Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що є власником земельної ділянки, яку успадкував від померлої [INFO] [PERSON] , яка за життя передала дану земельну ділянку в оренду відповідачу за договором оренди від 01 березня 2014 року. Позивач вказав, що строк дії договору оренди закінчився 01 березня 2019 року, однак, відповідач не повертає земельну ділянку та продовжує нею користуватися. У зв`язку з наведеним, позивач, змінивши у процесі розгляду справи предмет позову (а.с. 57-58), просить суд припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження земельної ділянки площею 1,8391 га, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вересівська сільська рада, кадастровий номер 1822081200:01:000:0265, відповідно договору оренди землі № 35, який укладено між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Юніверсал." 01 березня 2014 року, № запису 30068559, дата державної реєстрації договору 14.07.2014 року. Відповідач подав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позову, оскільки ТОВ "АГРО-Юніверсал." не користується спірною земельною ділянкою у зв`язку із закінченням договору оренди землі (а.с. 53-55). В процесі розгляду справи позивач [PERSON] також просив суд зодовольнити позовні вимоги. Під час розгляду справи представник відповідача Захарченко В. П. зазначив, що йому не відомо про існування додаткової угоди від 06 грудня 2016 року до договору оренди землі від 01.03.2014 року, на підставі якої до реєстру внесено запис про наявність речового права відповідача на земельну ділянку позивача. Вказав, що до даного договору оренди землі №35 від 01 березня 2014 року жодна додаткова угода не укладалась. У судове засідання 23 жовтня 2020 року з`явився представник позивача [PERSON] , який підтримав позовну заяву із зазначених у ній підстав. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 187). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору оренди землі № 35 від 01 березня 2014 року [PERSON] передала ТОВ "Агро-Юніверсал." в оренду земельну ділянку площею 1,8391 га, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вересівська сільська рада, кадастровий номер 1822081200:01:000:0265, строком на 5 років з моменту державної реєстрації права оренди (а.с. 73-75). [INFO] [PERSON] померла. 30 січня 2019 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після [PERSON] на земельну ділянку площею 1,8391 га, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вересівська сільська рада, кадастровий номер 1822081200:01:000:0265 (а.с. 6). Позивач 18 лютого 2019 року та 29 червня 2019 року надсилав відповідачу повідомлення про припинення договору оренди спірної земельної ділянки (а.с. 9-10). 18 лютого 2020 року позивач звернувся до Житомирської міської ради із заявою, якою просив виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право ТОВ "Агро-Юніверсал." оренди земельної ділянки площею 1,8391 га, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Вересівська сільська рада, кадастровий номер 1822081200:01:000:0265 (а.с. 61). Листом від 25 лютого 2020 року Виконавчий комітет Житомирської міської ради повідомив позивача про порядок проведення державним реєстратором реєстраційних дій (а.с. 59-60). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Правовідносини, пов`язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією на час вчинення відповідачем оскаржуваних дій регулювалися Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (надалі - Закон №161), Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 № 1952-IV (надалі - Закон №1952). У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону №161, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки, як передбачено ч. 5 ст. 6 цього Закону підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Вказана норма повністю кореспондується з приписами п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону №1952. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації згідно з ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України). Аналізуючи вищевказані норми суд дійшов висновку, що право особи на оренду земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації відповідного права на підставі договору оренди землі. Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону №1952 передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (абз. 1 ч. 1 ст. 792 ЦК України). У разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця (ч. 1 ст. 770 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Частиною 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Пунктом 7.1. договору оренди землі № 35 від 01 березня 2014 року передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Повернення здійснюється за актом примання-передачі земельної ділянки, що є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 73). Згідно з п. 12.1. договору оренди землі № 35 від 01 березня 2014 року зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо змін умов договору спір розв`язується у судовому порядку (а.с. 74). За змістом п. 12.2. договору оренди землі № 35 від 01 березня 2014 року дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено (а.с. 74). Відповідно до п. 12.6. договору оренди землі № 35 від 01 березня 2014 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору (а.с. 75). Як зазначає позивач, укладений між [PERSON] та ТОВ Агро-Юніверсал." договір оренди землі № 35 від 01 березня 2014 року припинив свою дію 01 березня 2019 року. Разом тим, як убачається з наданих суду електронних копій документів долучених реєстраційних дій (на паперових носіях) реєстраційної справи № 1753869918220 (а.с. 173-184), 06 грудня 2016 року [PERSON] та ТОВ "Агро-Юніверсал." уклали додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 01 березня 2014 року № 35 (а.с. 183), якою змінили строк його дії, зазначивши, що він дійсний до 14 липня 2031 року. Вказана додаткова угода була зареєстрована у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень 14 липня 2017 року за № 6365624 (а.с. 184). Отже, договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ТОВ Агро-Юніверсал." наразі не є припиненим. Сторони у процесі розгляду справи зазначили, що вказана додаткова угода не укладалася, разом з тим, сторони не надали доказів для спростування презумпції правомірності вказаного правочину, встановленої ст. 204 ЦК України. З огляду на чинність зазначеної додаткової угоди, якою продовжено строк оренди спірної земельної ділянки до 14 липня 2031 року, суд наразі не вбачає порушення відповідачем прав позивача, у зв`язку з чим вважає за потрібне відмовити в задоволенні позову. Одночасно суд зауважує, що за змістом ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" проведення державної реєстрації припинення права оренди відповідача може бути здійснено у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію цього права, у разі визнання додаткової угоди недійсною або скасування державної реєстрації права оренди. Також суд зазначає, що сторони за відсутності бажання продовжувати орендні відносини вправі розірвати договір оренди.

Outcome: dismissed