Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ПАТ «КБ «Надра» про стягнення заборгованості за депозитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та ПАТ «КБ «Надра» 01.12.2014 року був укладений депозитний договір №20771185. У зв'язку з тим, що залишилась заборгованість відповідача по укладеному депозитному договору, позивачка звернулася з заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ«КБ «Надра» про виплату заборгованості у розмірі 10945,16 євро і невиплачених відсотків у розмірі 629,35 євро (11,5% річних), що за курсом НБУ станом на 05.06.2015 р. (на початок здійснення процедури ліквідації банку) складає: 260289,04 грн. - сума основного неповернутого банківського вкладу; 14966,70 грн. - сума несплачених відсотків (5,75% за грудень, січень-травень), що разом складає заборгованість у розмірі 275255,74 грн. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернення суми вкладу, але відповідач відмовляється повертати кошти, мотивуючи тим, що недостатньо коштів у касі. 16.06.2015р. у відділенні ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" вона отримала грошові кошти у розмірі 200000 грн. Таким чином заборгованість з 16.06.2015р. складає 75255,74 грн. (275255,74 грн. - 200000 грн.). Також позивачка просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що станом на 20.07.2015р. складає 7247,99 грн., та 3% річних за порушення виконання грошового зобов'язання, що на день подання позову складає 447,99 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн. Позивачка та її представник у судове засідання надали заяви з проханням розглянути справу за їхньої відсутності, позов підтримали повністю, не заперечували проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.12.2014 року між сторонами був укладений договір № 20771185 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення. Згідно умов договору позивачка внесла на депозитний рахунок № 2077185 гроші в розмірі 10945,16 євро на строк 9 місяців від дати фактичного надходження вкладу на вкладний рахунок з нарахуванням та виплатою 11,5% річних на суму вкладу. Строк дії депозитного договору № 20771185 закінчився, проте банк не повернув позивачці суму банківського вкладу у розмірі 10945,16 євро та відсотки у розмірі 629,35 євро (11,5% річних), що за курсом НБУ станом на 05.06.2015 р. (на початок здійснення процедури ліквідації банку) складає: 260289,04 грн. - сума основного неповернутого банківського вкладу; 14966,70 грн. - сума несплачених відсотків (5,75% за грудень, січень-травень), а всього 275255,74 грн. 16.06.2015р. у відділенні ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" позивачка отримала грошові кошти у розмірі 200000 грн., а тому заборгованість за депозитним договором № 2077185 з 16.06.2015р. складає 75255,74 грн. (275255,74 грн. - 200000 грн.). Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи із принципу змагальності сторін, закріпленому у ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно з ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Аналогічна позиції закріплена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України № 6-39цс13 від 29.05.2013 року, яка, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Згідно з п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором. Таким чином, суд вважає правомірними та обгрунованими вимоги позивачки щодо стягнення на її користь заборгованості по депозитному вкладу у розмірі 8257 євро та процентів, нарахованих на банківський вклад, у розмірі 180 євро. Відповідачка також,

Outcome: partial