Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] посилаючись на той факт, що згідно кредитного договору №2006053694 від 01.10.2013 року ПАТ «ОТП» правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг України», надав [PERSON] , кредит в сумі 20697,60 грн. строком на 24 місяці. Проте, станом на 16.11.2016 року сума заборгованості становить 26931,39 грн., з яких: 19835,22 грн. залишок заборгованості за кредитом; 2,27 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7093,90 грн. комісія за обслуговування кредитом. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору договору №2006053694 від 01.10.2013 року у розмірі 26931,39 грн., та судові витрати в сумі 1378,00 грн. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Херсонської області Гаврилова Д.В. від 11.01.2018 року про справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Відповідно до розпорядження Херсонського міського суду Херсонської області №01-09/1412/18 від 28.09.2018 року суддя Гаврилов Д.В. не може продовжувати розгляд справи у зв`язку закінченням строку дії повноважень судді. 28.09.2018 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу. Ухвалою від 02.10.2018 року справу прийнято до розгляду та розпочатопідготовче провадження у справі. 29.11.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, належно повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився, відзив на позов не надав, причини неявки суду, не повідомив. Ухвалою від 02.05.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 01.10.2013 року між ПАТ «ОТП» правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг України» та [PERSON] укладено кредитний договір №2006053694 відповідно до умов якого [PERSON] , надано кредит в сумі 20697,60 грн., з яких 18480,00 грн. на споживчі цілі, 2217,60 грн. - на придбання послуг у продавця ПАТ «Страхова компанія «СК УНІКА Життя». Кредит надано строком на 24 місяці з 01.10.08.2013 року по 01.10.2015 р., розмір процентної ставки складає 0,01 % річних. Відповідно договору відповідач взяв на себе обов`язок належним чином виконувати зобов`язання за кредитним договором, повертати кредит вчасно, сплачувати проценти за користуванням кредитом та інші платежі визначені цим договором . Згідно п. 1.4.1 кредитного договору позичальник зобов`язався повернути позивачеві суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені договором, не пізніше 01.10.2015 року. 22.12.2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна " укладено Договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до якого, ПАТ "ОТП Банк" відступив ТОВ "ОТП Факторинг Україна" право вимоги за договором №2006053694 від 01.10.2013 року, укладеним з позичальником [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, обов`язок сплачувати боргові платежі виникає за умови, що боржник отримав від однієї із сторін договору факторингу письмове повідомлення, в якому визначено грошову вимогу та фактора. 05.01.2015 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" повідомив [PERSON] що право вимоги щодо його заборгованості відступлене на їх користь відповідно до договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року, відповідач на дане повідомлення не відреагував та свої зобов`язання за кредитним договором на користь позивача не виконує, внаслідок чого, станом на 16.11.2016 року сума заборгованості становить 26931,39 грн., з яких: 19835,22 грн. залишок заборгованості за кредитом; 2,27 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7093,90 грн. комісія за обслуговування кредитом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.525 ЦК України, передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та платити проценти. Таким чином, оскільки відповідач порушив взяті на себе за договором зобов`язання та не повернув кредит, порушене право позивача на отримання належної йому суми позики та інших платежів, встановлених договором, підлягає судовому захисту. Відповідно, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Також, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536. 611, 615, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved