Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам, в обґрунтування позовних вимог вказавши наступне. За виконавчим листом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2006 у справі №2-512/2006 змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON], з 1/4 частини на 1/6 частину усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO], з дати набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття, отже, нарахування аліментів припинилось. У зв'язку із тим, що виконавчий лист про стягнення аліментів перебував на виконанні в Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості боржника по аліментам відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ від 29.03.2016 №15150285 виконавчий лист №2-512 повернуто стягувачеві, а також визначено суму заборгованості боржника - 9 859,33 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам на утримання дитини у розмірі 9 859,33 грн. У судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що позивачем не були враховані його платежі з погашення заборгованості по аліментам, здійснені за квитанціями від 29.10.2015 на суму 50 грн., від 12.11.2015 на суму 50 грн., від 16.11.2015 на суму 50 грн., від 17.11.2015 на суму 50 грн., від 19.03.2016 на суму 50 грн., від 30.05.2016 на суму 50 грн., від 30.06.2016 на суму 50 грн., внаслідок чого заборгованість має бути зменшена. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за виконавчим листом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2006 у справі №2-512/2006 змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] з 1/4 частини на 1/6 частину усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO], з дати набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. [INFO] син сторін [PERSON] досяг повноліття, отже, нарахування аліментів припинилося. Постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ від 29.03.2016 №15150285 виконавчий лист №2-512 від 10.03.2006 повернуто стягувачеві, а також визначено суму заборгованості боржника по аліментам - 9 859,33 грн. Зазначений розмір заборгованості підтверджено розрахунком державного виконавця від 29.03.2016, а також помісячним розрахунком державного виконавця від 22.07.2016, здійсненого на виконання ухвали суду від 08.07.2016 про витребування доказів. Зокрема, з цього розрахунку випливає, що борг рахується з 01.02.2011; за період з 01.02.2011 по 02.01.2015 боржникові належало сплатити аліменти на загальну суму 16 659,33 гривні, з яких фактично сплачено 6 150,00 гривень. Крім того, боржником надані квитанції від 06.05.2015 на суму 50 грн., від 10.07.2015 на суму 50 грн., від 28.07.2015 на суму 50,00 грн., від 10.08.2015 на суму 400,00 грн., від 06.02.2016 на суму 50 грн., від 24.02.2016 на суму 50 грн. Таким чином, розмір заборгованості становить 9 859,33 грн. (16 659,33 - 6 150,00 - 50 - 50 - 50 - 400 - 50 - 50 = 9 859,33). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину. Відповідно до приписів ст. 194 СК України, ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 26.12.2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення дій, або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати виходячи з правил ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", відповідних норм сімейного законодавства, а також постанови КМУ від 26.02.1993 року № 146 із наступними змінами "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому державний виконавець не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості. Згідно зі ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Встановлено, що відповідач не заперечує наявності заборгованості по сплаті аліментів, але він не згодний зі сумою у розмірі 9859,33 грн., так як ним було частково сплачено по 50 грн. 29.10.2015, 12.11.2015, 16.11.2015, 17.11.2015, 19.03.2016, 30.05.2016, 30.06.2016, підтвердженням чого є відповідні квитанції про сплату. Позивач в судовому засіданні зазначала, що дійсно відповідач частково сплатив заборгованість на підставі даних квитанцій. Відтак, з урахуванням часткової сплати відповідачем, розмір заборгованості становить 9 509,33 грн. (9 859,33 - 50 - 50 - 50 - 50 - 50 - 50 - 50 = 9 509,33). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Характерною рисою зобов'язань з утримання є їх довгочасний характер. Цей момент позначається й на особливостях захисту майнових прав учасників сімейних відносин. Вимога про стягнення аліментів може бути подана протягом усього строку існування права на утримання. Право на утримання не погашається давністю, оскільки потреба в матеріальному утриманні об'єктивно існує протягом тривалого часу. Тож положення Сімейного кодексу України не містять передумов для звільнення боржника від заборгованості по аліментам, оскільки такий обов'язок боржника є триваючим, а нарахування по зобов'язанню припиняється по досягненню дитиною 18-річного віку. Таким чином, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та у обраний позивачем спосіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача у частині стягнення сум заборгованості по аліментам на утримання дитини, є обґрунтованими, доведеними і підлягаючими частковому задоволенню, а тому з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість по аліментам на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] 9 509,33 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Державного бюджету України підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: partial