Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

13.04.2016 позивачі звернулися до суду з позовом до до Луганської міської ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння, яке розташовано у [ADDRESS] та на земельну ділянку, розташовану у [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] в ріних частках. Свої вимоги обгрунтовують тим, що [INFO] року помер їх дідусь [PERSON]. За час свого життя він склав заповіт від 29 листопада 2012 року, посвідчений державним нотаріусом І.П., згідно якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповів [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку з чим нотаріусом було сформовано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, який свідчить, що місцем зберігання спадкової справи є перша Луганська державна нотаріальна контора, у м. Луганськ. Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння , яке розташовано у [ADDRESS] та земельну ділянку, розташовану у [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. При зверненні до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Федотова В.В. з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено у вчинені нотаріальної дії у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала у повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач, Луганська міська рада у судові засідання, призначені на 13.06.2016 та на 22.06.2016 не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада" на веб-сайті Марківського районного суду Луганської області в розділі "Справи Кам'янобрідського районного суду м.Луганська", оскільки відповідач зареєстрований в м.Луганську, яке взнано тимчасово окупованою територією та куди не здійснюється доставка поштової кореспонденції підприємствомпоштового зв'язку "Укрпошта" Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 22.06.2016 згідно ст.225 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до журналу судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Кам'янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції у Луганській області 21.03.2014./а.с.12/. Згідно заповіту, який посвідчений державним нотаріусом першої Луганської державної нотаріальної контори 29.11.2012 [PERSON] усі свої права та обов'язки, які йому належали на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які належали на день смерті та все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право заповів у рівних частинах [PERSON] та [PERSON] /а.с.14/. [PERSON] належав житловий будинок, розташований у м. Луганск, вул. Артьома, будинок 262, на підставі договору дарування від 13.08.1988 у вигляді 23\\100 часток, посвідченого державним нотаріусом Першої Ворошиловградської нотаріальної контори Ледньовим В.Р. /а.с.23-26/, 36/100 на підставі договору довічного утримання від 10.12.1981, посвідченого державним нотаріусом [PERSON], право власності зареєстровано в МП БТІ 11.02.82, реєстровий запис № 3448. /а.с.27-28/ та свідоцтва про право на спадщину від 16.05.1974, виданого 1-ю Ворошиловградською державною нотаріальною конторою у вигляді 41\\100, право власності зареєстровано в МКП БТІ 27.07.74, запис в реєстровій книзі № 10\\3448 /а.с.31-32/. Згідно постанови державного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Федотова В.В. про відмову здійснити нотаріальні дії від 15.03.2016, [PERSON] та [PERSON] відмовлено в здійсненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON], оскільки відсутні право встановлюючі документи на майно, що успадковується. /а.с. 19/. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Приписами статті 1217 ЦК України передбачено спадкування за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені в заповіті. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до п.23 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином позивачами доведено ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Їх доводи є обгрунтованими та підтверджені доказами. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем [PERSON] судових витрат підтверджується квитанцією № QS28024228 від 24.03.2016 про сплату судового збору в сумі 960 грн. 00 коп., у зв'язку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму судових витрат.

Outcome: approved