Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

23.03.2020 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним, Відкритим акціонерним товариством "державний ощадний банк України" в особі філії - Марганецького відділення № 6696 та фізичною особою [PERSON] 04.04.2006 року було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 1297/2 про надання останньому кредиту в сумі 250 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 03.04.2009 року. В забезпечення виконання зобов`язання 04.04.2006 року укладено Іпотечний договір, предметом іпотеки за якими виступає нежиле приміщення, автостанція площею 448,70 кв.м. яка розташована за адресою [ADDRESS] . Згідно п.1.1 Кредитного договору Банк зобов`язується надавати позичальнику на умовах цього договору кредит в сумі 250 000,00 грн., а позичальник зобов`язується отримувати належним чином використати та повернути кредит в сумі 250 000,00 грн, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Згідно п.1.2 Кредитного договору, кредит надається на споживчі цілі, окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією відкритою на строк 36 місяців з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 03.04.2009 року. У відповідності до п.3.3.1 Кредитного договору,позичальник зобов`язаний точно в строки, обумовлені кредитним договором, повернути кредит в сумі 250 000,00 грн. та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. В свою чергу, банк має право на підставі п.3.2.2 кредитного договору, вимагати від позичальника належного виконання взятих на себе зобов`язань по кредитному договору. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.09.2018 року по справі № 180/1209/16-ц стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 292 046,24 грн, що складається з тіла кредиту в сумі 220 000,00 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 66 546.24 грн та комісії в сумі 5 500,00 грн. Таким чином , відповідно до розрахунку заборгованості станом на 02.09.2019 року не стягнутою залишилась заборгованість на загальну суму 50 016,64 грн., з яких прострочена заборгованість за основною сумою боргу - 30 000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 20 016,64 грн. У зв`язку з тим, що позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, нараховані за користування кредитними коштами відсотки у встановленні кредитним договором терміни не сплачував банк звернувся до суду з даними позовними вимогами. Ухвалою суду від 24.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням осіб про дату розгляду справи, у якій роз`яснення відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про прийняття справи до свого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.05.2020 року на адресу суду від відповідача, [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до якого відповідач вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та такими що не підлягають задоволенню, оскільки ним виконано всі зобов`язання перед банком за постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.09.2018 року. Стверджує, що предмет даного спору вже був предметом судового розгляду та наданий час рішення суду виконано, а тому у нього відсутні зобов`язання перед позивачем за кредитним договором № 1297/2 від 04.04.2008 року. Зазначає, що підпис на заяві про отримання готівки № 6 від 01.06.2006 року проставлено не ним, зазначені грошові кошти він не отримував, а дане питання є предметом досудового розслідування у кримінальній справі. Вказує, що дане питання розглядалось у справі № 180/1209/16-ц в матеріалах якої міститься висновок судову-почеркознавчої експертизи, відповідно до якої, підписи на заявах про отримання готівки від 01.06.2006 року та від 28.04.2006 року проставлені не ним, а іншою особою 28.05.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в порядку ст. 179 ЦПК України, згідно якої позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі, та вказує, що дійсно відповідач, [PERSON] сплатив суму заборгованості, яка була стягнута постановою Апеляційним судом Дніпропетровської області від 11.09.2018 року по справі № 180/1209/16-ц тобто відповідачем було виконано зобов`язання за рішенням суду , у зв`язку із чим банк надав [PERSON] довідку від 08.02.2019 року за № 103.20-12/148. Але зобов`язання за кредитним договором відповідачем в повному обсязі не виконанні, у зв`язку із чим банк звернувся до суду з даними позовними вимогами про стягнення залишку заборгованості. Крім цього щодо тверджень відповідача про не доведеність банком факту наявності правовідносин з приводу отримання кредитних коштів на суму 30 000.00 грн. позивач вказує, що в них відсутні оригінали заяви на видачу готівки № 6 від 28.04.2006 року, заяви на видачу готівки № 6 від 01.06.2006 року, договору відновлюваної кредитної лінії № 1297/2 від 04.04.2006 року, іпотечного договору від 04.04.2006 року. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заперечує проти вимог Приватного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк", стверджує , що він не підписував заяв про отримання готівки від 01.06.2006 року та від 28.04.2006 року та не отримув грошових коштів в розмірі 30 000 грн. Дослідивши письмові докази,заслухавши пояснення учасників справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 04.04.2006 року між Відкритим акціонерним товариством "державний ощадний банк України" в особі філії - Марганецького відділення № 6696 та фізичною особою [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 1297/2 про надання останньому кредиту в сумі 250 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 03.04.2009 року. В забезпечення виконання зобов`язання 04.04.2006 року укладено Іпотечний договір, предметом іпотеки за якими виступає нежиле приміщення, автостанція площею 448,70 кв.м. яка розташована за адресою [ADDRESS] . Згідно п.1.1 Кредитного договору Банк зобов`язується надавати позичальнику на умовах цього договору кредит в сумі 250 000,00 грн., а позичальник зобов`язується отримувати належним чином використати та повернути кредит в сумі 250 000,00 грн, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Згідно п.1.2 Кредитного договору, кредит надається на споживчі цілі, окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією відкритою на строк 36 місяців з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 03.04.2009 року. У відповідності до п.3.3.1 Кредитного договору,позичальник зобов`язаний точно в строки, обумовлені кредитним договором, повернути кредит в сумі 250 000,00 грн. та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. В свою чергу, банк має право на підставі п.3.2.2 кредитного договору, вимагати від позичальника належного виконання взятих на себе зобов`язань по кредитному договору. Відповідно до постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.09.2018 року по справі № 180/1209/16-ц стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 292 046,24 грн, що складається з тіла кредиту в сумі 220 000,00 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 66 546.24 грн. та комісії в сумі 5 500,00 грн. На даний час рішення суду виконано в повному обсязі,що зокрема підтверджується довідкою від 08.02.2019 року за № 103.20-12/148 та постановою про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до копії висновку експерта від 07.08.2007 року за № 32/04-167 , оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 180/1209/16-ц, провадження № 2/180/392/17 яка належним чином завірена Марганецьким міським судом Дніпропетровської області . Згідно якого підписи на заявах про отримання готівки від 01.06.2006 року та від 28.04.2006 року проставлені не [PERSON] , а іншою особою. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи вищенаведене, та той факт, що позивачем, Приватним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" не надано оригіналів заяви на видачу готівки № 6 від 28.04.2006 року, заяви на видачу готівки № 6 від 01.06.2006 року, що позбавляє суд, в можливості проведення судової-почеркознавчої експертизи, оскільки відповідач, [PERSON] посилається на недоведеність банком факту наявності правовідносин з приводу отримання ним кредитних коштів на суму 30 000.00 грн. Тому, суд, вважає недостатніми докази, надані позивачем на підтвердження обґрунтованості кредитної заборгованості в заявленому ним розмірі. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed