Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

позивач Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії -Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" 26 вересня 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки № [NUMBER] від 08 лютого 2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 5400,00 гривень зі сплатою 10,5 відсотків за користування кредитом на рік , в подальшому було збільшено кредитний ліміт до 10 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії платіжної картки. Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії -Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 22 серпня 2016 року складає 6646,13 гривень. Представник позивача Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії -Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" не з'явився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи його було повідомлено належним чином судовою повісткою, заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності не надав. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що 08.02.2013 року між [PERSON] та АТ "Ощадбанк" укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки № [NUMBER], відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 5 400,00 гривень, в подальшому кредитний ліміт було збільшено до 10 000,00 грн. зі сплатою 10,5 відсотків за користування кредитом на рік з кінцевим терміном повернення року (а.с. 4-6). Згідно п.3.3. кредитного договору клієнт зобов'язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з договором (а.с.4 зв.б). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за крединтим договором № [NUMBER] від 08.02.2013 року, враховуючи право публічного акціонерного товариства "Державний ощадний бвнк України" в особі філії-Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 6646,13 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 4979,83 гривень; - відсотки за кредитом складають - 903,86 гривень; -інфляційне збільшення заборгованості - 565,87 гривень; - три проценти річних - 196, 57 гривень. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки позичальник [PERSON] порушив строки платежів за зобов'язаннями, як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 26 вересня 2016 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинен відповідно до ст. 625 ЦК України сплатити позивачу інфляційне збільшення заборгованості - 565,87 грн. та три проценти річних від простроченої суми, яка на час розгляду справи судом складає 196,57 гривень. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 22 серпня 2016 року мав прострочену заборгованість за кредитом - 6646,13 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 4979,83 гривень; - відсотки за кредитом складають - 903,86 гривень; -інфляційне збільшення заборгованості - 565,87 гривень; - три проценти річних - 196, 57 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відповідач порушив умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором № [NUMBER] від 08 лютого 2013 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 6646,13 гривень. Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам, неустойки (штрафу) у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню. Таким чином, позов задоволено шляхом стягнення суми заборгованості, процентів, інфляційного збільшення суми боргу та трьох процентів річних з відповідача в сумі 6646,13 грн. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом та пені підлягають задоволенню на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України. Таким чином, оскільки, позов задоволено, то треба стягнути у примусовому порядку суму заборгованості, процентів, інфляційного збільшення боргу та трьох процентів річних з відповідача. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі - 1378 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 6646,13 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1378 гривень, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON] .

Outcome: approved