Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач Дубровицька райдержадміністрація як орган опіки та піклування звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить позбавити її батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що на контролі служби у справах дітей Дубровицької РДА перебуває сім`я [PERSON] , жительки с. Селець Дубровицького району, в якій виховується малолітня [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є одинокою матір`ю. Малолітня [PERSON] навчається в КЗ «Чудельська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1 І-ІІ ст.», до якої була направлена за висновками обласної психолого-медико-педагогічної комісії. З 2017 року дитина перебувала в службі у справах дітей Дубровицької РДА на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виховання дитини. Службою у справах дітей неодноразово проводились обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, в результаті чого встановлено, що в будинку потрібен ремонт, продукти харчування відсутні. Після повторного обстеження було встановлено, що санітарні умови проживання не покращилися. Згідно інформації, яка надана КЗ «Чудельська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1 І-ІІ ст.», мати дитини не приймає активної участі у вихованні своєї дочки, шкільним життям та навчанням не цікавиться. Жодного разу не зателефонувала дочці чи вихователям. Якщо дитина хворіє, то лікуванням займається медичний персонал школи. На навчання дитину привезла у стані алкогольного сп`яніння, при цьому до школи не заїхала, а залишила дитину на автовокзалі, де її забрали працівники школи. З літніх канікул дитина приїхала у неохайному старому одязі та з педикульозом. За період з вересня 2017 року по березень 2018 року мати не забирала дочку додому і жодного разу не провідувала. 09 червня 2020 року дитину поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Дівчинку в супроводі матері було доставлено до Дубровицького відділення поліції, а потім до Дубровицької ЦРЛ. На сьогодні ідуть слідчі дії за ст. 156 КК України (розбещення малолітньої дитини дорослим другом сім`ї). Згідно інформації Селецької сільської ради, [PERSON] разом із дочкою [PERSON] проживають у будинку співмешканця [PERSON] , в якому періодично збираються сторонні люди та розпивають спиртні напої. Під час обстеження умов проживання в даному будинку, було встановлено, що кімнати потребують ремонту, речі невипрані. Відсутня постільна білизна. Під час відвідування [PERSON] та її співмешканець [PERSON] спали, хоча це було близько 15 год. Дитина була голодна. Під час розмови з ними було чути запах алкоголю, а [PERSON] поводив себе агресивно. [PERSON] підтвердила, що вона разом із співмешканцем вживали спиртні напої у присутності друга [PERSON] та доньки [PERSON] . Зі слів останньої та її письмових пояснень, що вона повідомила батьків про те, що дядько [PERSON] до неї приставав, але вони не придали цьому значення. Питання про стан виховання малолітньої [PERSON] в сім`ї [PERSON] неодноразово розглядалося на засіданнях виконавчого комітету Селецької сільської ради. З матір`ю постійно проводилась профілактична робота щодо здійснення належного догляду за дитиною, її утримання та виховання. [PERSON] неодноразово попереджали про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, надавались рекомендації різного характеру, терміни для виправлення поведінки. Питання також розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Однак, вказані дії результату не дали. У судовому засіданні представник позивача - Дубровицької райдержадміністрації як органу опіки та піклування Лобзун О.П. позовні вимоги підтримала та просила задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Рахує, що до цього часу нормально виховувала дитину і надалі буде це робити. Вислухавши сторони, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.2006 року, наявної у матеріалах справи (а.с.24) матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] . Згідно Актів обстеження матеріально-побутових умов від 16.11.2016 року, 16.02.2017 року, 30.10.2017 року (а.с.7, 8, 9) будинок в якому проживають [PERSON] разом із своїм співмешканцем [PERSON] та з донькою [PERSON] потребує ремонту. В будинку було холодно, дрова для опалення будинку відсутні, як і продукти харчування. Співмешканець на час обстеження перебував у стані алкогольного сп`яніння. Згідно довідки про відвідування дитини вдома від 12.10.2017 року (а.с.27) [PERSON] навчається в КЗ «Чудельська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1 І-ІІ ст.». Проживає разом з матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] , які ніде не працюють та зловживають спиртними напоями. Під час відвідування було встановлено, що умови проживання є незадовільними. У будинку брудно, не прибрано, скрізь безлад. Помешкання потребує капітального ремонту. Дитина не має власної кімнати, але має окреме спальне місце. У приміщенні антисанітарія та тепловий режим не відповідає нормі. 28 листопада 2017 року [PERSON] , [INFO] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням її матері від виконання батьківських обов`язків, що стверджується наказом №56 служби у справах дітей Дубровицької РДА «Про взяття [PERSON] на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах» (а.с.20). Рішенням виконавчого комітету Селецької сільської ради №53 від 29.11.2017 року «Про виконання батьківських обов`язків сім`ї [PERSON] , де виховується неповнолітня дитина» (а.с.21) попереджено [PERSON] про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітньої дитини [PERSON] та зобов`язано створити умови для проживання та виховання малолітньої дитини. Згідно інформації КЗ «Чудельська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1 І-ІІ ст.» Сарненського району Рівненської обласної ради про участь матері [PERSON] у навчально-виховному процесі дитини [PERSON] , наданої 02.03.2018 року (а.с.28), [PERSON] не приймає активної участі у вихованні своєї дочки. Шкільним життям та навчанням не цікавиться. Жодного разу не зателефонувала доньці чи вихователям. Якщо дитина захворіє, то лікуванням займається медичний персонал школи. Одягом, взуттям і канцприладдям забезпечує частково, більшість речей дитині видає школа-інтернат та спонсори. Мати [PERSON] привезла дочку [PERSON] на навчання 05 вересня 2017 року. До школи [PERSON] не заїхала, передала дочку працівникам школи на автовокзалі м. Сарни. Сама знаходилася у стані алкогольного сп`яніння. З літніх канікул [PERSON] приїхала у неохайному, старому одязі, з педикульозом. За весь період з вересня 2017 року по даний час. Мати не забирала дитину додому і жодного разу не провідувала. Згідно інформації КЗ «Чудельська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1 І-ІІ ст.» Сарненського району Рівненської обласної ради про участь матері [PERSON] у навчально-виховному процесі дитини [PERSON] , наданої 19.02.2019 року (а.с.26), з жовтня 2018 року по лютий 2019 року мати жодного разу не забирала дочку [PERSON] додому. На осінні канікули адміністрація закладу не відпустила [PERSON] з батьками, тому що вони приїхали у заклад в нетверезому стані. Їм пропонували приїхати іншого дня у належному вигляді, але більше вони не приїжджали. Двічі відвідували дівчинку в листопаді, привезли черевики і курточку (не нові). На день народження у грудні до [PERSON] приїхала старша сестра (з Києва) та купила їй нові чобітки і солодощі. Мати [PERSON] не приймає активної участі у вихованні своєї дочки. Як вбачається з інформації КЗ «Чудельська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1 І-ІІ ст.» Сарненського району Рівненської обласної ради про участь матері [PERSON] у навчально-виховному процесі дитини [PERSON] , наданої 15.06.2020 року (а.с.29), з вересня 2019 року по березень 2020 року мати провідувала дитину три рази. На святкові дні до 8 березня [PERSON] мама забрала додому. На осінні, зимові канікули та часто вихідні, дитина перебувала в гостях спонсора школи та представника «Місія без кордонів» [PERSON] . Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 09.06.2020 року (а.с.16) зі слів дитини на вихідні дні до них додому приїжджав знайомий [PERSON] чоловік на ім`я [PERSON] із с. Рудня, який разом з дорослими членами сім`ї розпивали алкогольні напої. [PERSON] в той час була в іншій кімнаті. Згодом цей дорослий чоловік, без присутності батьків в кімнаті схиляв дитину до близькості, приставав з непристойними пропозиціями, торкався до інтимних місць дівчинки, однак малолітня [PERSON] втекла. Про таку неналежну поведінку дорослого чоловіка дитина повідомила маму та [PERSON] , але вони не повірили в її слова. Для з`ясування зазначених обставин, дитину в супроводі матері доставлено до Дубровицького відділення поліції. Зазначені у вищевказаному акті обставини підтверджуються письмовими поясненнями малолітньої [PERSON] (а.с.25). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується відповіддю Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області від 17.06.2020 року (а.с.15) по даному факту, а саме вчинення кримінального правопорушення відносно малолітньої [PERSON] , [INFO], відомості внесено до ЄРДР №12020180110000257 від 09.06.2020 року за ч. 2 ст. 156 КК України. Згідно інформації, наданої Селецьким закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ст. ім. О.Ващишина, станом на 13.10.2020 року, [PERSON] навчається в Селецькому ЗЗСО ім. О. Ващишина з 09 вересня 2020 року. Учениця прибула для продовження навчання по місцю проживання з КЗ «Чудельська спеціальна школа №1 І-ІІ ступенів». На даний час вона проживає в сім`ї маминого брата. За період навчання в Селецькому ЗЗСО, справами [PERSON] цікавилася і опікувалася нею тільки тітка. З Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 24.11.2020 року вбачається, що умови проживання [PERSON] незадовільні. У будинку дуже холодно, дров для опалення приміщення немає, плита на кухні не штукатурена, відсутня постільна білизна. Дитячого одягу, взуття, інших речей [PERSON] у будинку немає, так як дівчинка з червня 2020 року проживає у родичів. Зі слів [PERSON] , останнім часом вона нічого не купувала дочці, ні одягу, ні взуття, ні інших речей. Також [PERSON] повідомила, що у зв`язка з відсутністю коштів не може забезпечувати дочку всім необхідним та створити у будинку належні умови для проживання дитини. [PERSON] продовжує свідомо ухилятися від виконання батьківських обов`язків. З Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 24.11.2020 року вбачається, що у тітки малолітньої [PERSON] - [PERSON] для дитини відведено окрему кімнату, де є окреме спальне місце, шафа, килимок, журнальний стіл, ноутбук. Кімната охайна, світла. Зі слів дитини, за весь період часу проживання у тітки, її мати [PERSON] нічого їй не купувала та матеріально не підтримувала. Встановлено, що мати дитини [PERSON] життям та навчанням [PERSON] не цікавиться. З висновку оцінки потреб сім`ї, проведеної Дубровицьким районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді вбачається, що [PERSON] та її сім`я опинилися в складних обставинах та потребують сторонньої допомоги. 03 червня 2020 року дану сім`ю взято під соціальний супровід. Згідно плану соціального супроводу, членам сім`ї рекомендовано було привести будинок в належний стан, недопущення вживання алкогольних напоїв, створення сприятливих умов та забезпечення усім необхідним для проживання та виховання дитини. Під час неодноразових візитів в сім`ю, з [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] проводились профілактичні бесіди щодо належного виховання дитини. [PERSON] під час візитів у сім`ю, перебував у стані алкогольного сп`яніння, поводився агресивно до спеціалістів Центру, виганяв їх із будинку. Дані особи не дотримувались та не дотримуються рекомендацій спеціалістів, не виконують пункти плану соціального супроводу, не здатні задовольняти потреби дитини, батьківський потенціал дуже слабкий. В сім`ї [PERSON] складні життєві обставини є затяжними. Так як дані особи не виправляються, на зауваження фахівців не реагують, тому вважають, що доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дочки [PERSON] . Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 Сімейного кодексу України. Згідно вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. У судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач [PERSON] не має бажання займатися вихованням та утриманням своєї дитини - дочки [PERSON] . У зв`язку з бездіяльністю, а саме небажанням матері брати участь у вихованні та забезпечені матеріального благополуччя дитини, створились умови, які шкодять її інтересам. Відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З оглянутого в судовому засіданні висновку органу опіки та піклування - Дубровицької райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] від 19.06.2020 року №282/01.33 (а.с.10-11) вбачається, що питання про стан виконання батьківських обов`язків в зазначеній сім`ї неодноразово розглядалося на засіданнях виконавчого комітету Селецької сільської ради, але не дало позитивного результату. З матір`ю постійно проводилась профілактична робота щодо здійснення належного догляду за дитиною, її утримання та виховання. [PERSON] неодноразово попереджували про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, надавались рекомендації різного характеру, терміни для виправлення поведінки. Сім`я перебувала під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей і молоді. Питання про виховання дитини розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дітей. Тому, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації та діючи в інтересах дитини, вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Всупереч вимогам ст.ст. 150 та 180 СК України, відповідачі не виконували батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дочки [PERSON] . Батьки дитини ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дочки [PERSON] , не проявляють щодо неї батьківської турботи та любові. Поведінка відповідачів не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини. Отже, виходячи із вищевикладеного, у зв`язку з бездіяльністю, а саме небажанням батьків дитини брати участь у вихованні та забезпеченні матеріального благополуччя, створились умови, які шкодять інтересам дитини. Ухилення від виконання відповідачами батьківських обов`язків є факт їх свідомої поведінки, оскільки вони мають реальну можливість виконувати їх, але не вчиняють відповідних дій. У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Приймаючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, з метою забезпечення належного захисту дитини, суд приймає до уваги як доказ висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, оскільки такий ґрунтується на вимогах закону, є обґрунтованим, вмотивованим, переконливим та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ньому обставин, а також бере до уваги свідоме нехтування відповідачами батьківськими обов`язками, та враховує всі докази в сукупності. Статтею 169 СК України передбачено право батьків на поновлення у батьківських правах, не позбавлені цієї можливості і відповідачі, якщо змінять своє відношення до дитини, проявлять турботу та піклування щодо дочки. Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно неповнолітньої [PERSON] , оскільки у повній мірі підтверджено факт того, що вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дочки, не піклуються про неї, не проявляють до неї щонайменшої материнської турботи, зацікавленості у її долі, що свідчить про те, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. У відповідності до ст. 265 ЦПК України, рішення суду у своєму змісті має містити розподіл судових витрат. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач вказав, що витрати, пов`язані з розглядом справи у них відсутні. При цьому, позивач у позовній заяві, як на підставу звільнення від сплати судового збору, посилається на п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір". Однак така підстава для звільнення від сплати судового збору не може бути прийнята судом до уваги у зв`язку з тим, що у вказаній нормі Закону зазначено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Слід зауважити, що позивачем подану не заяву, а позовну заяву до суду, тож позивач невірно тлумачить зазначену вище норму Закону. Крім того, позов про позбавлення батьківських прав відповідачів не вирішує питання прав та обов`язків неповнолітньої дитини, а стосується лише прав та обов`язків самих відповідачів як батьків дитини, яких останні можуть бути позбавлені у разі ухвалення рішення про задоволення позову. Правові наслідки позбавлення батьківських прав визначені у ст. 166 СК України. Таким чином, позивач на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" не звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] . Так, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено ставки судового збору, яка за подання юридичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Враховуючи викладене, з позивача необхідно стягнути судовий збір за подання позовної заяви.

Outcome: approved