Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

У грудні 2016 року Київський міський центр зайнятості звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з заявою до [PERSON] про стягнення боргу. Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що у Святошинському районному центрі зайнятості Київського міського центру зайнятості 22.03.2016 зареєструвалась, як така, що шукає роботу [PERSON]. В той же день він подав до РЦЗ заяву про надання статусу безробітного в якій зокрема повідомив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, був ознайомлений з правилами та обов"язками зареєстрованого безробітного. Наказом РЦЗ від 29.03.2016 року № НТ160329, відповідно до ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення"відповідачу наданий статус безробітного з 29.03.2016 року. Наказом РЦЗ від 05.04.2016 року № НТ160405, відповідно до ст. 22, 23 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 05.04.2016 року. Наказом РЦЗ від 21.10.2016 року № НТ161021, відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю 08.09.2016 року та припинено реєстрацію з 21.10.2016 року. Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону 5067-VI, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття було здійснено розслідування обґрунтованості виплати відповідачу допомоги по безробіттю. Так, за результатами розслідування складено акт №200 від 22.09.2016, яким встановлено, що відповідач уклала цивільно-правовий договір № 74 "Про надання послуг" від 15.06.2016 з Приватним підприємством "ЧЕСЬКИЙ ДВІР", за яким згідно акту прийому-передачі виконаних робіт/послуг від 31.07.2016 року нараховано 2000 грн. , згідно Акту прийому-передачі виконавчих робіт/послуг від 31.08.2016 року нараховано 2000 грн., виплачена йому допомога по безробіттю підлягає поверненню, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. 26.12.2016 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено головуючою суддею Величко Т.О. 29.05.2017 року Ухвалою судді відкрито провадження усправі. Представник позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22.03.2016 зареєструвалась, як така, що шукає роботу [PERSON]. Так, наказом РЦЗ від 29.03.2016 року № НТ160329, відповідно до ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення"відповідачу наданий статус безробітного з 29.03.2016 року. Наказом РЦЗ від 05.04.2016 року № НТ160405, відповідно до ст. 22, 23 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 05.04.2016 року. Наказом РЦЗ від 21.10.2016 року № НТ161021, відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю 08.09.2016 року та припинено реєстрацію з 21.10.2016 року. Відповідно до ст. 23 Закону № 803-XII контроль за додержанням законодавства України про зайнятість населення здійснюється місцевими державними адміністраціями, виконавчими органами відповідних рад, відповідними державними органами, інспекціями служби зайнятості та профспілковими об'єднаннями. Згідно Положення про Київський міський центр зайнятості, затвердженого Директором Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України 05 травня 1997 року, Київський міський центр зайнятості є місцевим органом державної виконавчої влади та місцевим органом державної служби зайнятості, на який, зокрема, покладено обов'язок обліку та звітності про витрати коштів з державного фонду сприяння зайнятості населення Відповідно до ст. 22 Закону України від 02.03.2000 № 1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі -Закон № 1533-ІІІ) застраховані особи, визнані у встановленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та сплачували страхові внески, мають право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу. Згідно ст. 23 Закону № 1533-ІІІ застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків. Відповідно до результатів розслідування складено акт №200 від 22.09.2016, яким встановлено, що відповідач уклала цивільно-правовий договір № 74 "Про надання послуг" від 15.06.2016 з Приватним підприємством "ЧЕСЬКИЙ ДВІР", за яким згідно акту прийому-передачі виконаних робіт/послуг від 31.07.2016 року нараховано 2000 грн., згідно Акту прийому-передачі виконавчих робіт/послуг від 31.08.2016 року нараховано 2000 грн. Відповідно довідки-розрахунку Святошинського районного центру зайнятості від 27.09.2016 №05-28/2828, сума коштів, що підлягає відшкодуванню становить 16003 грн. 35 коп. (а.с. 17). Судом також встановлено, що відповідачу було направлено лист-повідомлення від 27.09.2016 №05-28/2829 щодо необхідності повернення коштів (а.с. 18). Відповідно до ст. 36 Закону № 1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ст. 30 Закону України від 01.03.1991 № 803-XII «Про зайнятість населення» (із змінами та доповненнями, далі -Закон № 803-XII) виплата допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги по безробіттю припиняється у разі одержання допомоги по безробіттю або матеріальної допомоги по безробіттю обманним шляхом. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved