Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що 14 липня 2016 року між нею та ТзОВ «Глобал Альянс» були укладені договори №222861 та №222863. Згідно п.1.1 вказаних договорів відповідач за згодою позивача зобов'язується вчинити від її імені певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики, зазначеної у додатку №1 до даних договорів, на підставі ст.1046, 1048 ЦК України та на умовах діяльності програми «Глобал-кредит», у тому числі організовувати та проводити розподіл Фонду учасників, здійснити надання безвідсоткової позики на її користь за рахунок Фонду учасників. Згідно №1 до договору №222861 від 14 липня 2016 року сума позики мала становити 900 000 грн. а платіж до Фонду учасників 10900 грн., згідно додатку №1 до договору №222861 від 14 липня 2016 року сума позики мала становити 400 000 грн. платіж до Фонду учасників 4933,33 грн. Того ж дня нею на користь відповідача було сплачено 20000 грн. з призначенням платежу - «платіж за договором №222863 від [PERSON], а 15 липня 2016 року нею на користь відповідача з призначенням платежу «до фонду учасників» було сплачено 20000 грн., 18 липня 2016 року позивачем було сплачено на рахунок відповідача 40000 грн. з призначенням платежу «платіж за договором №222861». Вважає, що вказані договори є недійсними, у зв'язку з відсутністю у відповідача відповідної ліцензії на надання такого роду фінансових послуг, та здійсненням відповідачем нечесної підприємницької діяльності, яка полягає зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. На підставі викладеного просила суд визнати недійсними договір №222861 від 14 липня 2016 року та договір №222863 від 14.07.2016 року які укладені між нею та ТзОВ «Глобал-Альянс» та стягнути з ТзОВ «Глобал-Альянс» на її користь 80 000 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явилася. Надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що 14 липня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Глобал Альянс» був укладений договір №222861 за яким ТОВ «Глобал Альянс» зобов'язався вчинити від імені позивача певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики, розміром 900 000 грн. та на умовах діяльності програми «Глобал-Кредит», що міститься в Додатку №2 до даного договору, в тому числі: організовувати та проводити розподіл фонду учасників, здійснити надання безвідсоткової позики на користь позивача за рахунок фонду учасників програми «Глобал-Кредит»; надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені сторонами. Відповідно до Додатку №1 до даного договору [PERSON] зобов'язалась вносити не пізніше 15-го числа кожного поточного місяця платіж до фонду учасників програми «Глобал-Кредит», в розмірі 10900 грн. протягом 90 місяців. Того ж дня між позивачем та ТзОВ «Глобал Альянс» був укладений договір №222863 за яким ТзОВ «Глобал Альянс» зобов'язався вчинити від імені позивача певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики, зазначеної у розмірі 400 000 грн. на умовах діяльності програми «Глобал-Кредит», що міститься в Додатку №2 до даного договору, в тому числі: організовувати та проводити розподіл фонду учасників, здійснити надання безвідсоткової позики на користь позивача за рахунок фонду учасників програми «Глобал-Кредит», надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені сторонами. Відповідно до Додатку №1 до даного договору [PERSON] зобов'язалась вносити не пізніше 15-го числа кожного поточного місяця платіж до фонду учасників програми «Глобал-Кредит», в розмірі 4933,33 грн. протягом 120 місяців. Відповідно до квитанції №0261420010 від 14 липня 2016 року [PERSON] сплатила на користь ТОВ «Глобал Альянс» 20 000 грн. з призначенням платежу «платіж за договором №222863 від [PERSON]», відповідно до квитанції №0.0.583814041.1 від 15.07.2016 року [PERSON] сплатила на користь відповідача 20 000 грн. з призначенням платежу « платіж до Фонду Учасників», відповідно до квитанції № 0.0.585409467.1 від 18.07.2016 року [PERSON] сплатила на користь ТОВ «Глобал Альянс» 40 000 грн. з призначенням платежу «платіж за договором №222861». Відтак, умовами договорів передбачено надати позивачу позику, що за своєю суттю є фінансовою послугою у виді адміністрування фінансових активів для придбання товарів/послуг у групах, оскільки послуги, які є предметом договорів , здійснюються шляхом формування фонду групи для придбання на користь та за рахунок учасників бажаних товарів та/або отримання відповідної суми у позику, із проведенням розподілу права на отримання товару чи позики відповідно до визначеної процедури. Оскільки така діяльність ТзОВ «Глобал-Альянс» містить ознаки фінансової послуги, то вона підлягає ліцензуванню. У матеріалах справи відсутні докази наявності у ТзОВ «Глобал-Альянс» ліцензії на здійснення фінансових послуг. Відповідно до відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.11.2016 року, станом на 21.11 2016 року інформація про ТОВ «Глобал-Альянс» (код ЄДРПОУ 33968910) до Реєстру фінансових установ, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 28.08.2003 року №41, для набуття юридичною особою статусу фінансової установи не вносилась, тому статусу фінансової установи не набувало, ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів не отримувало. Відповідно дост. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною першою статті 227 ЦК України визначено, що правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. За змістом статті 9 Закону України від 1 червня 2000 року № 1775-ІІІ "Про ліцензування певних видів господарської діяльності"та статті 34 Закону № 2664-ІІІ діяльність із надання фінансових послуг підлягає ліцензуванню. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону № 2664-ІІІ під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-VІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг" внесено зміни до частини першої статті 4 Закону № 2664-ІІІ та доповнено її пунктом 11-1, відповідно до якого фінансовими вважаються послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Згідно з пунктами 3, 4 розділу II "Прикінцеві положення" Закону № 2664-ІІІ фінансові установи зобов'язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність з вимогами цього Закону (тобто до 8 січня 2013 року), а спеціально уповноважений орган виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг зобов'язаний у шестимісячний строк з дня опублікування цього Закону розробити та затвердити ліцензійні умови здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) як уповноважений державний орган 9 жовтня 2012 року розпорядженням №1676 затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (далі - Ліцензійні умови). Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах, і передбачили, що діяльність цих груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та (або) послуг. Згідно з пунктами 1.2, 1.5 розділу І Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Ліцензіатом є фінансова установа, яка одержала ліцензію на провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Фінансова установа може провадити діяльність з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах тільки після отримання ліцензії нацкомфінпослуг відповідно до цих Ліцензійних умов. Наведений правовий висновок сформовано у постановах Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року (справа 6-2389цс15), 16 березня 2016 року (справа № 6-2629цс15), 6 квітня 2016 року (справа № 6 -2531цс15). Відповідно до ч.2 ст. 360-7 висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. За таких обставин, суд вбачає правові підстави для визнання укладених між сторонами договорів недійсними і стягнення коштів на користь позивача, що були сплачені ним на виконання таких договорів. Оскільки вирішено дві позовні вимоги (майнового і немайнового характеру), то з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1351,20 гривень (ч.3 ст.88 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved