Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовною заявою в якій зазначає, що 05 липня 2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2004536610, згідно якого останньому було надано кредит у розмірі 18200 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення до 05 липня 2016 року. Позивач вказує, що 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, у відповідності до вимог якого ПАТ "ОТП Банк" відступило останньому права вимоги щодо повернення заборгованості грошових коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), за кредитним договором №2004536610, від 05 липня 2013 року. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зазначає, що відповідач належним чином свої обв'язки по кредитному договору не виконує, порушив умови по зобов'язанням щодо здійснення платежів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 26 лютого 2016 року заборгованість за зазначеним договором складає: заборгованість за кредитом - 15167 гривень 73 копійки; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 0 гривень 96 копійок; сума комісії за РО - 6202 гривні 50 копійок, а загальна сума заборгованості становить 21371 гривня 19 копійок. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався використовувати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів у встановлені договором строки, однак всупереч умовам Кредитного договору [PERSON] тривалий час не здійснює погашення кредиту, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання на розгляд справи представник позивача, яка діє на підставі довіреності (а.с.33) не з?явився, однак надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. ?2). Відповідач - [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з?явився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.38,42). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву представника позивача, неявку відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту - [PERSON], [INFO], уродженця селища Татіщеве Татіщевського району Саратівської області, мешканця [ADDRESS](а.с. 25-27). Згідно Статуту ТОВ «ОТП Факторинг Україна» товариство створене на підставі рішення засновника, згідно із Протоколом Установчих Зборів №1 від 08 жовтня 2009 року та чинного законодавства України (а.с.28-30). На підставі вказаних документів 05 липня 2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та громадянином [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2004536610, згідно якого останньому було надано у тимчасове користування на умовах повернення строковості та платності грошові кошти у сумі 18200 гривень копійок, строком з 05 липня 2013 року по 05 липня 2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,010% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5-11). Згідно договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк»" та позивачем - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вбачається, що ПАТ «ОТП Банк»" відступило останньому права вимоги щодо повернення заборгованості грошових коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), за договором про надання споживчого кредиту №2004536610, від 05 липня 2013 року (а.с.17-24). Таким чином, відповідач порушила договірні зобов'язання в частині щомісячної оплати відсотків за користування кредитом, а також повернення кредиту щомісячними платежами, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно довіреності ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в особі Директора Габора Горвата, який діє на підставі Статуту, уповноважує Сукноваленко Євгенія Васильовича вести справи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судах та органах виконавчої влади з усіма правами, наданими законом позивачу, в тому числі з правами оскарження рішень (ухвал, постанов) судів (без права повної чи часткової відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди), подання скарг, звернень, клопотань, апеляційних та касаційних скарг, скарг на дії органів державної виконавчої служби та їх посадових осіб, відзивів, інших процесуальних документів, подання наказу, виконавчого листа до стягнення, заявляти вимоги примусового виконання рішень суду…., а також виконувати всі інші необхідні дії, пов'язані з цією довіреністю (а.с.33). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст.626 ЦК України, договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Щодо ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ст. 1054 ЦК України зазначає: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно ст.1049 ч.1, ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що 22 грудня 2014 року, укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, згідно якого ПАТ «ОТП Банк»" відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги щодо повернення заборгованості грошових коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), за договором про надання споживчого кредиту №2004536610, укладеного 05 липня 2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON], про надання останній кредит в сумі 18200 гривень 00 копійок. Однак він перестав вносити щомісячні платежі по його поверненню та сплачувати відсотки за користування кредитом, тобто відповідачем порушено умови договору кредитування стосовно строковості та платності послуг за користування кредитом, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.88 ЦПК України, оскільки з його сторони не виконані умови договору.

Outcome: approved