Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВ "Поділля Агроінвест" про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договорів оренди землі. Позов мотивований тим, що позивачці [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ВН № 051821 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,1918 га, розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Вказану земельну ділянку позивач, відповідно до договору оренди укладеного 03.03.2011 з ЗАТ "Поділля" та 24.06.2011 року зареєстрованого відділом Держкомзему, передав ЗАТ "Поділля" в оренду строком на 10 років. Правонаступником ЗАТ "Поділля" є ТОВ "Поділля Агроінвест". Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 вказаного договору оренди, відповідач зобовязався сплачувати орендну плату за кожен рік користування в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства, не пізніше 31 грудня кожного року. Пунктом 4.2 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахування індексації на дату її виплати. Враховуючи викладене, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 1185 від 31.10.2011 року, п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України, листів Державного агентства земельних ресурсів України № 326/22/7-13 від 10.01.2013 року, № 12-28-0.22-95/2-14 від 10.01.2014 року, № 6-28-0.22-215/2-15 від 14.01.2015 року та відповідних коефіцієнтів інфляції, позивачем здійснено розрахунок заборгованості по орендній платі. Відповідно до даного розрахунку заборгованість по орендній платі в 2014 році становить 3344,44 гривень, за 2015 рік 5278,74 гривень, а за 2016 рік 243,11 гривень. Разом з тим, в березні 2017 року відповідач виплатив частину заборгованості по орендній платі в сумі 6780 гривень, а тому заборгованість на даний час складає 2086,28 гривень. Враховуючи не виплату орендної плати в повному обсязі за вищевказані роки, що є невиконанням умов договору оренди земельної ділянки, позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 10.03.2011 року та стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 2086,28 гривень, інфляційних в розмірі 2696,98 гривень, 3% річних в розмірі 359,03 гривень. В судове засідання позивач та його представник за довіреністю [PERSON] не з'явились. Представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явився. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, а саме щодо суму основного боргу по орендній плат в розмірі 2086,28 гривень, в іншій частині позову просив відмовити. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ВН № 051821, виданого Хмільницькою РДА, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею по 3,1918 га, кадастровий № 0524887200:05:001:0029, що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Вищевказана земельна ділянка позивачем згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 03.03.2011 року та зареєстрованого 24.06.2011 року відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за № 052480004001889, передана в оренду строком на десять років ЗАТ "Поділля", правонаступником якого в процесі реорганізації є ТОВ "Поділля Агроінвест". Статтею 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до п. 4.1. та 4.3. договору оренди землі орендар вносить орендну плату в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки однієї земельної ділянки з розрахунку використання ділянки протягом року. Орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня. На момент укладення договору оренди землі, його сторонами в п. 2.4. визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Пунктом 4.2 договору оренди землі визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України. Відповідно до п. 2.4 договорів нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 49153,92 гривень. Відповідно до нормативних документів нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2013 році становила 86314,28 гривень, у 2014 році становила 86314,28 гривень, у 2015 році з урахуванням коефіцієнту індексації 1,249 становила 107806,54 гривень; у 2016 році з урахуванням коефіцієнту індексації 1,2 становила 129367,85 гривень. Таким чином, орендна плата за вказаними договорами у 2014 році (не пізніше 31.12.2014 року) підлягала виплаті в розмірі 7768,29 гривень (86314,28 грн. * 9%) у 2015 році (не пізніше 31.12.2015 року) в розмірі 107806,54 грн. ( 9702,59 грн. *9%) та у 2016 році 129367,85 гривень (11643,11грн. *9%). Проте, орендна плата у 2014-2015 роках фактично виплачувалась відповідачем в сумі 4423,85 гривень, а в 2016 році 11400 грн., у звязку з чим утворилась заборгованість перед позивачем з 2014 по 2016 включно, що становить 8866,28 гривень, з урахуванням погашення заборгованості по орендній платі в сумі 6780 грн., заборгованість на даний час складає 2086,28 гривень. В судовому засіданні доведено порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повноти та своєчасності розрахунку за користування земельними ділянками в 2014-2016 роках зазначених в пунктах 4.1., 4.2., 4.3., 10.4.5 договору оренди землі, які є його істотною умовою, внаслідок чого загальний розмір заборгованості по виплаті орендної плати за користування земельними ділянками позивача, за 2014-2016 роки, складає 2086,28 гривень. Вказана сума заборгованості відповідачем визнається. Статтею\~625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч.\~1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч.\~2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає за можливе застосувати вимоги ч.2 ст. 625 ЦК України та стягнути з відповідача індекс інфляції та 3% річних. Так, оскільки відповідачем орендну плату в повному обсязі не сплачено за 2014 рік протягом 2015-2016 років, тому, з урахуванням індексу інфляції (2015 рік 143,3%, 2016 рік 112,4%) заборгованість з орендної плати зросла: за 2014 рік на 2042,42 гривень та 2015 рік на 654,56 гривень. Крім того, сума 3% річних нарахованих на заборгованість із орендної плати за 2014 рік становить 200,67 гривень та за 2015 становить 158,36 гривень. Отже заборгованість з врахуванням 3% річних та індексу інфляції за час прострочення становить: за 2014 рік 5587,52 (3344,44+200,67+2042,42); за 2015 рік 6091,66 (5278,74+158,36+654,56). Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма кореспондується відповідно зі ст. Закону України "Про оренду землі", яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в договорі оренди землі, а саме в п. 10.1.1 та п. 10.4.5. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови договору оренди, відповідач щороку грубо порушує його умови. На момент пред'явлення позову зобов'язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаними. Заборгованість по орендній платі за використання земельних ділянок складає 5149,18 гривень. Згідно із\~ст. 13 Закону України "Про оренду землі"\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом\~ст. 21 цього Закону \~розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями\~24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України\~та іншими законами України. За правилами п. «д» ч. 1ст. 141\~ЗК України \~підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. В правовій позиції, викладеній в постанові від 12 грудня 2012 року по справі №6-146цс12, Верховний Суд України зробив висновок, відповідно до якого розірвання договору оренди землі можливе лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач на протязі 2014-2016 років грубо порушував умови договору оренди земельної ділянки, систематично не сплачував орендну плату в повному обсязі, тому договір оренди підлягає розірванню. Доводи відповідача викладені у письмовому запереченні на позов, підстав, відповідно яких суд прийшов до висновку про задоволення позову позивача, не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: approved