Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

До суду надійшов позов Первомайської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Зачепилівської селищної ради Зачепилівського району Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та повернення земельної ділянки в якому вказано, що 22.06.2018 року Зачепилівським відділом Первомайської місцевої прокуратури за результатами вивчення інформаційних та картографічних матеріалів з питань охорони і раціонального використання земель та до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про кримінальне правопорушення №42018221400000062 з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.197-1 КК України - самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво. В обґрунтування позовних вимог вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності (землі запасу) площею 12,0390 га, розташована на території Зачепилівської сільської ради за межами населеного пункту с.Лебяже, використовується громадянином [PERSON] без відповідного рішення органу виконавчої вади чи органу місцевого самоврядування про передачу її у власність або надання у користування (оренду), за відсутності вчиненого правочину щодо цієї земельної ділянки та без перерахування коштів до бюджету селищної ради. Відповідно до пункту 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів МОЖЕ свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними (стаття 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель"). Як зазначив позивач враховуючи, щовищезазначений злочин є злочином з матеріальним складом, для визначення об'єктивної сторони якого необхідно встановити не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно небезпечних наслідків - спричинення є її власнику або законному володільцю значної шкоди, до проведення слідчих дій в якості спеціаліста були залучені фахівці управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, оскільки, відповідно до п.7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 ррозрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держгеокадастром та його територіальними органами на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000 р. N 1619. Так, 02.08.2018 року державним інспектором у сфері державного контролю за управління з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Харківській області Сербіченко В.В. складено акт обстеження земельної ділянки без номера та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] площею 12,0390 га, якими підтверджено факт використання її [PERSON] без правовстановлюючих документів. Крім того, відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 р., інспектором було здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (за межами населеного пункту), який складає 17356,06 грн. Враховуючи, що в розумінні ст.197-1 КК України діями [PERSON] Зачепилівській селищній раді значна шкода (що у сто і більше разів перевищує неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) не заподіяна, тобто відсутня об'єктивна сторона злочину, в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.197-1 КК України, у зв'язку з чим 03.08.2018 державним інспектором у сфері державного контролю за управління з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Харківській області Сербіченко В.В. відносно нього складено протокол та винесено постанову про адміністративне правопорушення за ст.53-1 КУпАП, за результатами розгляду яких на винну особу накладено штраф у розмірі 170 грн. Вищезазначена постанова про адміністративне правопорушення [PERSON] не оскаржена, набрала чинності; більш того, винною особою штраф сплачено, що свідчить про повне визнання вини у самовільному використанні спірної земельної ділянки. Проте, заподіяна самовільним використанням земельної ділянки шкода у розмірі 17356,06 грн., [PERSON] добровільно не була відшкодована, тому просить суд стягнути з [PERSON] шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання земельних ресурсів у розмірі 17356,06 грн. на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Харківській області на розрахунковий рахунок 31118106020216 управлінні Держказначейської служби України в Зачепилівскому районі Харківської області, МФО 35579026, зобов'язати [PERSON] повернути самовільно зайняту земельну ділянку державної власності із земель сільськогосподарського призначення (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 12,0390 га, яка розташована на території Зачепилівської селищної ради за межами населеного пункту Зачепилівського району Харківської області на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Харківській області, та стягнути судовий збір в розмірі 8 181,23 грн. В судовому засіданні прокурор Іванчак В.М., позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, на основі вищевказаних обставин. Від відповідача [PERSON], надійшла заява в якій він просить суд розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь - якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши прокурора Іванчак В.М., розглянувши заяву відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи: - платіжне доручення про сплату судового збору (для суду ) на 1 арк.; -копія рапорту від 19.09.2018 на 2 арк; - витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №42018221400000062 на 1 арк.; -протокол огляду земельної ділянки на 3 арк.; -протокол допиту [PERSON] як свідка на 3 арк.; - акт обстеження земельної ділянки від 02.08.2018 на 2 арк.; -акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки №488-ДК/640/АП/09/01-18 від 02.08.2018 на 2 арк.; - протокол про адміністративне правопорушення від 03.08.2018 на 2 арк.; -постанова про накладення адміністративного стягнення від 06.08.2018 на 2 арк.; - розрахунок збитку, заподіяного державі в наслідок самовільного зайняття земельної ділянки на 2 арк.; - припис від 06.08.2018 №488-ДК/0415Пр/03/01-18 на 2 арк.; -листи ГУ Держгеокадастру в Харківській області та Зачепилівської селищної ради про непред'явлення аналогічного позову на 2 арк.; -листа відділу в Зачепилівському районі ГУ Держгеокадастру в Харківськвй області №123/110-18 від 29.10.18 про вартість 1 га землі на 1 арк.; -безкоштовні витяги з ЄДРПОУ по [PERSON] та Зачепилівській селищній раді всього на 4 арк.; -повідомлення про намір пред'явити позов на адресу Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, Зачепилівської селищної ради на 2 арк. приходить до висновку, що позов Первомайської місцевої прокуратури слід задовольнити, так як : Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються Законом. Статтею 56 Цивільно-процесуального кодексу України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами . Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Згідно із положеннями ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 встановлено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання, тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств і організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ч.1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться на території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в межах, визначених Конституцією України. Згідно ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр. Відповідно до ч.2 ст. 2 вказаного Закону однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад, сіл, селищ, міст через міські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Як визначено ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» селищні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до п.б п.п.1 ч.1 ст. 33 вказаного Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охоронною земель. Крім того, відповідно до ст.ст. 5-6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, до повноважень якого належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Згідно п.1, п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016, передбачено, що територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру є Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління), до повноважень якого належить реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці та здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі : дотримання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Відповідно п.6 вищезазначеного Положення посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право, зокрема, складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків, передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки злочину. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків (господарських зобов'язань) визначені статтею 11 Цивільного кодексу України. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав (пункт 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України). Згідно статті 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди (збитків), потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків. Для притягнення особи до відповідальності необхідно, аби її дія/бездіяльність була протиправною. Протиправність звичайно визначається як суперечність поведінки вимогам норм права з одночасним порушенням прав іншої особи. Протиправність є юридичним вираженням шкідливості дій (бездіяльності) правопорушника. Відповідно до положень ч.1,3 ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними ; повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що 22.06.2018 року Зачепилівським відділом Первомайської місцевої прокуратури за результатами вивчення інформаційних та картографічних матеріалів з питань охорони і раціонального використання земель та до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про кримінальне правопорушення №42018221400000062 з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.197-1 КК України - самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво. Досудовим розслідуванням встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності (землі запасу) площею 12,0390 га, розташована на території Зачепилівської сільської ради за межами населеного пункту с. Леб»яже, використовується відповідачем [PERSON] без відповідного рішення органу виконавчої вади чи органу місцевого самоврядування про передачу її у власність або надання у користування (оренду), за відсутності вчиненого правочину щодо цієї земельної ділянки та без перерахування коштів до бюджету селищної ради. Відповідно до пункту 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів МОЖЕ свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними (стаття 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель"). Враховуючи, щовищезазначений злочин є злочином з матеріальним складом, для визначення об'єктивної сторони якого необхідно встановити не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно небезпечних наслідків - спричинення є її власнику або законному володільцю значної шкоди, до проведення слідчих дій в якості спеціаліста були залучені фахівці управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, оскільки, відповідно до п.7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 ррозрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держгеокадастром та його територіальними органами на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000 р. N 1619. Так, 02.08.2018 року державним інспектором у сфері державного контролю за управління з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Харківській області Сербіченко В.В. складено акт обстеження земельної ділянки без номера та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] площею 12,0390 га, якими підтверджено факт використання її відповідачем [PERSON] без правовстановлюючих документів. Крім того, відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 р., інспектором було здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (за межами населеного пункту), який складає 17356,06 грн. Враховуючи, що в розумінні ст.197-1 КК України діями відповідача [PERSON] Зачепилівській селищній раді значна шкода (що у сто і більше разів перевищує неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) не заподіяна, тобто відсутня об'єктивна сторона злочину, в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.197-1 КК України, у зв'язку з чим 03.08.2018 державним інспектором у сфері державного контролю за управління з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Харківській області Сербіченко В.В. відносно відповідача [PERSON], складено протокол та винесено постанову про адміністративне правопорушення за ст.53-1 КУпАП, за результатами розгляду яких на винну особу накладено штраф у розмірі 170 грн. Вищезазначена постанова про адміністративне правопорушення відповідачем [PERSON] не оскаржена, набрала чинності; більш того, винною особою штраф сплачено, що свідчить про повне визнання вини у самовільному використанні спірної земельної ділянки. Виходячи з вищевикладеного, Зачепилівська селищна рада та ГУ Держгеокадастру у Харківській області наділені повноваженнями щодо стягнення збитків, завданих правопорушеннями у сфері земельних ресурсів та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, яку відповідач [PERSON], протягом 2018 року без правовстановлюючих документів та внесення плати за землю використовував з земель запасу розміром 12,0390 га. Вказане правопорушення виявлено прокуратурою та зареєстровано відповідне кримінальне провадження, вищезазначеними органами заходи до стягнення шкоди у розмірі 17356,06 грн. не вжиті, у зв'язку з чим захист інтересів держави шляхом застосування представницьких повноважень здійснюється прокуратурою. Таким чином, протиправною діяльністю відповідачем [PERSON], а саме, самовільним зайняттям земельної ділянки державі заподіяно шкоду у розмірі 17356,06 грн., тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами згідно якого стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Платником судового збору, відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір» є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом. Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. Відповідно до платіжного доручення № 2790 від 04.12.2018 року судовий збір за подання даного позову у розмірі 8181,23 грн сплачено прокуратурою Харківської області, тому слід стягнути понесені витрати з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved