Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом щодо стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] суми 32680 грн. 06 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач, зокрема, зазначила, що 01.02.2016 року на Набережному шосе в м. Києві з вини відповідача [PERSON] - власника автомобіля з номерним знаком [NUMBER] сталася ДТП (внаслідок відкриття останнім пасажирських дверцят цього автомобіля), в результаті якої було пошкоджено автомобіль з номерним знаком [NUMBER], який належить позивачу, чим позивачу було заподіяно шкоду в розмірі 32680 грн. 06 коп. - вартості відновлювального ремонту автомобіля з номерним знаком [NUMBER], яка була встановлена у звіті про визначення вартості матеріального збитку від 01.06.2016 року, виконаного ПП [PERSON], проте вказана сума не була відшкодована позивачу всупереч вимогам діючого законодавства. Відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Представник позивача підтримав доводи та обґрунтування наведені у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування; постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, всі інші матеріали справи, тому числі копії: постанови Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року; свідоцтва про реєстрацію вказаного автомобіля з номерним знаком [NUMBER]; звіту про визначення вартості матеріального збитку від 01.06.2016 року з додатками, враховуючи положення ч.2 ст.64 ЦПК України, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 01.02.2016 року на Набережному шосе в м. Києві внаслідок дій відповідача [PERSON] - власника автомобіля "Тойота" з номерним знаком [NUMBER] сталася ДТП - зіткнення цього автомобіля з автомобілем "Мазда" з номерним знаком [NUMBER], а саме у вказаній постанові Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року по справі №33/796/864/2016 було встановлено зокрема, що [PERSON], який є власником вказаного автомобіля "Тойота", відкрив двері автомобіля "Тойота", внаслідок чого сталося зіткнення з вказаним автомобілем "Мазда", що і призвело до пошкодження транспортних засобів. Отже, в результаті вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль з номерним знаком [NUMBER], який належить позивачу (згідно з копією свідоцтва про реєстрацію автомобіля з номерним знаком [NUMBER], яка міститься в матеріалах справи), чим позивачу було заподіяно шкоду в розмірі 32680 грн. 06 коп. - вартості відновлювального ремонту автомобіля з номерним знаком [NUMBER], яка була встановлена у звіті про визначення вартості матеріального збитку від 01.06.2016 року, виконаного ПП [PERSON], проте вказана сума не була відшкодована позивачу. Згідно з положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до положень ч.1 та п.1) ч.2 ст.22 ЦК України: особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Враховуючи викладене, суд вважає, що позов належить задовольнити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України належить стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] 551 грн. 20 коп. - судовий збір.

Outcome: approved