Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Явченської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON], яка померла 13 лютого 2003 року. У позовній заяві зазначено, що 13 лютого 2003 року померла [PERSON], яка проживала у [INFO] та за життя набула право власності на середню земельну частку (пай) в селянській спілці "Відродження" на підставі сертифіката серія ІФ № 0040401. [PERSON]Т.В. склала заповідальне розпорядження відповідно до якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці. Однак через втрату правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) в даний час [PERSON] не має можливості оформити спадкові права в нотаріальній конторі, а тому змушена звертатися із позовом до суду. Просила позов задовольнити. [PERSON], представник [PERSON] позов підтримали повністю із підстав, які наведені у позовній заяві, у судове засідання не прибули, просили справу розглянути без їх участі, про що направили на адресу суду письмове клопотання. Представник відповідача позов визнав повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Просив справу слухати без його участі про що направив на адресу суду письмове клопотання. За ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з довідки №1007/3-08, виданої 19 жовтня 2016 року відділом держгеокадастру у Рогатинському районі Івано-Франківської області, [PERSON] набула право на середню земельну частку (пай) в селянській спілці "Відродження" згідно сертифіката серія ІФ № 0040401, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів по Явченській сільській раді за № 401. Середня земельна частка (пай) по Явченській сільській раді становить 1,72 га, вартість земельної частки (паю) з врахуванням коефіцієнту індексації становить 54 373,80 грн. Згідно довідки № 95 від 11 квітня 2013 року, виданої виконавчим комітетом Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області [PERSON] дійсно набувала права на середню земельну ділянку (пай) по Явченській сільській раді площею 1,4217 га, про що їй було видано сертифікат № 0040401. Відповідно до заповіту, посвідченого 04 серпня 1993 року у виконавчому комітеті Явченської сільської ради [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не заключалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона по закону матиме право, заповіла [PERSON]. Заповіт не змінений і не відмінений. [PERSON] померла 13 лютого 2003 року в с.Йосипівка Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-НМ № 137548, виданим 14 лютого 2003 року Явченською сільською радою. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-НМ № 117838, виданого 21 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] одружились 21 вересня 2004 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище Романів. Державним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу 25 жовтня 2016 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у селянській спілці "Відродження" відмовлено через втрату правовстановлюючих документів. У постанові державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначено, що крім [PERSON], яка має право на спадкування відповідно до заповіту після смерті [PERSON] інших спадкоємців немає. У газеті Голос опілля № 32 від 20 серпня 2016 року опубліковано оголошення про втрату сертифіката про право власності на земельну частку (пай) серії ІФ № 0040401, виданого на підставі рішення Рогатинської РДА № 302 від 18.10.1999 року на імя [PERSON]. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного субєктивного земельного права, субєктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити за [PERSON], [INFO], жителькою [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] слід визнати право власності на земельну частку (пай) площею 1,4217 га, яка розташована на території Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, яка на день смерті на підставі сертифіката ІФ № 0040401, який був зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів по Явченській сільській раді за № 401 належала [PERSON], яка померла 13 лютого 2003 року.

Outcome: approved