Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

І. Позивач звернувся з позовом до відповідача з вимогою про стягнення заборгованості за кредитом. Свої позовні вимоги обґрунтував наступним. Відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 10.12.2012 [PERSON] отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредиту. АТ КБ "ПриватБанк" відкрив [PERSON] картковий рахунок, випустив та надав платіжну картку, а також здійснював її обслуговування, крім того останній дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і дає право змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. [PERSON] зобов'язався у строки здійснювати погашення заборгованості, проте через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість на вказану суму, яку позивач просить стягнути з відповідача. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. ІІ.За відомостями адресно-довідкового Компаніївського РСУДМС України в Кіровоградській області [PERSON], з 16 серпня 2004 року по даний час зареєстрований у встановленому законом порядку в смт.Компаніївка, Компаніївського району, Кіровоградської області. Ухвалою суду від 29.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, перше судове засідання призначене на 27 листопада 2018 року без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи.Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, ухвалу про відкриття провадження з додатками відповідач відмовився отримавати(а.с.44).Будь яких інших клопотань від учасників справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. IІІ. Судом встановлено, що 10.12.2012 між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір у виді анкети заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк, згідно якого АТ КБ "ПриватБанк" відкрив [PERSON], картковий рахунок і випустив платіжну картку з встановленим кредитним лімітом, а також здійснював її обслуговування, крім того останній дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і дає право змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт та зобов'язалася сплачувати відсотки за користування кредитом і у строки здійснювати погашення заборгованості. Крім цього, [PERSON] ознайомлено із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які разом із підписаною заявою позичальника складають договір про надання банківських послуг. ІV. Аналізуючи надані суду документи судом встановлені наступні факти. У зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] умов договору станом на 20.09.2018 утворилася заборгованість на загальну суму 13580,04 грн., яка складається із заборгованості: 5383,19 грн. - за відсотками, 9570,53 грн. - пеня, 500,00 штраф (фіксована частина), 622,86 грн.- штраф (процентна складова), що підтверджується наданим АТ КБ "ПриватБанк" розрахунком. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1049 частиною 1 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Так, з письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором у [PERSON] виникла пеня у розмірі 9570,53 гривень. Крім цього, до відповідача також застосовано штраф за порушення грошового зобов'язанням у розмірі 1122 гривні 86 копійок. Вказана обставина свідчить, що підстави для стягнення з [PERSON] пені за кредитним договором, відсутні. Тому, загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 4 009 гривень 51 копійка. Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 4 009 гривень 51 копійка. V. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення від 24.09.2018 (а.с.35) вбачається, що при пред'явленні позову до суду АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 гривень. Позов АТ КБ «Приватбанк» задоволений частково на 40 відсотків. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 704,80 гривні.

Outcome: partial