Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що з вересня 2009 року проживала з відповідачем в цивільному шлюбі. Під час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, у разі неявки відповідача згодна на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином - судовими повістками, направленими за адресою його місця проживання та реєстрації та телефонограмою (а.с.27,28). Відповідно до поштових повідомлень судові повістки не вручені з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України [PERSON] вважається таким, що повідомлений належним чином про дату та час слухання справи. Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони з вересня 2009 року проживали у незареєстрованому шлюбі та вели спільне господарство. 16 серпня 2010 року народилася [PERSON], батьками якої, згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 25.09.2014 року зазначені: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.25,26). Відповідно до довідки виданої Мурованокуриловецькою селищною радою №1968 від 01.08.2014 року, [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідач на даний час не проживає з позивачкою однією сім'єю, не надає допомоги на утримання дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий заробіток, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка відповідно до довідки №2284 виданої Мур-Куриловецькою ЛКК при Мурованокуриловецькій лікарні планового лікування від 05.08.2014 року хворіє, перебуває на "ДО" (а.с.7) те, що за відомостями, наданими позивачкою, відповідач офіційно не працює, має нерегулярний і мінливий дохід. Також суд приймає до уваги реальні можливості відповідача і потреби його неповнолітньої дитини, те, що обов'язок утримувати неповнолітню дитину є обов'язком обох її батьків, тому приходить до висновку, що сума в розмірі 600 гривень, яка буде стягуватись як аліменти на дитину до досягнення нею повноліття, буде обґрунтованою та законною. Крім того, суд враховує, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у 2014 році установлений прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 гривні. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: partial