Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму матеріального збитку у розмірі 192 887,39 гривень, моральну шкоду у розмирі 8 000 гривень, вартість складання звіту про розмір матеріального збитку у розмирі 800 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 березня 2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів легкового автомобілю MAZDA3, д.р.н. [NUMBER] та легкового автомобілю RENAULT MASTER, д.р.н. [NUMBER]. ДТП відбулась в результаті порушення водієм транспортного засобу MAZDA3, д.р.н. [NUMBER] [PERSON] Правил дорожнього руху, що підтверджується довідкою МВС України від 13.05.2014 року № 7X1271. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю RENAULT MASTER, д.р.н. [NUMBER] завдано механічних пошкоджень. Перелік механічних пошкоджень зафіксований у довідці ДАІ. У зв'язку з тим, що автомобіль RENAULT MASTER, д.р.н. [NUMBER] належить позивачці на праві власності, їй було завдано матеріальну шкоду. Вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT MASTER, д.р.н. [NUMBER] відповідно до висновку про оцінку вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу №21-07\\14 від 21.07.2014 року складає 242 387,39 гривень 39 коп. Крім того, вона була змушена сплатити вартість складання звіту про розмір матеріального збитку у розмірі 800 гривень, що підтверджується оригіналом договору на проведення оцінки та актом виконаних робіт. Страхова компанія сплатила їй страхове відшкодування у розмірі 49500,00 гривень. Отже різниця між розміром нанесеної матеріальної шкоди та страховою виплатою складає: 242 387, 39 - 49 500,00 = 192 887,39 гривень, а тому саме цю суму, на її думку, слід стягнути з відповідачів. У зв'язку із перенесеним шоком, а також у зв'язку із неможливістю використання власного транспортного засобу, відсутністю коштів на ремонт транспортного засобу, що порушило уклад її привичного життя, вважає, що їй також було нанесено моральну шкоду у розмірі 8000,00 грн. Відповідачі добровільно компенсувати їй завдану шкоду відмовляються, тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, позивач надала до суду заяву, в якій просила суд слухати справу за її відсутністю та надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому згідно з ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2014 року біля 06:00 год. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Мазда», реєстраційний номер [NUMBER], рухався по автодорозі Київ-Одеса та в районі 447 км + 500 м, в порушення п. 2.3-Б Правил дорожнього руху, заснув за кермом та допустив зіткнення із автомобілем марки "Рено", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Суддею Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І. 15 травня 2014 року винесено постанову, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень (а.с.70). Згідно з матеріалами справи, в результаті зазначеного ДТП автомобілю "Рено", реєстраційний номер [NUMBER], що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 16), завдано механічних пошкоджень. Судом встановлено, що на момент ДТП цивільна-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» (поліс №АС/4773885) (а.с.76). Відповідно до полісу № АС/4773885 ліміт матеріальної відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого складає 50000,00 грн., розмір франшизи - 500,00 грн. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент укладення договору страхування) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого. Зазначені страхові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика, з урахуванням умов, зазначених у пункті 19.1 статті 19 цього Закону. До договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та виплат страхового відшкодування за цими договорами застосовуються норми щодо ліміту відповідальності страховика, які діяли на дату укладення договору. Відповідно до п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Максимальні розміри страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, у разі спрощеного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди (так званий Європротокол) затверджено розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 "Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України". Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Рено», реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до висновку про оцінку вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу №21-07\\14 від 21.07.2014 року складає 242 387,39 гривень (а.с. 22-61). За проведення вказаної оцінки позивачем сплачено 800 грн. 22 липня 2014 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», визнавши вказану ДТП страховим випадком, сплатила [PERSON] страхове відшкодування з урахуванням визначеної договором страхування франшизи у розмірі 49500,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, судом встановлено, що страховиком було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49500,00 грн., що й передбачено законодавчим актом у сфері страхування, проте фактичний розмір завданої шкоди становить 242387,39 грн., який підтверджується належними та допустимими доказами, і позивач має право вимагати від винної у ДТП особи, відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (242387,39 грн. - 49500,00 грн. = 192887,39 грн.). Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України) (абз. 1, 2 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»). Враховуючи вищевикладене, у контексті ст.1194 ЦК України, [PERSON], як винна у ДТП особа, повинен нести майнову відповідальність у розмірі 192887,39 грн., а тому позов в частині вимог до [PERSON], як власника автомобіля марки «Мазда», реєстраційний номер [NUMBER], задоволенню не підлягає. Щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач не довела суду факт заподіяння їй страждань або втрат немайнового характеру, не обґрунтувала з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Враховуючи викладене, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Outcome: partial