Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення Тячівського районного суду від 03.12.2015 р. на утримання доньки [PERSON] , [INFO] Посилається на те, що донька проживає разом з нею у найманій квартирі та знаходиться на її утриманні. Відповідач сплачує в якості аліментів 460 грв. на місяць. На даний час він працює ПП Мурінка, але яку заробітну плату він утримує їй невідомо. З часу ухвалення рішення значно зросли ціни на продукти харчування, піднялися ціни на основні життєво-необхідні товари, тому вона не в змозі забезпечити дитину всім необхідним. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у зв`язку з виїздом за кордон. Заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 03.12.2015 р. з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] Довідкою ФОП [PERSON] № 2 від 05.11.2019 р. стверджено, що [PERSON] на його підприємстві займає посаду продавця продовольчих товарів. Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама утримує та виховує доньку, наявність у відповідача постійного заробітку, відсутність на утриманні інших непрацездатних осіб та визнання ним позову. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану та в інших випадках, передбачених сімейним кодексом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, тому є підстави для задоволення позову. З приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" убачається, що з 01 липня 2019 року для дітей віком від 6-ти до 18-ти років встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2118 гривень, а з 01.12.2019 р. буде встановлено 2218 гривень. На час винесення рішення прожитковий мінімум становив 1 286 гривні. Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] як молодий, працездатний чоловік, який має можливість працювати, у змозі заробити таку суму, щоб сплачувати на утримання своєї дитини аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Згідно ст. 141 ч. 2 п. 1 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. За таких обставин,

Outcome: approved