Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення Тячівського районного суду від 18.03.2014 р. на утримання доньки [PERSON] [INFO] Посилається на те, що аліментів, які сплачує відповідач не достатньо для нормального харчування, створення умов для всебічного розвитку та на лікування дитини. Вона ніде не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною від другого шлюбу. Забезпечувати матеріально доньку їй допомагає теперішній чоловік. Окрім того, з часу ухвалення рішення суду істотно зріс рівень цін на продукти харчування, одяг та ліки. З кожним роком витрати на дитину збільшуються з врахуванням її віку. Відповідач працює без реєстрації, зараз займається перевезенням пасажирів. Він також перебуває у шлюбі з іншою жінкою і у них є неповнолітня дитина. Відповідач у судове засідання не з'явився і не повідомив суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 11.03.2014 р. шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Тячівського районного суду від 18.03.2014 р. з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 600 грв. щомісячно. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов та довідки Вільховецької сільської ради на утриманні у [PERSON] знаходиться донька [PERSON] [INFO] Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану та в інших випадках, передбачених сімейним кодексом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, тому є підстави для часткового задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка сама виховує малолітню доньку, не працює у звязку із доглядом за дитиною від другого шлюбу, наявність у відповідача на утриманні неповнолітньої дитини від іншого шлюбу, і приходить до висновку, що [PERSON], як молодий, працездатний чоловік, у змозі працювати та заробити таку суму, щоб сплачувати на утримання своєї доньки 1200 грв. на місяць. Суд вважає, що така сума не є ні надмірною, ні непомірною для відповідача, так як вона складається лише із 40 грв. на день. Згідно закону «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років із травня по 30-го листопада становить 1777 грв., а із 01 грудня - 1860 грв. Отже сума аліментів яку суд стягує із [PERSON] не на багато перевищує половину прожиткового мінімуму, яку згідно з законом зобовязаний забезпечити дитині один із батьків. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати 2000 гривень щомісячно позивачка суду не надала. У відповідності ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. За таких обставин,

Outcome: partial