Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення Тячівського районного суду від 22.11.2010 р. на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який навчається у ТОВ Медичний коледж «Монада» у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грв. Посилається на те, що визначений рішенням суду розмір аліментів є недостатнім навіть для мінімального забезпечення дитини та не становить навіть половини прожиткового мінімуму. На час звернення до суду її матеріальне становище погіршилося, оскільки вона несе всі витрати самостійно, відповідач у добровільному порядку відмовляється збільшити розмір аліментів. Витрати на утримання дітей значно зросли з моменту ухвалення рішення. Вона змушена шукати тимчасовий заробіток, так як не працевлаштована. Для забезпечення нормального розвитку дітей, підтримання належних умов їхнього проживання необхідно збільшити розмір стягуваних аліментів на молодшого сина та примусово стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина, який навчається. Відповідач офіційно не працевлаштований, періодично виїздить на заробітки, аліменти нікому не платить, стягнення за іншими виконавчими документами не проводиться. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 22.11.2010 р. з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 700 гривень щомісячно. Довідкою № 15 від 30.01.2020 р. стверджено, що [PERSON] , 2003 р.н., дійсно навчається в Хустському технічному коледжі ТСО України І рівня акредитації, стаціонарно за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія», терміном навчання з 01.09.2019 р. по 30.06.202 р. Згідно із ст. 8 ч. 1Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Відповідно до ст. 184 ч. 1 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану та в інших випадках, передбачених сімейним кодексом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, тому є підстави для часткового задоволення позову. Крім того з приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" убачається, що з 1 липня 2020 року для дітей віком від 6-ти до 18 років встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2318 грв. На час ухвалення судом рішення, 22.11.2010 р., прожитковий мінімум для дітей віком 6-ти до 18 років встановлено 776 грв. Суд також враховує, що середня заробітна плата в Україні в листопаді 2010 року становила 2353 грв., а по Закарпатській області - 1918 гривень. На даний час середня заробітна плата становить 11804 гривень та 10244 гривні відповідно. Мінімальна заробітна плата у листопаді 2010 році складала 907 гривень, а у 2020 році - 4723 гривні. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, а також норми ст. 182 ч. 2 СК України згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] як молодий, працездатний чоловік, який має можливість працювати, у тому числі й за кордоном, у змозі заробити таку суму, щоб сплачувати на утримання свого сина [PERSON] по 1500 грв. на місяць. Доказів того, що відповідає спроможний сплачувати по 2500 гривень позивачка суду не надала. Спільний син сторін [PERSON] , 2001 р.н., дійсно навчається в Хустській філії ТОВ Медичний коледж «МОНАДА» на ІІ курсі відділення «Стоматологія ортопедична», терміном навчання з 01.09.2019 р. по 05.07.2021 р., на платній основі, що стверджується довідкою ТОВ Медичний коледж «МОНАДА» № 34 від 30.01.2020 р. Відповідно до ст.ст. 198, 199 ч.ч. 1, 2 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Абзацом 4 п. 15 та п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. звернуто увагу суддів на те, що стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у платника аліментів непрацездатних дружини, дітей, а також відсутність відомостей про неможливість надання ним матеріальної допомоги дитині. Таким чином, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1500 грв. щомісячно. Відповідно до ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд вважає за необхідне, стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання. Згідно ст. 141 ч. 2 п. 1 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. За таких обставин,

Outcome: partial