Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою про визнання батьківства відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; та зміну прізвища дитини з "[PERSON]" на "[PERSON]" у встановленому законодавством порядку. В судове засідання позивач не з`явився, просив суд розгляд справи проводити у його відсутності, підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позові, надіславши до суду відповідну письмову заяву. Відповідач в судове засідання призначене на 23.05.2014 року не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не подавала, а тому суд за відсутності заперечень позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Представник третьої особи по справі - Органу опіки та піклування Тхорівської сільської ради Сквирського району, в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заперечень до суду не подавав. Представник третьої особи по справі - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, заперечень проти задоволення позовних вимог не має, та просить суд прийняти рішення згідно вимог законодавства. По справі встановлено, що позивач з 2008 року по 04.01.2013 року спільно проживав без реєстрації шлюбу з відповідачкою [PERSON] у будинку дядька [PERSON] за адресою: [ADDRESS], разом зі своєю матір`ю [PERSON], вели спільне господарство, підтримували близькі стосунки, як чоловік та жінка. [INFO] року відповідач народила спільного з позивачем сина - [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 02, зареєстрований виконкомом Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області від 17.07.2009 року. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (зі слів матері). Відповідно до актів соціального інспектування, що містяться у матеріалах справи, відповідачка [PERSON], 04 січня 2013 року залишила свого сина [PERSON], [INFO] року народження на позивача та його матір [PERSON], та поїхала у невідомому напрямку, вихованням дитини не займається, не цікавиться його станом здоров'я, матеріально не утримує, жодного разу не відвідувала дитину по місцю проживання та навчання та повністю самоусунулася від виховання та утримання дитини. З 04 січня 2013 року дитина проживає без реєстрації з позивачем [PERSON] у будинку дядька [PERSON] за вищевказаною адресою разом зі своєю бабою [PERSON], знаходиться на вихованні та утриманні [PERSON] та [PERSON] З 01.09.2012 року відвідує дошкільну групу Тхорівського НВК "Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дитячий садок" Вказані обставини справи встановлені письмовими доказами, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні. Суд, дослідивши надані докази, вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст. 121 СК України). Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за рішенням суду (п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України). Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України і може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Як вбачається із п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (далі- Постанова), позови про визнання батьківства приймаються до розгляду, зокрема, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає заяви батька і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою, зокрема: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком. При зверненні до суду чоловіка, котрий не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, яка не проживає з дитиною не менше шести місяців і не виявляє про неї материнської турботи й піклування, для захисту інтересів дитини до участі у справі необхідно залучити орган опіки та піклування (п. 5 Постанови). Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це (п. 9 Постанови). Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем - [PERSON] не надано до суду будь-яких заперечень, які могли б спростувати позовні вимоги позивача з приводу визнання його батьком малолітнього [PERSON], [INFO], а також не надано будь-яких доказів, які могли б підтвердити, що саме інша особа, а не позивач є батьком дитини. Таким чином, відповідач не виконала вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В свою чергу доводи та докази позивача знайшли своє відображення у доданих ним до позову матеріалах справи, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання його батьком [PERSON], [INFO] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 1.7. Наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793), зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: approved