Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

26 квітня 2018 року позивачка звернулась з позовом до відповідачів, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 38-40, 58-60) просить: 1. Поновити їй строк для звернення до суду. 2. Визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 3,38 умовних кадастрових гектарів із земель, які перебували у колективній власності КСП «Успенівське» с. Успенівка Саратського району Одеської області, за рахунок нерозподілених земель колективної власності, що придатні для обробки, розташованих на території Успенівської сільської ради Саратського району. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 04.04.1995 року вона була прийнята в члени Колективного сільськогосподарського підприємства «Успенівське», розташоване на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, звідки була звільнений за власним бажанням 07.02.1996 року. 13 листопада 1995 року КСП «Успенівське» отримало Державний акт на право колективної власності на землю. На момент видачі державного акту, позивачка була членом КСП. У вересні 2017 року позивачці стало відомо, що до Державного акту додавався Список громадян, членів КСП «Успенівське», які мають право на земельну частку (пай), до якого позивачка включена під № 1449. Однак, сертифікат на право на земельну частку (пай) вона не отримувала. 12 жовтня 2017 року позивачка звернулась до Саратської РДА із заявою про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Успенівське» на території Успенівської сільської ради. Листом № Ц-574 від 14.11.2017 року їй повідомлено про неможливість видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю бланків таких сертифікатів та рекомендовано звернутись до суду. Щодо пропуску строку давності для звернення до суду позивачка зазначає, що з вищевказаної відповіді вона дізналася, що сертифікат про право на земельну частку (пай) на її ім'я не видавався, а тому саме з цієї дати належить вести відлік строку позовної давності. Під час розгляду справи представники позивачки [PERSON] та [PERSON] підтримали позов та просили його задовольнити. Представники відповідача Саратської районної державної адміністрації Стоянова Т.А. та Бузган О.В. позов не визнали. У відзиві на позовну заяву послались на те, що позивачкою вже реалізоване право на земельну частку (пай), при приватизації землі для ведення селянського (фермерського) господарства та вона на підставі розпорядження голови Саратської РДА від 04.04.1996 року № 100 отримала державний акт серії [NUMBER] від 30.05.1996 року. Крім того, вважають, що строк для звернення до суду з даним позовом вже минув, так як сплинуло більше 20 років з моменту розпаювання земель колективної власності. Позивачка мала реальну можливість довідатися про можливе своє право на землю та звернутися з позовом в межах відповідних строків (а.с. 71-72, 105-107). Представник Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с.104). Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Куртова Д.В. позов визнала. В письмових поясненнях зазначила, що у додатку до державного акту серії [NUMBER] на право колективної власності на землю зазначена [PERSON], яка була членом КСП «Успенівське» Саратського району Одеської області, а тому має право на отримання земельної частки (паю). Визнання за позивачкою права на земельну частку (пай) розміром 3,38 умовних кадастрових гектарів повинно відбуватися за рахунок земель колишньої колективної власності КСП «Успенівське», з урахуванням розмежування повноважень органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади відповідно до вимог статей 3, 5 Закону України від 05.06.2003 № 899-ІУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (а.с. 85-88). Вислухавши представників позивачки [PERSON] та [PERSON], представників відповідача Саратської РДА Стоянову Т.А. та Бузган О.В., представника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Куртову Д.В., дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. З копії паспорту громадянина України вбачається, що [PERSON], народилася [INFO] в с. Успенівка Саратського району Одеської області (а.с.5). Згідно копії трудової книжки № [NUMBER], [PERSON] 04 квітня 1995 року була прийнята в члени КСП «Успенівське» Саратського району Одеської області на підставі протоколу № 7 від 06 квітня 1995 року. 07 лютого 1996 року була звільнена з членів КСП "Успенівське" за власним бажанням на підставі протоколу № 2 від 07..02.1996 року (а.с. 8-10). 13 листопада 1995 року КСП «Успенівське» отримало Державний акт на право колективної власності на землю. Додатком до Державного акту є Список громадян, членів КСП «Успенівське», які мають право на земельну частку (пай), в якому під номером 1449 зазначена [PERSON] (а.с. 13-15). Відповідно до викопіювання із схеми розподілу Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області вказана земельна частка (пай) [PERSON] за [NUMBER], масив 20 (а.с. 12). Відповідно довідки виконавчого комітету Успенівської сільської ради Саратського району від 25 вересня 2017 року за № 1453, [PERSON], [INFO] на території Успеновської сільської ради сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримувала. В Списку громадян, членів КСП «Успенівське» значиться під № 1449 (а.с.16). 13 жовтня 2017 року позивачка звернулась до голови Саратської РДА з заявою, в якій просила видати їй сертифікат на право на земельну частку (пай) на території Успенівської сільської ради, як члену КСП «Успенівське» на момент розпаювання та як такій, що зазначена у списку до Державного акту на право колективної власності на землю під номером 1449 (а.с.17). Листом Саратської РДА Одеської області за № Ц-574 від 14.11.2017 року позивачці було відмовлено у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю бланків сертифікатів та рекомендовано звернутися до суду для встановлення її права на земельну частку (пай) (а.с.18). Із довідки відділу у Саратському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 19.02.2018 року вбачається, що нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Одеській області становить 31167,66 грн/га (а.с.19). Відповідно до листа Успенівської сільської ради Саратського району за вих№ Ц-10 від 01.03.2010 року середній розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає 3,38 га. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 3,38 га врахований шляхом ділення переданих у колективну власність земель 5669,4 га на кількість громадян 1677, які одержали сертифікати на право на земельну частку (додатки зі схеми поділу додаються) (а.с. 130-135). Пунктом 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 8 серпня 1995 року, N 720/95, установлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Стаття 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", від 5 червня 2003 року №899-IV (із змінами та доповненнями), вказує, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 зазначеного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Судом встановлено, що [PERSON] на час передачі КСП "Успенівське" у колективну власність землі, тобто станом на 13 листопада 1995 року, була членом даного підприємства та внесена до списку членів КСП, які мають право на земельну частку (пай), але не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Частиною 4 ст.116 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. За положеннями пункту а частини 3 ст.22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування : громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Згідно державного акту серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Саратської районної державної адміністрації від 04.04.19996 року № 100 [PERSON] отримала 3,10 га землі на території Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області, призначену для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с108). Отже, позивачкою реалізовано право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства, тобто лише по одному виду використання. Тому суд відкидає посилання представника відповідача Саратської районної державної адміністрації Одеської області на те, що позивачкою вже реалізоване право на земельну частку (пай) при приватизації землі для ведення селянського (фермерського) господарства. Статтею 256 ЦПК України визначено , що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За положеннями ст.257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом установлено, що позивачка дізналася про порушення свого права лише у листопаді 2017 року з листа Саратської РДА Одеської області за № Ц-574 від 14.11.2017 року, яким їй було відмовлено у видачі сертифікату на право на земельну частку (пай), що в розумінні ч. 1 ст. 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. До суду з позовом позивачка звернулась 26 квітня 2018 року, тобто в межах строку загальної позовної давності. Посилання відповідача на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту розпаювання земель колективної власності КСП "Успенівське" є необґрунтованими, та такими що не узгоджуються з положеннями ст. 261 ЦК України. Отже, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved