Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі - ПАТ "Ощадбанк" або Банк) звернулося до суду з позовом, у якому, просило стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 2338938/220616 від 22 червня 2016 року в загальному розмірі 3496 грн. В обґрунтування позову зазначало, що 22 червня 2016 року ПАТ "Ощадбанк" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10026/0741 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] (далі - Позичальник або Клієнт) на підставі заяви про приєднання № 2338938/220616 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу уклали кредитний договір, за умовами якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях на умовах тарифного пакету "Зарплатний", надає [PERSON] платіжну картку і ПІН -конверт до неї та встановлює Позичальнику кредит у розмірі 1500 грн. (далі - кредитний договір). Процента ставка за користування кредитом складає 30 % річних. Плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 40 % на рік. За умовами цього договору Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу. Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 2338938/220616 від 22 червня 2016 року виконав повністю, надав [PERSON] кредит у визначеному договором розмірі. Проте відповідач порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту і процентів. У зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, 30 травня 2017 року Банк направляв Клієнту лист-вимогу за № 100.19-07/822/68, у якій повідомляв, що відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання листа сплатити всю наявну суму заборгованості по кредиту. Однак дана вимога залишилася Позичальником без реагування. Відповідно до розрахунку станом на 02 жовтня 2018 року [PERSON] має перед ПАТ "Ощадбанк" заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 3496 грн., з яких: 1496 грн. 31 коп. - основна заборгованість, 922 грн. 61 коп. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 9 грн. - сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування, 798 грн. 84 коп. - нарахована пеня, 133 грн. 17 коп. - інфляційні втрати від простроченого кредиту, 62 грн. 84 коп. - інфляційні втрати від простроченої заборгованості по процентам, 49 грн. 69 коп. - 3 % річних на суму простроченого кредиту та 23 грн. 54 коп. - 3 % річних на суму прострочених процентів. Представник позивача Ель Хакім О. М . у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем її проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд вона не повідомила, відзив на позов і заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 22 червня 2016 року між ПАТ "Ощадбанк" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10026/0741 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та відповідачем [PERSON] на підставі заяви про приєднання № 2338938/220616 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу був укладений кредитний договір. За умовами цього кредитного договору Банк відкриває Позичальнику поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях на умовах тарифного пакету "Зарплатний", надає [PERSON] платіжну картку типу VISA Classic і ПІН-конверт до неї, встановлює Клієнту кредит у розмірі 1500 грн. на строк 24 місяці з можливим продовженням на той самий строк, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % річних за користування кредитними коштами та у разі перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) у розмірі 40 % річних. Клієнт зобов`язувалася здійснювати щомісячно часткове повернення кредиту та сплачувати проценти. У п. п. 5.1, 5.5 заяви про приєднання відповідач [PERSON] підтвердила, що між нею і Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, Клієнт погоджується із Правилами користування платіжною карткою і тарифами Банку. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим до виконання (ст. 629 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При укладенні 22 червня 2016 року кредитного договору № 2338938/220616 сторони керувалися зазначеними положеннями ЦК України, зокрема ст. 634 ЦК України. За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ч. 1 ст. 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що позивач ПАТ "Ощадбанк" свої зобов`язання за кредитним договором № 2338938/220616 від 22 червня 2016 року виконало повністю, видало відповідачу [PERSON] платіжну картку та кредит у визначеному договором розмірі, проте остання у порушення вимог закону та умов договору своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконує, заборгованість за кредитом, проценти за його користування та інші платежі Банку не сплачує. У п. 6.6 заяви про приєднання встановлено, що Клієнт щомісячно здійснює щомісячне повернення кредиту в розмірі обов`язкового платежу, також Клієнт має право провести повне чи часткове погашення кредиту. Згідно із п. 12.1 розділу ХХІІ договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ "Ощадбанк" (далі - договір КБОФО) Клієнт зобов`язувалася використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту та сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Відповідно до п. 1.23 розділу ХХІІ договору КБОФО будь-яке невиконання Клієнтом умов договору породжує у Банка права достроково відкликати кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором. За змістом п. 1.25 розділу ХХІІ договору КБОФО якщо Банк на підставі договору вимагає здійснення внесків (платежів), строк сплати яких не настав, або повернення кредиту, такі внески (платежі) або повернення кредиту мають бути здійснені клієнтом протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від банку. Якщо протягом цього періоду клієнт усуне порушення умов договору, вимога банку втрачає чинність. У ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п. 9.1 розділу ІХ договору КБОФО за несвоєчасне виконання будь-якого грошового зобов`язання згідно із кредитним договором Клієнт зобов`язана сплатити Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня. За змістом ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 30 травня 2017 року Банк за вих. № 100.19-07/822/68 направляв на адресу відповідача лист-вимогу, яким повідомляв Позичальника про наявну станом на 01 травня 2017 року суму заборгованості за кредитним договором, зокрема заборгованість за кредитом у розмірі 1496 грн. 31 коп., та вимагав від [PERSON] достроково повернути всю суму наданого їй кредиту не пізніше 30 календарних днів з дати отримання цього листа-вимоги. Зазначену вище вимогу Банку відповідач [PERSON] не отримала та вона повернулася до ПАТ "Ощадбанк" за закінченням терміну зберігання. Із розрахунку заборгованості видно, що станом на 02 жовтня 2018 року [PERSON] має перед Банком заборгованість за кредитним договором від 22 червня 2016 року у загальному розмірі 3496 грн., з яких: 1496 грн. 31 коп. - основна заборгованість, 922 грн. 61 коп. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 9 грн. - заборгованість по платі за розрахунково-касове обслуговування, 798 грн. 84 коп. - нарахована пеня, 133 грн. 17 коп. - інфляційні втрати від суми простроченого кредиту, 62 грн. 84 коп. - інфляційні втрати від суми заборгованості по процентам, 49 грн. 69 коп. - 3 % річних від суми простроченого кредиту та 23 грн. 54 коп. - 3 % річних від суми прострочених процентів. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконує зобов`язань за кредитним договором № 2338938/220616 від 22 червня 2016 року, суд дійшов висновку, що позов ПАТ "Ощадбанк" ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню у межах заявлених вимог і наданих позивачем доказів. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved