Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

5 жовтня 2018 року публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія-Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі - ПАТ "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія-Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк") звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 20 березня 2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія-Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 11959, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 10000,00 грн., строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 17 березня 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 56 % річних. [PERSON] належним чином не виконувала зобов'язання перед банком, внаслідок чого станом на 27 вересня 2018 року виникла заборгованість за договором в сумі 11235,39 грн. З даної суми: 9455,27 грн. - заборгованість за кредитом, 1711,97 грн. - заборгованість за процентами, 62,84 грн. - пеня та 5,31 грн. - 3% річних. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1762 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась повторно, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового засідання, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 20 березня 2018 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії-Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 11959, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 10000,00 грн., строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 17.03.2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 56 % річних (а.с.14-18). Одержання відповідачем кредиту стверджується меморіальним ордером № 11959 від 20.03.2018 року (а.с.21). Правовідносини, що виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та умовами укладеного між сторонами договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.3.3 договору про споживчий кредит передбачено, що позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 166,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 27 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з квітня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У п. 4.2.2 вищевказаного договору зазначено, що банк має право при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Статтями 526, 527, 530 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із пунктів 4.3.1, 4.3.2, 4.3.3 вказаного договору вбачається, що позичальник зобов'язується у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за договором. У випадку порушення умов вказаного договору відповідач зобов'язується достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплачувати неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Пунктом 8.3 договору передбачено також, що за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової стаки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип поцентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 11959 від 20.03.2018 року вбачається, що заборгованість відповідача станом на 27.09.2018 року становить 11235,39 грн. З даної суми: 9455,27 грн. - заборгованість за кредитом, 1711,97 грн. - заборгованість за процентами, 62,84 грн. - пеня та 5,31 грн. - 3% річних (а.с. 6-9). Враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за споживчим кредитом № 11959 від 20.03.2018 року, [PERSON] суми боргу не оспорила, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом на загальну суму 11235,39 грн. Оскільки позов задоволено повністю, тому судові витрати понесені позивачем слід стягнути в його користь з відповідача, що передбачено ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved