Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 березня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 31. В шлюбі у подружжя [INFO] народилась дочка [PERSON] . Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що протягом останніх років подружні відносини не складаються, між нею та чоловіком зникло порозуміння, повага одне до одного, часто виникають сварки, в ході яких [PERSON] навіть дозволяв собі застосовувати до неї фізичну силу. Він занедбав свої обов`язки в сім`ї, неналежно ставиться до неї, не цінує її як дружину. Як виявилось, у неї та відповідача різні життєві цінності, сім`я не становить для нього цінності, не є важливою. Фактично тривалий час кожен з них живе окремим життя та власними інтересами, шлюб існує формально, подружніх відносин не підтримують. Зазначає, що примирення з [PERSON] неможливе, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дитини. Після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дошлюбне. Судові витрати позивачка просить покласти на відповідача. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. 16 жовтня 2020 року позивачка подала до канцелярії суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 05 листопада 2020 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] , в якій останній просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач погодився на розірвання шлюбу, позов визнав, підстав для відмови у прийнятті визнання позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задовольнити. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 31 березня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 31, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 3). В шлюбі у подружжя [INFO] народилась дочка [PERSON] (а.с. 5). Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З вказаних положень закону вбачається, що однією з засад шлюбу є його добровільність. При чому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. З огляду на взаємини, які склались та існують між позивачкою і відповідачем, враховуючи те, що фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально, жодна зі сторін не бажає примирення та збереження шлюбу, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже позивачці після розірвання шлюбу слід відновити дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею витрати на сплату судового збору в розмірі 840 грн 80 к. На підставі викладеного,

Outcome: approved