Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

23.10.2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Бистрицькій сільській раді Березнівського району Рівненської області. У них народилося троє дітей: [PERSON] - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З січня 2017 року подружжя [PERSON] проживає окремо, діти залишились проживати з матір'ю та перебувають на її утриманні. Позивачка на даний час не працює, так як доглядає сина [PERSON] та, разом з дітьми, проживає за рахунок соціальних виплат. При цьому, батько дітей - [PERSON] працюючи охоронником в ПрАТ "Підприємство готельного обслуговування "Поділля", не приймає участі в матеріальному утриманні дружини та дітей. З урахуванням викладеного, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з [PERSON], [INFO], що зареєстрований за адресою: [INFO]; ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], що зареєстрована за адресою: [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]; доньки [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення кожним з дітей повноліття, а також аліменти на її утримання до досягнення молодшим сином трирічного віку в розмірі 1/8 частини заробітку. Позивач [PERSON], до початку розгляду справи по суті, надала через канцелярію суду письмову заяву в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. На підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтв про народження (а.с.6-8), [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою Флоринської сільської ради №896 від 02.06.2017 року (а.с.9) діти проживають з матір'ю в с. Флорино Бершадського району Вінницької області. Відповідач працює на посаді охоронника ПрАТ "ПГО "Поділля" в м. Бершадь та отримує регулярний дохід, що вбачається з довідок даного підприємства від 02.06.2017 року (а.с. 10). Зі змісту позову вбачається та не заперечується відповідачем, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання їх дітей та дружини, яка доглядає молодшого сина, який не досяг трирічного віку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу ( в редакції станом на день розгляду даної справи) говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ч. 1 ст. 183 цього ж кодексу визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч. 1 ст. 80 та ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України зазначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.4, 6 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення лише в частині. Так, позивачка просить визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. При цьому, суд враховує, що відповідач, згідно наданих довідок, отримує мінімальну заробітну плату, а тому стягнення з нього аліментів у розмірі, вказаному в прохальній частині позову, призведе до відсутності у останнього коштів на власне утримання. Тому, суд вважає за можливе, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей врахувати положення ст.182 Сімейного кодексу України в редакції, чинній на день розгляду справи, де вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо решти вимог, то суд вважає їх законними та обґрунтованими. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial