Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила припинити, шляхом розірвання договір оренди земельної ділянки площею 10.44 га (кадастровий номер [NUMBER]), укладений між мною та сільськогосподарським виробничим кооперативом «НИВА», який у подальшому реорганізовано в товариство з обмеженою відповідальністю «НИВА-2010» від 30 жовтня 2010 року, що 17 вересня 2010 року за № 04103720043 зареєстровано у Кіровоградському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» та скасувати його реєстрацію, а також стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА-2010» на користь [PERSON] заборгованість з врахуванням штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 14884 грн. 64 коп. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй належить земельна ділянка кадастровий номер: [NUMBER], що розташована на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею - 10,44 га. 30 жовтня 2009 року між нею та СВК «НИВА» укладено договір оренди земельної ділянки. В подальшому, 04 грудня 2014 року, між нею та відповідачем було укладено додаткову угоду про внесення доповнень до істотних умов договору оренди землі від 30 жовтня 2009 року, які стосувалися, в тому числі, але не виключно, обчислення розміру орендної плати за землю з урахуванням індексів інфляції. Згідно умов договору оренди, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою, земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт 5.1). Строк договору оренди складає 15 років (пункт 3.1). орендна плата за кожен рік використання земельної ділянки обумовлена сторонами у розмірі 3 (трьох) відсотків від визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної ділянки (пункт 4.2) та зазначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (пункт 4.10). Згідно із пунктами 4.5. 4.6 договору Орендар проводить розрахунки не пізніше 31 грудня кожного року та за погодженням з орендодавцем може перенести строки сплати, але не більше ніж місяць. За прострочення терміну сплати орендної плати, у відповідності до Розділу 13 Договору, встановлено майнову відповідальність орендаря у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від грошової оцінки земельної ділянки за кожен день прострочення платежу. У відповідності до пункту 9.1 договору орендодавець мас право вимагати від орендаря забезпечення екологічної безпеки землекористування шляхом додержання вимог земельного, природоохоронного законодавства, державних та місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі та своєчасного внесення орендної плати. У свою чергу, пунктом 9.2 договору оренди, визначено обов'язок орендаря використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного і екологічного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі; своєчасно вносити орендну плату у відповідності з розділом 4 Договору. Вважє, що договір оренди підлягає припиненню, шляхом розірвання, оскільки відповідач не виконує належним чином умови взятих на себе зобов'язань та порушує істотні умови договору, що слідує з наступного: з нею, як з орендодавцем, не проведено розрахунок з орендної плати за період 2017 року, сума боргу станом на 10.04.2018 року складає 14884,64 грн., а також з моменту укладення договору оренди по теперішній час відповідач взагалі самоусунувся від належного виконання обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та недотримується режиму використання земель і сівозміни і його протиправна бездіяльність загрожує збереженню стану та корисних властивостей орендованої земельної ділянки, а тому звернулася з вказаним позовом до суду для захисту своїх прав. Позивач та її представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення по обставинам справи, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав пояснення по обставинам справи, подав письмовий відзив на позов, відповідно до якого не погоджується з доводами, викладеними в позовній заяві, та вважає, що в задоволенні зазначеної позовної заяви має бути відмовлено, оскільки підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата орендної плати, а в даному випадку позивач посилається на одноразове порушення умов сплати орендної плати, оскільки згідно умов Договору оренди землі від 30.10.2009 р, орендна плата сплачується один раз на рік. Позивач як на підставу припинення договору оренди землі посилається на заборгованість лише зі сплати орендної плати за 2017 рік, а отже Договір оренди землі не може бути розірваний з цієї підстави. Також позовні вимоги [PERSON] не можуть бути задоволені з підстави знищення або пошкодження об'єкта оренди, оскільки такі обставини не підтверджуються належними та допустимими доказами. Крім того, позовна заява [PERSON] не може бути задоволена з підстави не розроблення землекористувачем проекту землеустрою, який забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, оскільки норми земельного законодавства, якими був встановлений обов'язок землекористувача розробляти проект землеустрою, втратили чинність, чим було скасовано відповідний обов'язок для власників земельних ділянок та землекористувачів, та взагалі не могли бути застосовані до Орендаря. Зазначив, підставою для припинення договору оренди землі може бути пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, проте Позивачем не надано жодних доказів того, що зазначені ним порушення з боку Відповідача правил користування земельною ділянкою призвели до погіршення стану землі. Окрім того, з наведених вище обставин вбачається, що Відповідачем взагалі не порушувавсь правила користування земельною ділянкою. Таким чином, з наведених [PERSON] в її позовній заяві обставин не вбачається підстав для припинення шляхом розірвання Договору оренди землі від 30.10.2009 р. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на землю [NUMBER] від 17.07.2002 року позивачу належить земельна ділянка кадастровий номер: [NUMBER], що розташована на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею - 10,44 га. 30 жовтня 2009 року між позивачем та сільськогосподарським виробничим кооперативом «НИВА» укладено договір оренди земельної ділянки, який 17 вересня 2010 року за № 04103720043 зареєстровано у Кіровоградському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України». 04 грудня 2014 року, між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду про внесення доповнень до істотних умов договору оренди землі від 30 жовтня 2009 року, які стосувалися, в тому числі, але не виключно, обчислення розміру орендної плати за землю з урахуванням індексів інфляції. Згідно умов договору оренди, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою, земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт 5.1). Строк договору оренди складає 15 років (пункт 3.1), орендна плата за кожен рік використання земельної ділянки обумовлена сторонами у розмірі 3 (трьох) відсотків від визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної ділянки (пункт 4.2) та зазначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (пункт 4.10). Згідно із пунктами 4.5. 4.6 договору Орендар проводить розрахунки не пізніше 31 грудня кожного року та за погодженням з орендодавцем може перенести строки сплати, але не більше ніж місяць. За прострочення терміну сплати орендної плати, у відповідності до Розділу 13 Договору, встановлено майнову відповідальність орендаря у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від грошової оцінки земельної ділянки за кожен день прострочення платежу. У відповідності до пункту 9.1 договору орендодавець має право вимагати від орендаря забезпечення екологічної безпеки землекористування шляхом додержання вимог земельного, природоохоронного законодавства, державних та місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі та своєчасного внесення орендної плати. У свою чергу, пунктом 9.2 договору оренди, визначено обов'язок орендаря використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного і екологічного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі; своєчасно вносити орендну плату у відповідності з розділом 4 Договору Відповідно до довідки виданої 01.12.2016 року ТОВ «Нива-2010 встановлено, що земельна ділянка [PERSON] під кадастровим номером: [NUMBER] площею - 10,44 га., знаходиться в користуванні TOB «НИВА-2010» по договору оренди та використовується для вирощування сільськогосподарських культур. Протягом 2010-2016 років на земельній ділянці господарством сіялось наступне: 2010 рік - соняшник; 2011 рік - ярий ячмінь; 2013 рік - соняшник; 2014 рік - горох; 2015 рік - озима пшениця; 2016 рік - соняшник. Згідно з інформацією за вих № ПІ-400/113-18 від 19.03.2018 року виданої відділом у Кіровоградському району Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області встановлено, що відповідно до наявної у відділі у Кіровоградському районі Головні управління Держгеокадастру у Кіровоградській області земельно-кадастрової інформації, проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічні обгрунтування сівозмін та впорядкування угідь на земельних ділянка, розташовані на території Бережинської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області до архіву відділу у Кіровоградському районі Голови управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не передавались. Відповідно до інформації за вих № 158-10/04/01-130 виданої 26.03.2018 року Кіровоградською філією ДУ «Держґрунтохорона» встановлено, що агрохімічне обстеження земельної ділянки площею 10,44 га. з кадастровим номером [NUMBER], яка знаходиться на території Бережинської сільської ради Кіровоградського райої Кіровоградської області, жодного разу окремо не проводилося. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК УКраїни, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 2 зазначеного Закону передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Статтею 21 цього Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір та умови орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати передбачено ст. 24 Закону. Загальні підстави для розірвання договору передбачені статтею 651 ЦК України та включають положення про те, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підстави припинення договору оренди землі передбачені статтею 31 Закону України "Про оренду землі", зокрема згідно ч. 3 цієї статті на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання врегульовано положеннями ст. 32 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до ч. 1 цієї статті Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені статтею 141 Земельного кодексу України, зокрема, відповідно до п. "д" ч. 1 цієї статті, такою підставою є систематична несплата орендної плати. Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 12 грудня 2012 року по справі № 146 цс12, договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати. Звертаючись до суду із позовом, позивач посилався на несплату орендної плати за 2017 рік. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-81 ЦПК. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, що стосуються розірвання договору оренди землі та передання позивачу вказаної земельної ділянки, суд дійшов висновку про відсутність систематичної несплати позивачу орендної плати ТОВ «Нива-2010» згідно договору оренди земельної ділянки, а також позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що зазначені ним порушення з боку відповідача правил користування земельною ділянкою призвели до погіршення стану землі. Щодо позовних вимог про стягнення з ТОВ «Нива-2010» заборгованості по виплаті орендної плати в розмірі 14884,64 гривень, суд вважає що є всі правові підстави для їх задоволення з огляду на наступне. Стаття 629 ЦКУ встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦКУ зобов'язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов'язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору. Нормами ст. 792 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Відповідно до п.п. 4.2, 4.10 Договору оренди землі, орендна плата за кожен рік використання земельної ділянки обумовлена сторонами у розмірі 3 (трьох) відсотків від визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної ділянки та зазначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (пункт 4.10). Згідно із пунктами 4.5. 4.6 договору Орендар проводить розрахунки не пізніше 31 грудня кожного року та за погодженням з орендодавцем може перенести строки сплати, але не більше ніж місяць. Отже, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору оренди, відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. На момент пред'явлення позову зобов'язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаним. Судом встановлено, що позивачу, відповідачем ТОВ «Нива-2010» було нараховано до виплати орендну плату за користування належної їй земельної ділянки за 2017 рік у сумі 10856,48 гривень. У відповідності зі ст. 611 ЦК України, та Розділу 13 Договору оренди землі за несвоєчасне внесення орендної плати, відповідач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від грошової оцінки земельної ділянки за кожен день прострочення платежу, що, при сумі основного боргу 10856,48 грн. 48 коп., станом на 05.04.2018 року, за період з 31.12.2017 року до 10.04.2018 року, складає 961 грн. 92 коп. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, що за період з 31.12.2017 року до 10.04.2018 року станом на 10.04.2018 року становить 262,02 грн. 02 коп. інфляційних нарахувань та 90,12 грн. 12 коп. процентів річних від простроченої суми відповідно. Таким чином, в зв'язку з викладеним суд, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з врахуванням штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 14884 грн. 64 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial