Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором № 1619-н від 13 червня 2007 року у сумі 2\~821\~709,11 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,147 га під одно- та двоповерхову забудову 0,066 га, площа сільськогосподарських угідь 0,081 га, з яких рілля 0,081 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5121085400:02:002:0114, що належить на праві власності [PERSON] , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою цінною предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та виселити зі зняттям з реєстраційного обліку з житлового будинку [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Кредитного договору №1619-н від 13 червня 2007 року позивач було надано [PERSON] кредит в сумі 550 000,00 грн., зі сплатою процентну за користування Кредитом в розмірі 16,0 % річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13 червня 2017 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, предметом якого є: житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , житловою площею 69,00 кв.м. та земельна ділянка площею 0,147 гектарів, кадастровий номер - 5121085400:02:002:0114, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належать Іпотекодавцю на праві приватної власності. 27 грудня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Додаткову Угоду № 1 до Кредитного договору №1619-н від 13.06.2007 року, якою збільшено розмір наданих кредитних коштів до 883 000,00 грн. Однак, встановлені Кредитним договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит відповідачем не дотримувались. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 липня 2011 року було стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1619-н від 13.06.2007 року у розмірі 1282106,49 грн. У зв`язку з простроченням платежів по кредиту та невиконанням рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 липня 2011 року АТ «Ощадбанк» звернувся з позовом до Біляївського районного суду Одеської області про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу АТ «Ощадбанк» від свого імені предмета іпотеки будь - якій особі - покупцеві в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 821 709,11 грн. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 03 березня 2015 року позовні вимоги АТ «Ощадбанк» задоволено в повному обсязі та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України" в особі Філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за Договором відновлюваної кредитної лінії № 1619 від 13.06.2007р. у розмірі 2 821 709.11 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, а саме на: житловий будинок з надвірними спорудами під номером [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом продаж Публічним акціонерним товариством „Державний ощадний банк України", як Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві в порядку ст. 38 Закону України „Про іпотеку", за ціною, визначеною на підставі Звіту про оцінку нерухомого майна, проведеного 18.11.2014р. вказавши початкову ціну реалізації предмета іпотеки у сумі 394 736.00 грн. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством „Державний ощадний банк України" в особі Філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за Договором відновлюваної кредитної лінії № 1619 від 13.06.2007р. у розмірі 2 821 709.11 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, посвідченим 13.06.2007р. державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області. Зезик В.А. та зареєстрованим у реєстрі за Р№ 2-3509, а саме на: земельну ділянку площею 0.147 га під одно - та двоповерхову забудову - 0,066га. площа сільськогосподарських угідь - 0.081га. з яких рілля - 0.081га. яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий №5121085400:02:002:0114, що належить на праві власності [PERSON] , шляхом продажу Публічним акціонерним товариством „Державний ощадний банк України", як Іпотекодержателем від свого імені , предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за ціною визначеною на підставі Звіту про оцінку нерухомого майна, проведеного 18.11.2014 р., вказавши початкову ціну реалізації предмета іпотеки у сумі 142655,46 грн. представник позивача зазначає, що на теперішній час зазначене рішення Біляївського районного суду Одеської області не виконано у зв`язку з відсутністю у позивача оригіналів договорів купівлі-продажу предмету іпотеки, тому представник позивача звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі та в якій зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Представник Служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до договору відновлюваної кредитної лінії (далі Кредитний договір) № 1619-н від 13 червня 2007 року позивачем було надано [PERSON] кредит в сумі 550 000,00 грн., зі сплатою процентну за користування Кредитом в розмірі 16,0 % річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13 червня 2017 року (а.с. 6-8). В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, предметом якого є: житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , житловою площею 69,00 кв.м. та земельна ділянка площею 0,147 гектарів, кадастровий номер - 5121085400:02:002:0114, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належать Іпотекодавцю на праві приватної власності (а.с. 9-11). 27 грудня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Додаткову Угоду № 1 до Кредитного договору №1619-н від 13.06.2007 року, якою збільшено розмір наданих кредитних коштів до 883 000,00 грн. (а.с. 12). Відповідно до договору про внесення змін № 1 до Іпотечного договору, посвідченого 13 червня 2007 року Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим № 2-3509, вбачається, що предмет іпотеки оцінюється сторонами в 1\~261\~500,00 грн. (а.с. 13). Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 липня 2011 року було задоволено позовні вимоги першого заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1619-н від 13.06.2007 року у розмірі 1282106,49 грн. (а.с.14-15). Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 03.03.2015 року позовні вимоги АТ «Ощадбанк» задоволено в повному обсязі та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України" в особі Філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за Договором відновлюваної кредитної лінії № 1619 від 13.06.2007р. у розмірі 2821709,11 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, посвідченим 13.06.2007р. державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області. Зезик В.А. та зареєстрованим у реєстрі за Р№ 2- 3509, а саме на: житловий будинок з надвірними спорудами під номером [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом продаж Публічним акціонерним товариством „Державний ощадний банк України", як Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві в порядку ст. 38 Закону України „Про іпотеку", за ціною, визначеною на підставі Звіту про оцінку нерухомого майна, проведеного 18.11.2014р.. вказавши початкову ціну реалізації предмета іпотеки у сумі 142655,46 грн. (а.с. 14-19). Відповідно до довідки виданої Холоднобалківською сільською радою Біляївського району Одеської області № 607 від 28.11.2018 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 21). Щодо позовних вимог в частинні звернення стягнення на предмет іпотеки, суд виходячи з того що відповідно до вимог\~ст. 255 ч.1 п.3 ЦПК України\~підставою для закриття провадження у справі визначено набрання законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судових наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. В матеріалах справи наявне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 03.03.2015 року між тими самими сторонами, яким було звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, посвідченим 13.06.2007р. державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області. Зезик В.А. та зареєстрованим у реєстрі за Р№ 2- 3509, а саме на: житловий будинок з надвірними спорудами під номером [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом продаж Публічним акціонерним товариством „Державний ощадний банк України", як Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві в порядку ст. 38 Закону України „Про іпотеку", за ціною, визначеною на підставі Звіту про оцінку нерухомого майна, проведеного 18.11.2014р.. вказавши початкову ціну реалізації предмета іпотеки у сумі 142655,46 грн. Враховуючи зазначене суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому суд зазначає, що відмінність прохальної частини позову по цієї справі від резолютивної частині рішення Біляївського районного суду Одеської області від 03.03.2015 року між тими самими сторонами, в частині визначення порядку продажу та початкової ціни, ні є на думку суду іншим предметом позовних вимог а тому є підстави для закриття провадження в цієї частині в розумінні ст. 255 ч.1 п.3 ЦПК України. Що стосується позовних вимог в частині виселення відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах, якої діє законний представник батько - [PERSON] , то в їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного. Частиною 1\~ст. 40 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Частина 3\~ст. 109 ЖК УРСР\~передбачає, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов`язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2\~ст. 109 ЖК Української РСР\~громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Згідно вищенаведеного Договору іпотеки передано житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,147 га під одно- та двоповерхову забудову 0,066 га, площа сільськогосподарських угідь 0,081 га, з яких рілля 0,081 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5121085400:02:002:0114, що належить на праві власності [PERSON] , зазначене майно було придбано не за рахунок отриманих кредитних коштів, тому підстави передбачені законом для виселення мешканців із зазначеного будинку без надання їм іншого постійного житла відсутні. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі N 6-39 цс15, де вказано, що ч.2\~ст.109 ЖК Української РСР\~встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі ч.2\~ст. 39 Закону України "Про іпотеку"\~підлягають застосуванню як положення\~ст. 40 цього Закону, так і норма\~ст. 109 ЖК Української РСР. За змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що вищевказаний житловий будинок, що переданий в іпотеку, придбаний не за рахунок отриманих кредитних коштів, а позивачем не надано доказів суду, що відповідачам по справі надано інше постійне житло, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову в цій частині щодо виселення відповідачів.

Outcome: dismissed