Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить суд визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що є племінницею [PERSON] та двоюрідною сестрою [PERSON]. [PERSON] є дочкою [PERSON] [INFO] померла [PERSON] в Німеччини у м. Дюссельдорф. [INFO] померла [PERSON] також у Німеччини в м. Дюссельдорф. На день смерті спадкодавцям належало на праві спільної дольової власності нерухоме майно: квартира [ADDRESS], а також земельна ділянка [NUMBER] площею 0,0645 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], її дочка [PERSON], як єдиний спадкоємець першої черги право власності спадкове майно своєї матері на своє ім'я не переоформила, однак фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на території Німеччини у м. Дюссельдорф. Позивач, є єдиним спадкоємцем після її смерті, та згідно ст. 1265 ЦК України спадкує в п'яту чергу. 09.07.2014 року, за заявою позивача про прийняття спадщини, Першою ХДНК було відкрито спадкову справу. 19.08.2014 року, відповідач [PERSON] (син позивачки) також звернувся до Першої ХДНК із заявою про прийняття спадщини. У зв'язку з тим, що позивач не має оригіналів правоустановчих документів на спадкове майно, а також у зв'язку зі смертю спадкодавців за територією України, оформлення спадкових прав та отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину в загальному порядку є неможливим. Посилаючись на ст.ст. 15,16,392 ЦК України, позивач в якості захисту порушених прав просить суд визнати право власності на спадкове майно. В судовому засідання представник позивача адвокат [PERSON], що діє на підставі угоди про надання правової допомоги, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове не з'явилася, повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, в зв'язку з чим суд вважає за можливе вирішити справу в порядку ст.. 225 ЦПК України і провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтв про народження, які були надані позивачем до матеріалів справи, [PERSON] є племінницею [PERSON] яка померла [INFO] згідно свідоцтва про смерть виданого Генеральним консульством України у Франкфурті-на-Майні від 09.05.2007 року, та двоюрідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO], згідно свідоцтва про смерть виданого Генеральним консульством України у Франкфурті-на-Майні від 30.06.2014 року. При таких обставинах суд вважає доведеними обставини родинних стосунків позивачки та померлої [PERSON] як двоюрідних сестер. Після відкриття спадщини [PERSON], її дочка [PERSON], як єдиний спадкоємець першої черги право власності спадкове майно своєї матері на своє ім'я не переоформила, однак фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на території Німеччини у м. Дюссельдорф, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач, згідно ст. 1265 ЦК України спадкує у п'яту чергу. На час відкриття спадщини [PERSON] залишилось наступне спадкове майно: квартира [ADDRESS], земельна ділянку [NUMBER] у садівничому товаристві "Гідротракторосільгоспмаш" масиву садівничих товариств "Дружба Колективів" площею 0,0645 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 04.07.2014 року, позивачем в приміщенні приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], було складено нотаріальну заяву про прийняття спадщини [PERSON], У зв'язку з відмовою державних нотаріусів у прийнятті такої заяви, позивач відправила її рекомендованим поштовим листом з описом вкладення до Першої ХДНК. Згідно витягу зі спадкового реєстру від 09.07.2014 року, Першою ХДНК 09.07.2014 року було відкрито спадкову справу за заявою [PERSON] та заведено спадкову справу № 499/2014. Згідно відповідей компетентних органів, які були отримані на підставі ухвали суду про витребування доказів, спадкове майно зареєстровано наступним чином: згідно довідки КП "Харківське МіськБТІ" від 27.11.2014 року, та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.11.2014 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано: 2/3 частки на ім'я [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності виданого ХМЦПДЖФ від 19.03.1993 р. р. № 9-93-0003, та по 1/6 частки за кожною згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.08.2003 року справа № 2-6600. згідно довідки Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 24.10.2014 року, на земельну ділянку [NUMBER] по [ADDRESS] обліковується державний акт про право власності на земельну ділянку № 2145 від 05.08.1998 року на ім'я [PERSON]. Разом з тим, згідно з рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.08.2003 року по справі № 2-6600, після смерті 16.08.2001 року [PERSON], визнано в судовому порядку за [PERSON] та [PERSON] по ? частці право власності в порядку спадкування за законом на вказану земельну ділянку. Окрім того, згідно відповіді від 29.12.2014 року завідуючої Першої ХДНК О.В. Цуканової, яка була складена після закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини [PERSON] вбачається, що після смерті останньої до Першої ХДНК 09.07.2014 року надійшла заява № 1267 про прийняття спадщини від [PERSON], а 19.08.2014 року заява № 1521 від [PERSON] про прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину Першою ХДНК не видавалися. Таким чином матеріалами справи підтверджується, що інших претендентів на спадщину після померлої [PERSON] окрім позивача та відповідача не має. В свою чергу відповідач [PERSON] є рідним сином позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження, у зв'язку з чим в силу вимог ст. 1265 ЦК України усувається від права на спадкування. У зв'язку з тим, що позивач не має оригіналів правоустановчих документів на спадкове майно, а також у зв'язку зі смертю спадкодавців за межами території України, оформлення спадкових прав та отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину в загальному порядку є неможливим, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість захисту прав позивача в судовому порядку виходячи з наступного: Нормами статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а одним із способів судового захисту встановленого статтею 16 ЦК України є визнання права. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1. ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява мотивована та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved