Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини на кожну дитину із заробітку чи іншого доходу відповідача, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для відповідного віку цих дітей, починаючи з дня пред"явлення даного позову і до досягнення повноліття дочкою [PERSON], тобто по [INFO] року та досягнення повноліття сином [PERSON], тобто по [INFO] року. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне їх життя не склалось і з кінця лютого 2012 року вони проживають окремо. Діти проживають і перебувають на утриманні позивача, відповідач не здійснює матеріальне забезпечення малолітніх дітей. В зв"язку з чим позивач вимушена звернутись до суду. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Суду надана заява [PERSON] про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач був повідомлений за місцем реєстрації його проживання, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с. 19, 22, 27). Особа вважається повідомленою за місцем реєстрації її проживання і в тому разі, якщо вона відсутня за такою адресою. За таких підстав, за письмової згоди позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 15 серпня 2012 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.08.2012 року (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.12.2012 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.07.2015 року, відповідач є батьком дітей, а тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей (а.с. 7, 8). В даний час батьки проживають окремо. Дитина проживає зі своєю матір'ю [PERSON] (а.с. 9). Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Таким чином, на підставі вищезазначених норм права, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині зменшення частки (доходу). Враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини, позивача та відповідача по справі, суд вважає, що належить стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 05 липня 2016 року і до повноліття доньки [PERSON], тобто до [INFO] року включно, а потім в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO] року включно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: partial