинним законодавством. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Трудові угоди № 58, № 59 від 05 травня 2016 року за своїм змістом, та з урахуванням положень ст. 837 ЦК України є складним зобов'язанням, що складається з двох зобов'язань: правовідношення, в якому виконавець повинен виконати роботу, а замовник має право вимагати виконання цього обов'язку та правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити виконану роботу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Зі змісту ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. З урахуванням положень ч. 3 ст. 510 ЦК України грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій, відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити грошові кошти на користь кредитора, зокрема, і трудові угоди від 05 травня 2016 року, в яких установлена винагорода у розмірі ціни робіт. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно пп. 4.2 п. 4 трудових угод № 58, № 59 від 05 травня 2016 року, термін оплати виконаної роботи/наданих послуг, визначено сторонами, напротязі 15 календарних днів після підписання Акту прийому-передачі виконаних/робіт наданих послуг (а.с. 14,19). Акти прийому-передачі виконаних робіт/наданих послуг за трудовими угодами № 58, № 59 від 05 травня 2016 року підписано сторонами 08 червня 2016 року, разом з цим на момент розгляду справи у суді Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" виплату винагороди за вказаними договорами [PERSON] не здійснено. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В позовній заяві містяться розрахунки 3 % річних та індексу інфляції (а.с. 7,8) згідно яких, за трудовими угодами № 58, № 59 від 05 травня 2016 року загальна сума 3% річних складає 1 022 грн. 00 коп., загальна сума інфляційних втрат складає 4 816 грн. 48 коп. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78, на підтвердження факту оплати позивачу винагороди за виконані робити, відповідачем суду не надані. Не надано відповідачем суду і доказів, які б підтверджували факт визнання угоди недійсною. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо оплати виконаної роботи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача, згідно із ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 640 грн. 00 коп., у відшкодування витрат з оплати судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved