Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

У липні 2018 року позивачі КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва" (далі - позивач 1) та КП «ЦОС Шевченківського району» (далі - позивач 2) звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до вимог якого позивач1 просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за спожиті послуги за період з 01.08.2010 року по 31.03.2018 року в сумі 24486,79 грн. та судові витрати у розмірі 412, 31 грн. Позивач 2 просив стягнути на його користь заборгованість за спожиті послуги за період з 01.08.2010 року по 31.03.2018 року у розмірі 80177,52 грн., а також судові витрати в сумі 1349,69 грн. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що відповідачами не сплачуються кошти за надані їм комунальні послуги по обслуговуванню будинку, прибудинкової території та комунальні послуги по квартирі [ADDRESS], в зв'язку з чим станом на 31.03.2018 року у відповідачів виникла заборгованість, що стало підставою для звернення позивачів до суду з даним позовом. Відповідачі про розгляд справи повідомлялись належним чином, свого відзиву на позовну заяву до суду не надали. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] та користуються комунальні послугами, які надавались та надаються КП «ЦОС Шевченківського району» та КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевечнківського району м.Києва". Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового фонду господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківської районної у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 року. Відповідно до п. 2.1 Статуту, предметом діяльності позивача 2 є: забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів укладених підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договрів, укладених підприємством безпосередньо зі споживачами послуг). Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва" відповідно до рішень Київіської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади м.Києва" та від 09.10.2014 року №270/270 перейменоване з КП "Керуюча дирекція" Шевченківської районної у м.Києві ради від 19.02.2007 року № 187. Відповідно до п.п. 2 Статуту, предметом діяльності позивача 1 є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового і нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності м.Києва, на договірних засадах у встановленому законом порядку. Наданняпослуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладення договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням договорів у встановленому порядку. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.08.2010 року по 31.03.2018 року у відповідачів перед позивачем 1 утворилась заборгованість розмір якої становить 24486,79 грн., з яких 11408,21 грн. - основна сума боргу, 11026,82 грн. інфляційні нарахування, 2051,76 грн. - 3% річних, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем 1. В результаті несплати коштів заі за спожиті комунальні послуги, станом на 31.03.2018 року сума заборгованості відповідачів перед позивачем 2 за період з 01.08.2010 року по 31.03.2018 року становить 80177,52 грн., з яких 33516,49 грн., - основна сума боргу, інфляційні нарахування - 39186,62 грн., 7474,41 грн.- 3% річних, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем 2. Згідно з ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.2 п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 з наступними змінами, власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно із п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов в частині вимог про стягнення суми заборгованості за спожиті послуги в розмірі 33516,49 грн. на користь позивача 2 та 11408,21 грн. на користь позивача 1 підлягають задоволенню. Також суд вважає обґрунтованими вимоги позивачів щодо стягнення з відповідачів відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, 3 % річних в розмірі 2051,76 грн на користь позивача 1 та 7474,41 на користь позивача 2 та інфляційних втрат у розмірі 11026,82 на користь позивача 1 та 39186,62 на користь позивача2, оскільки правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, відповідачі зобов'язані солідарно відшкодувати позивачам судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved