Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

23.06.2018 позивач звернувся до суду з позовом, та з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 5792,83 грн. та судові витрати в розмірі 1782,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. ОСББ "Шепелівський маєток" є балансоутримувачем та здійснює утримання та обслуговування даного будинку. Також зазначає, що 25.04.2009 між ОСББ "Шепелівський маєток" та [PERSON] було укладено договір відносин власників житлових та нежитлових приміщень та управителя № 59. Проте відповідач не виконує свої договірні зобов`язання, внаслідок чого утворилась зазначена заборгованість за житлово - комунальні послуги. З урахуванням вищенаведеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити. 23.06.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 25.06.2018 позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. 20.08.2018 позивач надіслав виправлену позовну заяву. Ухвалою суду від 27.08.2018 було відкрите спрощене позовне провадження. Відповідачам було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Відзив на позовну заяву відповідачами не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що на підставі ордеру на житлове приміщення №03817 від 25.03.2009, виданого Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією, [PERSON] було надано право на зайняття жилого приміщення, а саме квартири [ADDRESS] з сім`єю у складі чотирьох осбі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6-7). За змістом ст. 58 ЖК Української РСР ордер виданий громадянинові на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Статтею 61 ЖК Української РСР встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно до ст. 64 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до п.1 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.19 Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має обов'язок сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що 25.04.2009 між ОСББ "Шепелівський маєток" та [PERSON] було укладено договір відносин власників житлових та нежитлових приміщень та управителя № 59.(а.с.8-11). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачам як власникам квартири. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки. З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідачів станом на 01.04.2018 утворилася заборгованість з житлово - комунальні послуги в розмірі 5792,83 грн. (а.с. 30-32). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 5792,83 грн. Доказів неотримання чи несвоєчасного (або не в повному обсязі) отримання відповідачами житлово-комунальних послуг в спірний період, порядку нарахування вказаної вище заборгованості, суду надано не було. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, позов Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шепелівський маєток" підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 445,50 грн. з кожного.

Outcome: approved