Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Страхова компанія "Оранта" (далі - Відповідач) про стягнення страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.10.2013 року по вул. Лагерній - пер. Артилерійський відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Фольксваген», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "Шевролет", д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.11.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ВАТ НАСК "Оранта" відповідно до Договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 2708695 позивач 23.10.2013 року звернувся на адресу Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак страхова виплата здійснена не була. Враховуючи, що попри неодноразові звернення позивача на адресу Відповідача з вимогами про пришвидшення виплати страхового відшкодування ВАТ НАСК "Оранта" не здійснено страхову виплату позивач був змушений звернутися до суду та, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з ВАТ НАСК "Оранта" кошти у сумі 7 594, 42 грн., з яких: сума страхового відшкодування в розмірі 7 209, 68 грн., пеня у розмірі 384, 74 грн. та судовий збір у розмірі 243, 60 грн. В судове засідання, призначене на 24.09.2014 року позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав повністю. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду свої письмові пояснення, зазначивши, що вважає позовні вимоги обґрунтованими в сумі 7 209, 68 грн. страхового відшкодування та 384, 74 грн. пені, просив розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.10.2013 року по вул. Лагерній - пер. Артилерійський відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Фольксваген», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "Шевролет", д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.11.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.3). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ВАТ НАСК "Оранта" відповідно до Договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 2708695 від 07.06.2013 року. 08.04.2014 року у відповідь на звернення позивача від 13.03.2014 року Відповідачем було надіслано лист № 09-02-09/6708 відповідно до якого повідомлено, що Страховиком найближчим часом буде здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 7 209 грн. 68 коп. на рахунок ПАТ "Правекс -Банк" (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно положень ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року № 4, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню кошти у розмірі 7 594, 42 грн., з яких: сума страхового відшкодування в розмірі 7 209, 68 грн., пеня у розмірі 384, 74 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачана користь позивача судовий збір в розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved