Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 145_035 від 14.03.2013 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №145_035, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 18000,00 грн. зі сплатою 34% річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався готівкою одноразово строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 11.03.2016 року на споживчі цілі. Відповідно до п.п. 1.5 - 1.6.3, 3.3.4 Кредитного договору позичальник зобов'язався щомісяця, не пізніше останнього робочого дня місяця, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 514,29 грн., сплачувати нараховані банком проценти на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. Згідно п.п. 3.3.1, 3.3.7 кредитного договору позичальник зобов'язався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON], 14.03.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №1/145_035. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON], 14.03.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №2/145_035. За вказаними договорами поруки поручителі кожен окремо зобов'язалися у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу). Однак, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 21.11.2017 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 27277,19 грн., яка складається з: 10176,36 грн. борг за кредитом; 7061,18 грн.- відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 20.11.2017р.; 8753,07грн. - інфляційні витрати за прострочення боргу за кредитом та процентами з серпня 2014 р. по жовтень 2017 р.; 1286,58 грн. - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентами за період з 01.08.2014р. по 20.11.2017р.. У зв'язку з чим позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 27277,19 грн. окремо в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON], та окремо в солідарному порядку з [PERSON] і [PERSON], а також в солідарному порядку понесені судові витрати: судовий збір в сумі 1762 грн.. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги свого позову, та просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання 06.04.2018р., 23.04.2018р., 15.05.2018р., 06.06.2018р., 05.07.2018р. та 30.07.2018 року не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та ЗаконівУкраїни "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. \~ \~ \~ \~30.07.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №145_035, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 18000,00 грн. зі сплатою 34% річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався готівкою одноразово строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 11.03.2016 року на споживчі цілі. Відповідно до п.п. 1.5 - 1.6.3, 3.3.4 Кредитного договору позичальник зобов'язався щомісяця, не пізніше останнього робочого дня місяця, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 514,29 грн., сплачувати нараховані банком проценти на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом (а.с. 8-11). З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором №145_035 від 14.03.2013 року між [PERSON], Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений договір поруки №1/145_035 від 14.03.2013 року, згідно умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором №145_035 від 14.03.2013 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (а.с.12). З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором №145_035 від 14.03.2013 року між [PERSON], Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений договір поруки №2/145_035 від 14.03.2013 року, згідно умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором №145_035 від 14.03.2013 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (а.с.13). Однак, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 21.11.2017 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 27277,19 грн., яка складається з: 10176,36 грн. борг за кредитом; 7061,18 грн.- відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 20.11.2017р.; 8753,07грн. - інфляційні витрати за прострочення боргу за кредитом та процентами з серпня 2014 р. по жовтень 2017 р.; 1286,58 грн. - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентами за період з 01.08.2014р. по 20.11.2017р.. (а.с. 5-7). Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.554 ЦК України У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Сторони в договорі поруки №1/145_035 від 14.03.2013 р. погодили, зокрема, в п.4.1 та 4.2, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором, та якщо кредитор протягом строків давності визначених п.5.4 не пред'явить вимог до поручителя. Сторони в договорі поруки №2/145_035 від 14.03.2013 р. погодили, зокрема, в п.4.1 та 4.2, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором, та якщо кредитор протягом строків давності визначених п.5.4 не пред'явить вимог до поручителя. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. В даному випадку строки виконання зобов'язання за кредитним договором №145_035 від 14.03.2013 р. встановлено в додатку №1 до договору - Графіку платежів. Так, вказаним Графіком передбачено щомісячне погашення кредиту та відсотків за його користування не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним зі сплатою основної суми та процентів відповідно графіку. Тобто, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних ануїтетних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число робочого дня кожного звітного місяця. Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя. З аналізу зазначених вище норм вбачається, що в разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Вказівка в умовах договорів поруки №1/145_035 від 14.03.2013р. та №2/145_035 від 14.03.2013р. про їх дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч. 4 ст.559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Це узгоджується і з п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказано, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Крім того дане підтверджується і правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 21.05.2012 у справі № 6-68цс11, де вказано, що умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №145_035 від 14.03.2013р. вбачається, що в останнє позичальником [PERSON] сплату за основним боргом було здійснено 25.06.2014 року в сумі 479,56 грн., а за процентами в сумі 320,44 грн., при цьому заборгованість за кредитом та процентами не погашено повністю. Отже, судом встановлено, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя, оскільки до суду з позовом про стягнення заборгованості в солідарному порядку з боржника та поручителів позивач звернувся лише 29.01.2018 року, про що свідчить штемпель на поштовому конверті, в якому надійшла до суду зазначена позовна заява (а.с.58). До суду позовна заява надійшла 31.01.2018 року (а.с.1). Таким чином, позовні вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки поруки [PERSON] та [PERSON] за зазначеним кредитним договором є припиненими, а тому заборгованість підлягає стягненню лише з [PERSON]. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON]. на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1762 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial