Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

У квітні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15 жовтня 2003 року по 09 січня 2020 року, включно, вона працювала на посаді бухгалтера І категорії філії "Снігурівський райавтодор" ДП "Миколаївський облавтодор". 09 січня 2020 року вона була звільнена з підприємства за згодою сторін. У період роботи з 01 вересня 2019 року по 09 січня 2020 року відповідачем їй була нарахована, але не виплачена заробітна плата в розмірі 40970,72 грн. Посилаючись на те, що станом на 30 квітня 2020 року заборгованість не погашена, просить стягнути вказану суму у судовому порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Відзив на позов не надійшов. Представник третьої особи згідно поданої ним заяви також просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 4 та 7 статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в трудових відносинах з Дочірнім підприємством "Миколаївський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з 15 жовтня 2003 року по 09 січня 2020 року та працювала на посаді бухгалтера І категорії філії "Снігурівський райавтодор" ДП "Миколаївський облавтодор". 09 січня 2020 року [PERSON] звільнена на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, згідно записів її трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно довідки № 41 від 11 червня 2020 року філії "Снігурівський райавтодор" ДП "Миколаївський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" заборгованість із заробітної плати [PERSON] з вересня 2019 по січень 2020 року склала 40970,72 грн. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами (стаття 94 Кодексу законів про працю України). Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Строки виплати заробітної плати визначено статтею 115 Кодексу законів про працю України. Зокрема, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Поважності причин невиплати позивачці при звільненні всіх сум, що належать їй, зокрема заборгованої заробітної плати, відповідачем суду не надано. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 цієї статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач позовну заяву з додатками отримав, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Як встановлено судом, остаточний розрахунок з [PERSON] при звільненні зроблений не був, заборгованість по заробітній платі їй не виплачена й на день розгляду справи судом. Оскільки позивачкою належними доказами доведено порушення відповідачем вимог трудового законодавства щодо невиплати заробітної плати при звільненні у заявленому розмірі, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць, у відповідності до вимог п. 2. ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання. На підставі п. 1 ч. 1ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" позивачку звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заробітної плати, а тому в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 840,80 грн., необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved