Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 19.04.2007 року між ними та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1365/К, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США. У зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором у відповідача існує заборгованість по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом, яка за період з 14.04.2017 року по 11.10.2017 року складає 2 937, 15 доларів США, що за курсом 26, 58 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.10.2017 року складає 78 069, 45 грн. Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] 78 069, 45 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник ПАТ КБ "Приватбанк" подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Крім того, заявив клопотання про проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи. Клопотань від відповідача не надходило. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (банк) та відповідачем (позичальник) було укладено кредитний договір № 1365/К від 19.04.2007 року, згідно з яким позичальник отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США з терміном повернення кредиту, відсотків і винагороди відповідно до Графіку погашення, але не пізніше 18.04.2011 року (а.с. 6-11). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.7.1 договору дія його в обсязі перерахованих коштів визначена - до повного виконання зобов'язань. В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1053 ЦК України. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України у справі №6-1412цс16. Згідно п.4.3 договору нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості днів у році. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач в порушення вимог ст.ст.525, 530, 629, 1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконав, розмір простроченої заборгованості по кредиту станом на 11.10.2017 року становить 15 035, 85 доларів США у зв'язку з чим підставною є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках відповідно до ст.536 ЦК України, яка за період з 14.04.2017 року по 11.10.2017 року становить 2 937, 15 доларів США. При винесенні рішення суд також враховує положення, закріплені в ст. 99 Конституції України, статтях 192, 533 ч. 2 ЦК України, згідно із якими законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня, а в разі вираження зобов'язання в іноземній валюті, його виконання все одно має бути проведено в гривнях. Сума, що підлягає сплаті в гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Офіційним курсом валюти вважається курс валюти, офіційно встановлений Національним банком України як уповноваженим органом держави (ст.1 Закону України "Про Національний банк України"). Відповідно до офіційного курсу гривні до долара США, встановленого НБУ станом на 11.10.2017 року (26,58) заборгованість [PERSON] по відсотках за договором № 1365/К від 19.04.2007 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту складає 78 069, 45 грн. Будь-яких доказів на спростування заборгованості суду не надано. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 78 069, 45 грн. боргу. Згідно ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 600, 00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved