Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Директор Навчально-виховного комплексу "Міжнародний ліцей Міжрегіональної академії управління персоналом" Павленко Олена Петрівна звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованостей за контрактами про надання освітніх послуг. В судове засідання представник позивача не з?явився, від директора ліцею поступила заява про розгляд справи без участі представника позивача. Із позовних вимог видно, що 23 серпня 2018 року між НВК "Міжнародний ліцей Міжрегіональної академії управління персоналом" та [PERSON] було укладено контракт №722 та контракт №723 про надання освітніх послуг у сфері освіти. Предметом Контракту №722 було платне навчання та виховання дитини відповідачки [PERSON] у молодшій дошкільній групі за денною формою навчання в режимі «школи повного дня». Предметом Контракту №723 було платне навчання та виховання дитини відповідачки [PERSON] у старшій групі за денною формою навчання в режимі «школи повного дня». Згідно пунктів 2.2., 3.3. та 3.6. Контракту № 722 та Контракту № 723 відповідачка взяла на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за навчання, що становить 10000 грн. за кожен місяць навчання. При цьому, відповідачці за контрактом №722 була надана знижка у розмірі 30% (у період з вересня по листопад), а за контрактом №723 - знижка у розмірі 30% (у період з вересня по листопад) та 20% (у період з грудня по червень). Протягом всього періоду навчання (10 місяців з 01.09.2018 року по 30.06.2019 року) відповідачка повинна була сплатити за Контрактом № 722 та Контрактом № 723 на рахунок позивача суму в розмірі 168 000,00 грн. Однак, відповідачка порушила свої зобов`язання за вказаними контрактами, оплативши навчання учнів з порушенням строків та лише частково - в розмірі по 50000,00 грн. по кожному з контрактів. Оплата навчання за квітень, травень та червень 2019 року нею взагалі не здійснювалась. З метою досудового врегулювання спору, 04 жовтня 2019 року відповідачці були направлені Претензії № 54 та № 56 про сплату заборгованостей за контрактами № 722 та № 723 про надання освітніх послуг, проте, нею не було здійснено жодних дій для позасудового врегулювання спору. Відповідачка [PERSON] , яка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила та відзив на позовну заяву не подавала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. У відповідності до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. При цьому, поняття та види договору передбачені статтею 626 ЦК України. Зокрема, даною нормою передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. В той же час, до спірних правовідносин слід також застосовувати і положення ч.1 ст. 901 ЦК України, відповідно до вимог якої за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Як видно із копії контракту № 722 та копії контракту № 723, 23 серпня 2018 року НВК "Міжнародний ліцей Міжрегіональної академії управління персоналом" в особі директора Павленко О.П . та [PERSON] уклали контракт про надання освітніх послуг у сфері освіти (а.с.18-20, 21-23). Предметом контракту №722 було платне навчання та виховання дитини відповідачки [PERSON] у молодшій дошкільній групі за денною формою навчання в режимі «школи повного дня». Предметом Контракту №723 було платне навчання та виховання дитини відповідачки [PERSON] у старшій групі за денною формою навчання в режимі «школи повного дня». Тобто, сторони уклали двосторонній договір, згідно якого, кожна сторона була наділена як правами, так і обов?язками. Згідно пунктів 2.2., 3.3. та 3.6. Контракту № 722 та № 723 відповідачка взяла на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за навчання. Вартість навчання (з урахуванням харчування) за один місяць становить 10000 грн. Порядок оплати визначається батьками (місяць/семестр/навчальний рік). Термін навчання дитини становить 10 місяців, навчання триває з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2019 року (п.п. 3.1, 3.2 Контракту). Відповідачкою було частково виконано умови контрактів, так як нею було здійснено оплату в розмірі по 7000 грн. за навчання кожної дитини за місяці вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, на загальну суму 56000 грн., що стверджується копіями платіжних доручень (а.с.27-34). А також було проведено оплату за навчання двох дітей без зазначення місяців на загальну суму 44000 грн., що стверджується копіями платіжних доручень (а.с.35-38). Тобто, відповідачкою було здійснено оплату за навчання дітей у НВК "Міжнародний ліцей МАУП" на загальну суму 100 000 грн. При цьому, як зазначено у позовній заяві, відповідачці за контрактом №722 була надана знижка у розмірі 30% (у період з вересня по листопад), а за контрактом №723 - знижка у розмірі 30% (у період з вересня по листопад) та 20% (у період з грудня по червень). І за навчання дітей протягом вищевказаного періоду вона повинна була сплатити за обома контрактами суму в розмірі 168 000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, як видно із матеріалів справи, відповідач, відповідачка не виконала в повному обсязі взяті на себе зобов?язання, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 70990,28 грн. Зокрема, як видно із розрахунку заборгованості наданої позивачем (а.с.7-17), заборгованість за надання освітніх послуг у сфері освіти за контрактом № 722 від 23.08.2018 року становить: 41000 грн. - основного боргу, 839,53 грн. - інфляційних витрат, 894,47 грн. - 3% річних, а за контрактом № 723 від 23.08.2018 року: 27000 грн. - основного боргу, 621,23 грн. - інфляційних витрат, 626,68 грн. - 3% річних. Таким чином, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову в повному об"ємі, а також стягнення судових витрат, понесених позивачем. Зокрема, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, із відповідачки слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1921 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 526, 625, 901 ЦК України, та

Outcome: approved