Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

17 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] правління АТ «Ощадбанк» [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Вказує, що його було звільнено з посади начальника філії Рівненського обласного правління АТ «Ощадбанк» незаконно. Зазначає, що наказ №837-к від 21.10.2016 року про його звільнення з посади начальника філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» є незаконним, враховуючи те, що до видання цього наказу ним було подано заяву про надання відпустки по догляду за онукою до досягнення нею трирічного віку, яка відповідно до ч. 7 ст. 179 КЗпП України підлягала задоволенню. При цьому покликається на те, що постанова правління № 832 від 21.10.2016 року та наказ №837-к від 21.10.2016 року про його звільнення з посади начальника філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» є нікчемними, адже підписані неповноважною особою, а тому звільнення позивача не оформлено належними документами і є незаконним. Покликаючись на неправомірні дії відповідача вважає, що йому було завдано моральну шкоду. З урахуванням, змін до позовних вимог, поданих 14.02.2017 року, позивач просить суд визнати незаконним наказ №837-к від 21.10.2016 року та скасувати його, поновити його на посаді начальника філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк», визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду його заяв при вирішенні питання про надання йому відпустки по догляду за онукою, визнати незаконною відмову відповідача видати наказ про надання йому з 21 вересня 2016 року відпустки по догляду за онукою до досягнення нею трирічного віку, стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 61 855,42 грн. та відшкодувати моральну шкоду у сумі 200 000,00 грн. \~ \~ \~ \~Представники позивача [PERSON]-[PERSON], [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні підтримали позовні вимоги позивача з підстав, викладених у позовній заяві. Просять суд задоволити позовні вимоги позивача [PERSON] в повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»- [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги позивача не визнали з підстав, викладених у наданих суду запереченнях на позовну заяву. Просять суд відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] правління АТ «Ощадбанк» [PERSON] в судове засідання не з*явився, надав суду пояснення в яких просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності. 21 листопада 2016 року відкрито провадження у справі. 14 лютого 2017 року представник позивача [PERSON]-[PERSON] надала суду змінені позовні вимоги позивача. Ухвалою суду від 23 січня 2018 року призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу і зупинено провадження у справі. Протокольною ухвалою суду від 05.04.2018 року відновлено судовий розгляд справи. Ухвалою суду від 06.04.2018 року призначено по справі судову комісійну почеркознавчу експертизу і зупинено провадження у справі. Протокольною ухвалою суду від 13 вересня 2018 року відновлено судовий розгляд справи. Суд, заслухавши представників позивача [PERSON].-[PERSON]., [PERSON], [PERSON], представників відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»-[PERSON], [PERSON], свідків, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного: Судом встановлено, що [PERSON] працював у ПАТ «Державний ощадний банк України» на посаді начальника філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» з липня 1999 року. Сторонами визнано та не заперечуються факти, що мали місце під час звільнення [PERSON] з посади начальника філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» за наказом №300-к від 11.11.2013 року. Як зазначає позивач в позовній заяві та його представники в судовому засіданні, рішенням апеляційного суду Рівненської області від 08.04.2014 року, яке набрало законної сили 08.04.2014 року і є чинним на даний час, визнано незаконним наказ ПАТ « Державний ощадний банк України» від 11.11.2013 року №300-к «Про звільнення [PERSON]В.» і поновлено останнього на посаді начальника філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» з 11.11.2013 року та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу і моральну шкоду., і лише 30.07.2015 року відповідач видав наказ № 365-к "Про поновлення на посаді [PERSON]В." на підставі постанови правління ПАТ «Державний ощадний банк України» № 672 від 30.07.2015 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 08.04.2014 року. При поновленні [PERSON] на посаді начальника філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» йому не видано довіреності на здійснення повноважень керівника філії, змінено робоче місце, яке визначене за адресою: м. Рівне, вул. Київська 42. Попередньо, робоче місце позивача знаходилося в управлінні Рівненської філії за адресою: вул. Симона Петлюри, 16, м. Рівне. Також позивача було зобов'язано виконувати свої посадові обов'язки виключно за дорученням та попереднім письмовим погодженням з першим заступником голови правління банку, без прийняття будь-яких самостійних рішень. За показами свідка заступника голови правління АТ "Ощадбанк" [PERSON], таке обмеження позивача у здійсненні ним своїх повноважень керівника філії банку зумовлено тим, що у відповідача своя точка зору на рішення апеляційного суду Рівненської області від 08.04.2014 року про поновлення позивача на роботі. Окрім того, у банка існує практика кураторства над керівниками місцевих філій. У відповідності до п. 9.2. Положення про філію Рівненське обласне управління [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», затвердженого постановою правління [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 03.10.2013 року № 685, начальник Управління діє на підставі цього Положення та довіреності, виданої банком. Отже, ознакою праводієздатності керівника філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» на вчинення юридичних дій від імені філії є наявність у нього довіреності виданої банком, яку позивачу [PERSON] при його поновленні на роботі, банком не було видано. Ненадання позивачу довіреності при його поновленні на роботі, визначення робочого місця відмінного від того, де він попередньо виконував свої трудові обов'язки, обмеження позивача у здійсненні ним своїх посадових повноважень керівника філії банку всупереч приписам Положення про філію Рівненське обласне управління [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», свідчить про формальний підхід відповідача до виконання рішення апеляційного суду Рівненської області від 08.04.2014 року і не дає підстав вважати про належне поновлення позивача на посаді начальника керівника філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк». Відповідно до ст. 179 КЗпП України, ст. 18 Закону України «Про відпустки», відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку може бути використана повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною. 02 липня 2016 року народилась внучка позивача [PERSON] Дочка позивача [PERSON], яка є матір*ю внучки позивача [PERSON], працювала у філії Рівненському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» на посаді заступника начальника відділу організації роздрібного кредитування фізичних осіб. 16 вересня 2016 року вона письмово повідомила заступника начальника філії Рівненського обласного управлінні АТ «Ощадбанк» [PERSON] (на той час виконував обовязки начальника управління) про те, що з 21 вересня 2016 року, тобто по закінченні відпустки у звязку з вагітністю та пологами, приступає до виконання службових обовязків на повний робочий день. Тією ж датою, 16.09.2016 року, позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про надання відпустки по догляду за дитиною [PERSON], яка є його онукою, до досягнення нею трирічного віку, як діду з 21.09.2016 року по 02.07.2019 року. Листом від 20 вересня 2016 року за №21/1-10/1743-4375/2016-00/вих. відповідач відмовив позивачу у наданні відпустки, покликаючись на ч. 4 ст. 20 та ч. 3 ст. 18 Закону України «Про відпустки», зазначивши, що така відпустка надається на підставі довідки з місця роботи матері дитини про те, що вона стала до роботи на умовах повного робочого дня до закінчення терміну цієї відпустки, а тому для розгляду порушеного питання він має надати таку довідку, а також докази того, що він фактично доглядає за дитиною та довідку органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання матері про припинення їй виплати допомоги по догляду за дитиною (із зазначенням дати) або що ця допомога не призначалася. 21.09.2016 року [PERSON] вийшла на роботу на повний робочий день і тією ж датою звернулась до відповідача з письмовою заявою про надання їй довідки про вихід на роботу. В матеріалах справи містяться докази, які свідчать, що [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача з письмовими заявами про надання їй довідки про вихід на роботу. Такі заяви вона подавала 22.09.2016р., 27.09.2016р., 10.10.2016р., 20.10.2016р., 24.10.2016р. Лише листом від 24.10.2016 року відповідач надав [PERSON] відповідь за її зверненнями (лист № 18-14/3280) з якого вбачається, що підготовлено лише проект довідки про вихід на роботу. Саму ж довідку відповідач підготував 03.11.2016 року за № 13-15/75. Вважаючи, що її право на своєчасне отримання довідки порушено, [PERSON] 11.10.2016 року звернулася з відповідною скаргою до Територіальної державної інспекції з питань праці в м. Рівному та Рівненській області. Суд бере до уваги, що факт виходу матері дитини 21 вересня 2016року на роботу не заперечується відповідачем та підтверджено довідкою № 13-15/75 від 03.11.2016 року. Про те, що [PERSON] вийшла на роботу було відомо відповідачу із її скарги від 12 жовтня 2016 року на імя голови правління АТ «Ощадбанк» [PERSON] (за повідомленням відповідача скаргу отримано 18.10.2016, вх.№15877). 21.09.2016 року позивач вдруге звернувся до відповідача із письмовою заявою про надання йому з 21.09.2016 року відпустки по догляду за дитиною (онукою) до досягнення нею трирічного віку, вказавши, що надати довідку про вихід матері дитини [PERSON] на роботу не має можливості, оскільки таку довідку в РОУ АТ «Ощадбанк» його дочці не надають. Дана заява залишена без задоволення (лист-відповідь від 29.09.2016 року №21/1-10/1797-5076/2016-00/вих). Досліджуючи обставини ненадання позивачем довідки про вихід матері дитини на роботу разом із заявою про надання відпустки, суд дійшов наступних висновків: У відповідності до ст. 49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. Розглядаючи спір, з урахуванням приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України та позиції позивача в обгрунтування позовних вимог, суд бере до уваги обставини встановлені постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2017 року у справі № 817/2033/16, залишеною в силі ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2017 року у справі № 817/2033/16, які набрали законної сили. За змістом вищевказаних постанови та ухвали, у листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулось до суду з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області, третя особа [PERSON], про визнання протиправними та скасування акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №50А/04-11 від 10.11.2016, та припису №38П/04-11/50А від 10.11.2016 року. Зокрема, Управління Держпраці у Рівненській області встановило факт несвоєчасного надання АТ "Ощадбанк" для [PERSON] довідки про вихід на роботу, що і оскаржувалося АТ "Ощадбанк". Адміністративні суди першої та апеляційної інстанції у справі № 817/2033/16 встановили обставину порушення АТ "Ощадбанк" строків надання [PERSON] довідки про роботу, дійшовши висновку, що заява (звернення) [PERSON] про видачу довідки щодо її роботи не потребує додаткового вивчення, відтак АТ "Ощадбанк" був зобов'язаний видати таку довідку невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня отримання заяви (звернення). При цьому судами застосовано в системному зв'язку ст. 49 КЗпП України і ст. 20 Закону України "Про звернення громадян". Також адміністративними судами у справі № 817/2033/16 встановлено, що функції керівника філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» відповідно до довіреності виданої ПАТ "Державний ощадний банк України" виконував [PERSON], який був уповноважений роботодавцем виконувати всі повноваження із забезпечення поточної діяльності філії. Судом встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин відповідач був роботодавцем позивача [PERSON], і матері дитини, яка повинна була отримати довідку про вихід на роботу [PERSON], вони працювали в одній банківській структурі АТ "Ощадбанк", відтак, у відповідача не було об'єктивних причин не видати [PERSON] довідки в межах п'ятнадцятиденного терміну. В свою чергу, відповідач не довів неможливості видати [PERSON] довідки про роботу в межах п'ятнадцяти днів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач зобов'язаний був видати [PERSON] довідку з місця роботи про вихід на роботу невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня отримання заяви, тобто до 06 жовтня 2016 року. З дій відповідача вбачається, що ним чинилося навмисне зволікання з видачею [PERSON] довідки про роботу. Допустивши незаконне прострочення видачі довідки [PERSON], відповідач унеможливив надання такої довідки позивачем для отримання відпустки по догляду за онукою, що і зумовило незаконну відмову відповідача у наданні позивачу такої відпустки. Своєчасне отримання довідки про роботу [PERSON] до 06 жовтня 2016 року і надання її позивачем відповідачу у складі попередньо поданої заяви про надання відпустки по догляду за онукою до досягнення нею трирічного віку, породжувало б у відповідача обов'язок надати позивачу таку відпустку, а не звільняти його з роботи 24 жовтня 2016 року. Тобто, станом на 24.10.2016 року позивач мав перебувати у відпустці по догляду за онукою по досягненню нею трирічного віку. Також, суд вважає безпідставною і необгрунтованою відмову відповідача у наданні позивачу відпустки по догляду за онукою по досягненню нею трирічного віку з посиланням на те що для отримання відпустки позивач повинен надати відповідачу докази фактичного догляду за дитиною та надати довідку органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання матері про припинення їй виплати допомоги по догляду за дитиною (із зазначенням дати) або що ця допомога не призначалася (лист відповідача № 21/1-10/1743-4375/2016-00/вих. від 20.09.2016 року). Суд зауважує, що види державної допомоги сім'ям з дітьми визначаються Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". На день виникнення спірних відносин вказаний Закон не передбачав такого виду державної допомоги, як "допомога по догляду за дитиною", натомість статтею 3 вказаного Закону передбачено допомогу при народженні дитини. Статтею 12 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" визначено, що допомога при народженні дитини призначається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, такий порядок виплати допомоги застосовується до дітей народжених після 30 червня 2014 року. Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" не передбачає припинення виплати допомоги при народженні дитини у разі виходу матері дитини на роботу в період відпуски по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Статтею 20 Закону України "Про відпустки" визначено виключний перелік документів, що подаються із заявою про надання відпустки, який розширеному тлумаченню не підлягає. На день виникнення спору, у відповідності до діючого законодавства, з урахуванням положень Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", позивач мав додати до заяви про надання відпустки по догляду за онукою лише довідку про вихід матері дитини на роботу. Інших документів роботодавець від позивача вимагати не мав права. Також, законодавство не надає право роботодавцю вимагати від працівника, який є дідом і має намір доглядати за онукою до досягнення нею трирічного віку, доведення ним фактичного догляду за онукою та надання з цього приводу письмових чи інших підтверджень. За таких обставин, відповідач необгрунтовано послався у листі № 21/1-10/1743-4375/2016-00/вих. від 20.09.2016 року на необхідність надання позивачем довідки органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання матері про припинення їй виплати допомоги по догляду за дитиною (із зазначенням дати) або що ця допомога не призначалася та надання доказів фактичного догляду за дитиною для отримання позивачем відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 179 КЗпП України, за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства. Згідно з ч. 7 ст. 179 КЗпП України, відпустка для догляду за дитиною може бути використана повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною. Положеннями ч. 1 ст. 181 КЗпП України визначено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах встановленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу. Аналогічні норми містить ст. 18 Закону України «Про відпустки» де зазначено, що нарівні з матір'ю дитини, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку може бути використана повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною, або особою, яка усиновила чи взяла під опіку дитину, одним із прийомних батьків чи батьків-вихователів. Вище зазначеним підтверджується, що заява позивача про надання відпустки по догляду за онукою по досягненню нею трирічного віку, відповідно до ч. 7 ст. 179, ст. 181 КЗпП України, ст.ст. 18, 20 Закону України Про відпустки, підлягала задоволенню. Відповідач положення вищезазначених норм не врахував, допустивши звільнення позивача після подання ним заяви про надання відпустки по догляду за онукою до досягнення нею трирічного віку. Зважаючи на викладене, обґрунтованими є вимоги позивача визнати протиправними дії ПАТ «Державним ощадний банк України» щодо розгляду заяв [PERSON] при вирішенні питання про надання йому відповідно до статті 18 Закону України «Про відпустки» та статті 179 КЗпП України відпустки по догляду за онукою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку, як діду, у звязку з виходом його дочки [PERSON] 21 вересня 2016 року на роботу, на повний робочий день та визнати незаконною відмову ПАТ «Державний ощадний банк України» видати наказ про надання з 21 вересня 2016 року [PERSON] відпустки по догляду за онукою до досягнення нею трирічного віку. За таких обставин суд вважає, що оскільки до винесення наказу про звільнення № 837-к від 21.10.2016 року, позивач звернувся із заявою про надання відпустки по догляду за онукою до досягнення нею трирічного віку, яка відповідно до ч. 7 ст. 179 КЗпП України підлягала задоволенню, то такий наказ про звільнення є незаконним. Така правова позиція відображена в ухвалі Верховного суду України від 02.06.2010 року, у якій суд вказав, що правильним є висновок про незаконність відмови роботодавця видати наказ про надання відпустки по догляду за онукою до досягнення нею трирічного віку згідно з відповідною заявою, враховуючи вимоги ч.ч. 3, 7 ст. 179, ст. 181 КЗпП України, ст. ст. 18, 20 Закону України «Про відпустки» та те, що мати дитини, перервала цю відпустку й приступила до роботи. Незаконним є наказ про звільнення, ураховуючи, що до видання цього наказу працівником подано заяву про надання відпустки по догляду за онукою до досягнення нею трирічного віку, яка відповідно до ч. 7 ст. 179 КЗпП України підлягала задоволенню. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та свідків, суд приходить до висновку, що вірними є доводи позивача про те, що постанова правління АТ "Ощадбанк" № 832 від 21.10.2016 року та наказ № 837-к від 21.10.2016 року про звільнення [PERSON] з посади начальника філії Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк» підписані неповноважною особою. 19 жовтня 2016 року постановою правління АТ «Ощадбанк» № 823 постановлено припинити повноваження начальника філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] Постанова підписана головою правління [PERSON] Вказана постанова не містить дати припинення повноважень позивача. Відповідно до наказу № 323 від 19.10.2016 року, голова правління [PERSON] з 24.10.2016 року перебував у відпустці строком 8 днів. На час перебування у відпустці голови правління [PERSON] виконання обовязків голови правління з 24.10.2016 року покладено на заступника голови правління [PERSON] Таким чином, заступник голови правління [PERSON] набув повноважень виконуючого обов'язки голови правління лише з 24.10.2016 року. 21 жовтня 2016 року постановою правління АТ «Ощадбанк» № 832 постановлено звільнити [PERSON] з посади начальника філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк». Від імені голови правління АТ "Ощадбанк" документ підписано виконуючим обов'язки голови правління [PERSON] Вказана постанова не містить дати з якої позивача звільняють з роботи. 21 жовтня 2016 року відповідачем винесено наказ № 837-к про звільнення [PERSON] з посади начальника філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» з 24.10.2016 року. Наказ підписано виконуючим обов'язки голови правління [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що постанова правління АТ «Ощадбанк» № 832 від 21 жовтня 2016 року та наказ № 837-к від 21 жовтня 2016 року про звільнення позивача підписані [PERSON], як виконуючим обов'язки голови правління АТ "Ощадбанк" в день, коли він не набув таких повноважень. За таких обставин, [PERSON] не мав права 21 жовтня 2016 року діяти як виконуючий обов'язки голови правління АТ "Ощадбанк" і, відповідно, не мав права підписувати постанову правління № 832 від 21 жовтня 2016 року та наказ № 837-к від 21 жовтня 2016 року, оскільки згідно наказу № 323 від 19.10.2016 року він набув повноваження виконуючого обов'язки голови правління банку лише з 24 жовтня 2016 року. Пунктом 35 Статуту ПАТ «Державний ощадний банк України» передбачено, що до компетенції правління Банку належить прийняття рішення про призначення на посаду та звільнення з посади керівників філій, представництв, структурних підрозділів центрального апарату Банку та інших керівників, згідно з затвердженою правлінням Банку номенклатурою. Відповідно до п. 34 Статуту ПАТ «Державний ощадний банк України», правління банку очолює [PERSON] правління, який керує роботою правління Банку та має право представляти Банк без доручення. Згідно з п. 37 Статуту ПАТ «Державний ощадний банк України», лише голова правління Банку діє без доручення від імені Банку. Пунктом 8.3. Положення про філію Рівненське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», начальник Управління призначається на посаду та звільняється з посади наказом [PERSON] Правління Банку на підставі рішення Правління Банку. Дата, з якої працівник звільняється з роботи, є істотною умовою припинення трудових відносин. У постанові правління № 832 від 21.10.2016 року не міститься дата звільнення позивача з роботи. Натомість, така дата є у наказі № 837-к від 21.10.2016 року, це 24 жовтня 2016 року. Статутом відповідача та Положенням про філію Рівненське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» не передбачено повноважень голови правління чи особи яка його заміщує одноособово визначати дату звільнення керівника філії з роботи. Якщо звільнення керівника філії проводиться на підставі рішення правління банку та наказу голови правління, то за юридичною значимістю рішення правління банку має вищу юридичну силу над наказом голови правління, і саме рішення правління банку має визначати дату звільнення керівника філії або передбачати право голови правління визначити таку дату самостійно. Постанова правління № 832 від 21.10.2016 року не містить ні дати звільнення позивача з роботи, ні вказівки на делегування права визначити дату звільнення голові правління чи особі яка його заміщує. Наказ № 837-к від 21.10.2016 року, який є похідним від постанови правління № 832 від 21.10.2016 року, не може розширювати її зміст, зокрема, якщо постанова не містить дати звільнення позивача, то наказом її визначати неправомірно. Свідок заступник голови правління АТ "Ощадбанк" [PERSON], який підписував постанову правління № 832 від 21.10.2016 року та наказ № 837-к від 21.10.2016 року, як виконуючий обов'язки голови правління АТ "Ощадбанк", не надав суду ґрунтовних пояснень щодо наявності у нього права одноособово визначати дату звільнення відповідача, натомість вказував, що усі рішення відповідачем приймаються колегіально. Також суперечливими є свідчення свідка [PERSON] щодо підстав виконання ним обов'язків голови правління банку. Так, свідок стверджував, що він виконував обов'язки голови правління АТ "Ощадбанк" на час перебування голови правління банку у відрядженні, натомість в матеріалах справи містяться докази які вказують, що [PERSON] виконував обов'язки голови правління банку на час перебування голови правління у відпустці. І саме на такі обставини посилається відповідач у письмових запереченнях, поясненнях, що містяться в матеріалах справи, покликаючись на наказ голови правління АТ "Ощадбанк" № 323 від 19.10.2016 року, як на єдиний доказ, що підтверджує повноваження [PERSON] виконувати обов'язки голови правління банку і підписувати постанову правління № 832 від 21.10.2016 року та наказ №837-к від 21.10.2016 року. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] та свідок заступник начальника управління по навчанню та розвитку персоналу департаменту по роботі з персоналом ПАТ «Ощадбанк» [PERSON] стверджували, що [PERSON] діяв як виконуючий обовязки голови правління АТ «Ощадбанк» при винесенні та підписанні постанови правління № 832 від 21.10.2016 року та наказу №837-к від 21.10.2016 року, виключно на підставі наказу № 323 від 19.10.2016 року. Також, в поданих відповідачем у справу додаткових поясненнях від 27.03.2017 року, запереченнях проти позову від 14.02.2017 року відповідач стверджує, що [PERSON] діяв як виконуючий обовязки голови правління АТ «Ощадбанк» при підписанні постанови №832 від 21.10.2016 року та наказу №837-к від 21.10.2016 року, на підставі наказу №323 від 19.10.2016 року У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз'яснено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що постанова правління № 832 від 21.10.2016 року та наказ №837-к від 21.10.2016 року підписані від імені виконуючого обовязки голови правління АТ «Ощадбанк» неповноважною особою, є нікчемними і не породжують юридичних наслідків, відтак звільнення позивача було здійснено без належного документального оформлення. Суд не приймає до оцінки і дослідження копії документів, долучених відповідачем 06.04.2018 року до заперечень, оскільки вони подані до матеріалів справи після початку розгляду справи по суті, яке розпочате 27.03.2017 року. При цьому, відповідач письмово не повідомив суд про наявність доказів, які він не може подати вчасно, до початку розгляду справи по суті; не повідомив причин, з яких такі докази не можуть бути подані у встановлений судом і ЦПК України строк; відповідачем належним чином не підтверджено надання таких доказів позивачу. За таких обставин, у відповідності до приписів ст.ст. 83, 84 ЦПК України, додані відповідачем до заперечень копії документів, а саме: копію сторінки закордонного паспорту [PERSON] про проходження прикордонного контролю 20.10.2016 року в аеропорту Гатвік (Лондон), копії посадкових талонів до білету на літак до аеропорту Гатвік (Лондон) від 20.10.2016 року і до аеропорту Бориспіль 22.10.2016 року, копію білета на літак з Борисполя до Лондона від 17.10.2016 року, копію білета на літак з Лондона до Борисполя від 18.10.2016 року, судом до уваги не приймаються. З тих же підстав суд не приймає до оцінки і дослідження, як доказів, подані відповідачем копії наказів АТ "Ощадбанк" № 312 від 17.10.2016 року та № 933-св від 03.10.2016 року. Під час розгляду справи, ухвалою суду від 23.01.2018 року було частково задоволено клопотання позивача [PERSON] про призначення судової почеркознавчої експертизи. Призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи виконано підпис в постанові правління АТ «Ощадбанк» № 823 від 19.10.2016 року навпроти прізвища та ім'я «Анатолій Барсуков», підпис в постанові правління АТ «Ощадбанк» №832 від 21.10.2016 року в графі «в.о. голови правління [PERSON]З.» та підпис в наказі АТ «Ощадбанк» №837-к від 21.10.2016 року в графі «в.о. голови правління [PERSON]З.» однією особою чи різними особами? 21 лютого 2018 року експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України складено висновок №1.1-32/18 та надано наступні висновки: «Підпис в постанові правління АТ «Ощадбанк» №823 від 19.10.2016 року навпроти прізвища та ім'я «Анатолій Барсуков», підпис в наказі АТ «Ощадбанк» №837-к від 21.10.2016 року в графі «в.о. голови правління [PERSON]» виконані однією особою. Вирішити питання однією особою чи різними особами виконані підписи в графі «в.о. голови правління [PERSON]» у постанові правління АТ «Ощадбанк» №832 від 21.10.2016 року, в графі «в.о. голови правління [PERSON]», підпис навпроти прізвища та ім'я «Анатолій Барсуков» в постанові правління АТ «Ощадбанк» №823 від 19.10.2016 року не вдалось можливим по причині вказаній в дослідницькій частині даного висновку експерта». З метою обєктивного, всебічного та повного дослідження усіх обставин, що мають значення для вирішення спору, з метою прийняття законного рішення у справі, суд прийшов до висновку про необхідність дослідження питання справжності підпису на постанові правління АТ «Ощадбанк» №823 від 19.10.2016 року, постанові правління АТ «Ощадбанк» №832 від 21.10.2016 року та на наказі №837-к від 21.10.2016 року. Тому, ухвалою від 06.04.2018 року судом призначено по справі судову комісійну почеркознавчу експертизу, на вирішення якої були поставленні питання: 1. Чи виконано підпис в постанові правління АТ «Ощадбанк» №823 від 19.10.2016 року навпроти прізвища та ім'я «Анатолій Барсуков», підпис в постанові правління АТ «Ощадбанк» №832 від 21.10.2016 року в графі «в.о. голови правління [PERSON]» та підпис в наказі АТ «Ощадбанк» №837-к від 21.10.2016 року в графі «в.о. голови правління [PERSON]» однією особою чи різними особами? Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідному інституту судових експертиз. 04 червня 2018 року судовими експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз проведено експертизу №12353 та надано наступні висновки: "Підписи від імені [PERSON], розташовані після слів «Анатолій Барсуков» на постанові правління АТ «Ощадбанк» №823 від 19.10.2016 року та після слів «В.о. голови правління» перед прізвищем «А.З. Барсуков» на наказі ПАТ «Державний ощадний банк України» №837-к від 21.10.2016 року виконані однією особою. Підпис від імені [PERSON], розташований після слів «В.о. голови правління» перед прізвищем «А.З. Барсуков» на постанові правління АТ «Ощадбанк» №832 від 21.10.2016 року та підписи від імені [PERSON], розташовані після слів «Анатолій Барсуков» на постанові правління АТ «Ощадбанк» №823 від 19.10.2016 року та після слів «В.о. голови правління» перед прізвищем «А.З. Барсуков» на наказі ПАТ «Державний ощадний банк України» №837-к від 21.10.2016 року виконані різними особами.". Таким чином,

Outcome: approved