Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь депозитний вклад в сумі 15 426,00 дол. США. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.09.2014 року між ПАТ "Імексбанк" в особі структурного підрозділу-Житомирського відділення № 311 та позивачем був укладений договір № [NUMBER] про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, відповідно до якого позивач передав відповідачу на депозит 15 426,00 дол. США строком до 11.12.2014 року під 9,5 % річних. Позивач вказує, що 09.12.2014 року письмово звернувся до банку з вимогою про виплату вкладу у звязку із відмовою від продовження строку депозитного договору. Всупереч умов договору відповідач зобовязання щодо повернення депозитних коштів та відсотків не виконав. Позивач в судове засідання не зявився, однак від його представника [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст.ст. 158, 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.09.2014 року між ПАТ "Імексбанк" в особі Житомирського відділення № 311 та [PERSON] був укладений договір № [NUMBER] про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, відповідно до якого позивач передав відповідачу в якості вкладу грошову суму в розмірі 11 570,00 дол. США строком до 11.12.2014 року, із процентною ставкою 9,5 % річних. 09.12.2014 року позивач звернувся до банку з письмовою заявою, в якій вимагав повернути вклад у звязку із відмовою від продовження строку депозитного договору. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10.09.2014 року становить 15 426,00 дол. США, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частиною першою статті 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.1 статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частини 5 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 року № 50 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 прийнято рішення № 16 про запровадження з 27.01.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Імексбанк". Відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 р. № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІМЕКСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 р. № 105, «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» [PERSON] строком на 1 рік з 27 травня 2015 р. до 26 травня 2016 р. включно. Суд вважає, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню окремі положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема ст. 36 Закону, оскільки позивач [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про повернення вкладу 09 грудня 2014 року, до суду із позовом 15.12.2014, а введення тимчасової адміністрації відбулося 27.01.2015 відповідно до постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 року № 50. Таким чином, строк виконання зобов'язань за договором № [NUMBER] від 09.09.2014 закінчився ще до початку введення в банк тимчасової адміністрації, а тому норми ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не підлягають застосуванню до виниклих правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про повернення суми депозитного вкладу з відсотками в сумі 15 426,00 дол. США є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У звязку із тим, що банківський вклад відкритий в іноземній валюті, стягненню підлягають грошові кошти у валюті відкриття даного депозитного вкладу. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved