Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

30.10.2015 позивач Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №30332016379БН/2012-10 від 24.10.2012 року у сумі 43 121,00 грн. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 24.10.2012 між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №30332016379БН/2012-10 від 24.10.2012 року, відповідно до умов якого банк відкрив поточний рахунок з лімітом кредитної лінії для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту у розмірі не більше 100 000 грн., строком до 30.09.2014 р., процентна ставка - 28% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Заборгованість на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" відповідач не повернув і на даний час ухиляється від її повернення, що згідно умов договору надає банку право вимагати погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів, пені в судовому порядку. Претензія про погашення заборгованості за кредитним договором, направлена банком відповідачеві, залишена ним без задоволення. Станом на 14.09.2015 р. [PERSON] має заборгованість за кредитом в розмірі 43 121,00 грн., з яких: 2 334,04 грн. прострочена заборгованість за процентами; 28 068,88 грн. - прострочена заборгованість за Кредитним (основного боргу); 150,72 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 12 567,36 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність представника АТ «Укрексімбанк», позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає на тимчасово окупованій території України - в Автономній Республіці Крим, у зв'язку з чим доказами про отримання ним повісток про судовий виклик суд не володіє, проте враховуючи вжиття судом усіх передбачених законом заходів з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, суд вважає його належним чином повідомленим і за згоди позивача ухвалив розглядати справу у відсутності відповідача в заочному порядку на підставі наявних матеріалів. Вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не встановлено положеннями про кредит параграфу 2 вказаної глави і не випливає із суті кредитного договору. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статті 1049 ЦК, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі частини 2 статті 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності зі ст.ст. 525, 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та сплата неустойки. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24.10.2012 між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №30332016379БН/2012-10 від 24.10.2012 року, відповідно до умов якого банк відкрив поточний рахунок з лімітом кредитної лінії для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту у розмірі не більше 100 000 грн., строком до 30.09.2014 р., процентна ставка - 28% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути банку кредит у сумі та строки, згідно з умовами договору. Згідно з п. 4.1. ст. 4 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються позивачем щомісяця, а саме в останній робочий день кожного місяця та в дату припинення дії кредитної лінії, починаючи з дня, наступного за днем видачі кредиту по останній робочий день місяця (включно), а у місяця, в якому настане термін, визначений п. 2.2 кредитного договору, по дату припинення дії кредитної лінії (включно). У відповідності до пункту 2.3 ст. 2 та підпункту 7.2.4 пункту 7.2 ст. 7 кредитного договору, відповідач зобов'язався: сплачувати щомісяця позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 28% річних, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" свої зобов'язання за договором виконував належним чином, здійснюючи кредитування карткового рахунку відповідача. Відповідач користувався можливістю отримання кредиту по банківській карті, здійснюючи розрахункові операції в межах кредитного ліміту. У результаті невнесення [PERSON] у встановлені строки платежів в рахунок погашення кредиту, станом на 14.09.2015 р. [PERSON] має заборгованість за кредитом в розмірі 43 121,00 грн., з яких: 2 334,04 грн. прострочена заборгованість за процентами; 28 068,88 грн. - прострочена заборгованість за Кредитним (основного боргу); 150,72 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 12 567,36 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитним. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, складений позивачем, перевірений судом, є вірним і складеним у відповідності з умовами договору. Доказів, які достовірно підтверджують оплату кредиту і іншу суму заборгованості, квитанцій по оплаті [PERSON] суду не надано. За таких обставин, враховуючи, що зобов'язання за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №30332016379БН/2012-10 від 24.10.2012 року відповідачем належним чином не виконуються, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ "Державний експортно-імпорнтй банк України" і стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 43 121,00 грн. В силу вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1218,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved