Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить визнати незаконними дії Житомирського обласного підрядного об"єднання "Житомиррембуд" щодо відмови прописати його у квартирі [ADDRESS] та зобовязати відповідача здійснити його прописку за вказаною адресою. Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначив, що з липня місяця 1998 року постійно проживає у квартирі № 51 (45) в будинку № 35 по вул. Котовського у м. Житомирі, однак, у паспорті громадянина України зазначено, що він проживає у квартирі № 45 за тією ж самою адресою. Нумерацію квартир у гуртожитку № 35 по вул. Котовського у м. Житомирі було змінено відповідачем після зміни статусу вказаного будинку, згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21 березня 2012 року, а саме, гуртожитку було надано статус житлового будинку. [PERSON] звернувся до відповідача із вимогою щодо надання йому дозволу на перепрописку нумерації квартири в якій він проживає з № 45 на № 51. Листом за № 660/1 від 01.11.2012 Житомирське обласне підрядне об"єднання "Житомиррембуд" відмовило у цьому, що [PERSON] вважає незаконним. Позивач у судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник ввідповідача у судове засідання не з'явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Прийнявши до уваги письмові пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Встановлено, що [PERSON], 1989 р. н., зареєстрований за індивідуальною формою реєстраційного обліку у кімнаті № 45 в гуртожитку № 35 по вул. Котовського у м. Житомирі, де він і проживає. Зазначений будинок (гуртожиток) входить до складу майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області та перебуває у повному господарському віданні Житомирського обласного підрядного об"єднання "Житомиррембуд". 21 березня 2012 року Житомирська обласна рада прийняла рішення № 117, яким надала будинку (гуртожитку) по вул. Котовського, 35 у м. Житомирі статус житлового. Згідно інвентарної справи № 18576 від 26.05.2010 на вказаний житловий будинок, нумерація кімнати № 45, в якій зареєстрований позивач, була змінена на квартиру під № 51. Крім того, із рахунків на сплату за житлово-комунальні послуги вбачається, що плата за житлово-комунальні послуги за зазначеною адресою нараховується на імя позивача. Позивач звернувся до відповідача із вимогою щодо надання йому дозволу на перереєстрацію нумерації квартири в якій він проживає з № 45 на № 51. Листом за № 660/1 від 01.11.2012 Житомирське обласне підрядне об"єднання "Житомиррембуд" відмовило у цьому до вирішення в судовому порядку питання щодо втрати права на проживання [PERSON] за спірною адресою. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03.03.2015, що набрала законної сили, позовну заяву Житомирського обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного обєднання «Житомиррембуд» про виселення позивача із жилого приміщення було залишено без розгляду. Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування і вільний вибір місця проживання. Згідно ст.29 ЦК України, з метою забезпечення умов для реалізації громадянами своїх прав і свобод та виконання ними своїх обовязків перед іншими субєктами права встановлена реалізація громадян України за місцем проживання. Стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що громадянин України, який постійно проживає зобовязаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ст.3 Закону, реєстрація місця проживання це внесення відомостей про місце проживання із зазначенням адреси одного житла особи до зазначених чим Законом документів (паспорт громадянина України і т. д.) та до реєстраційного обліку центрального обліку виконавчої влад, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб. Відповідно до ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Статті 15, 16 ЦК України передбачають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд вважає правильним задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки судом встановлено, що Житомирське обласне підрядне об"єднання "Житомиррембуд" порушив права позивача, шляхом відмови у проведенні перереєстрації місця його проживання.

Outcome: approved