Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, вказуючи, що 29 грудня 2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством "[PERSON] та Кредит", в особі начальника відділення №10 філії "Південне регіональне управління" [PERSON], було укладено договір-заяву №326933/87196/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" в національній валюті, відповідно до п.1 якого, позивач внесла до Банку грошові кошти в національній валюті у сумі 51 060, 52 грн., що підтверджується квитанцією №2 від 29 грудня 2014 року, строком розміщення на 1 місяць з 29 грудня 2014 року по 29 січня 2015 року, а [PERSON] прийняв вищезазначені грошові кошти, крім того відповідно до п.2 договору, за час користування коштами (вкладом), банк має нараховувати і виплачувати вкладнику відсотки за ставкою 21,5% річних. Строк дії договору закінчувався 29 січня 2015 року. У звязку з тим, що в останній день дії договору, позивач не звернулась з письмовою заявою про повернення депозиту, банком відповідно до п.5.2 Основних умов, було продовжено дію договору до 28 лютого 2015 року. Крім того позивач вказує, що оскільки 28 лютого 2015 року був вихідний день, то вона звернулась до банку про повернення коштів в перший робочий день після вихідних, тобто 2 березня 2015 року із заявою про повернення депозиту, однак в усному порядку, працівники Банку повідомили позивачці, що коштів для повернення депозиту немає та запропонували залишити вклад ще на рік під 15 % річних, або на півроку - під 7,5 % річних, з чим остання не погодилася і 12 березня 2015 року повторно подала заяву про видачу їй готівкою суми вкладу, у звязку із закінченням дії договору, однак відповідей на подані заяви не отримала. Крім цього позивач двічі телефонувала в регіональне управління банку в м. Одеса, де їй пояснили, що коштів для повернення в банку немає, а відповідь на свої заяви вона отримає не раніше, ніж через місяць. В звязку з вищевикладеним вважає, що дії банка з приводу невидачі їй суми депозиту у встановлений договором строк є протиправними, а тому на підставі викладеного просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 59454,03 грн., яка складається із: 51060,52 грн. суми депозиту; 2459,30 грн. пені; 125,90 грн. три відсотки річних, 293,77 грн. відсотків за вкладом на вимогу та 5514, 54 грн. інфляційних витрат. В судове засідання зявилася позивач. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд про їх задоволення, пояснивши, що до теперішнього часу відповідачем вклад, проценти та інфляційні втрати їй не сплачено. Згодна на розгляд справи в заочному порядку. Представник відповідача до суду не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. заяв про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову від нього не надходило. За згодою позивача розгляд справи проведено в заочному порядку. Вислухав пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази (основні умови залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування рахунків у ПАТ «Банк«[PERSON] та Кредит»; договір-заяву №326933/87196/1-14, заяви), суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 29 грудня 2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством "[PERSON] та Кредит", в особі начальника відділення №10 філії "Південне регіональне управління" [PERSON], було укладено договір-заяву №326933/87196/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" в національній валюті, відповідно до п.1 якого, позивач внесла до Банку грошові кошти в національній валюті у сумі 51 060, 52 грн., що підтверджується квитанцією №2 від 29 грудня 2014 року, строком розміщення на 1 місяць починаючи з 29 грудня 2014 року по 29 січня 2015 року, а [PERSON] прийняв вищезазначені грошові кошти, крім того відповідно до п.2 договору із зобовязанням за час користування коштами (вкладом) нараховувати і виплатити вкладнику відсотки за ставкою 21,5% річних. Крім того в судовому засіданні встановлено, що позивач двічі подавала до банку заяву про видачу їй готівкою суми вкладу, у звязку із закінченням дії договору, однак письмових відповідей на подані заяви не отримала, лише усно повідомили що коштів для повернення депозиту немає та запропонували залишити вклад ще на рік під 15 % річних, або на півроку - під 7,5 % річних. Крім цього позивач двічі телефонувала в регіональне управління банку в м. Одеса, де їй пояснили, що коштів для повернення в банку немає, а відповідь на свої заяви вона отримає не раніше, ніж через місяць. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору; Відповідно до ч.1 ст.1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст.1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на вимогу вкладників на умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст. 549 ЦК України передбачено відповідальність боржника за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у вигляді неустойки (пені), яка обраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із п. 2 ст.1070 Цивільного кодексу України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, а якщо відповідних умов не встановлено договором, у розмірі, що встановлюється банком за вкладом на вимогу. Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязані стоїть строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того відповідно до п. 5.2, 6.1.2. Основних умов Вкладник має право звернутись до Банку з письмовою заявою про повернення суми Вкладу по закінченню строку розміщення Вкладу, а [PERSON] зобовязується по закінченню терміну дії даного договору повернути вкладнику суму коштів в повному обсязі в день написання заяви, а також після закінчення строку, визначеного Договором-заявою та Основними умовами, отримати суму Вкладу та суму нарахованих процентів згідно з умовами Вкладу. При розгляді позову встановлено, що діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по банківському строковому вкладу в загальній сумі 59454,03 грн., яка складається із: 51060,52 грн. суми депозиту; 2459,30 грн. пені; 125,90 грн. три відсотки річних та 293,77 грн. відсотків за вкладом на вимогу та 5514, 54 грн. інфляційних втрат (індекс інфляції за березень 2015 року - 110%). Відповідно до статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають витрати по оплаті судового збору в сумі 594 грн. 54 коп..

Outcome: approved