Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що рішенням Тиврівського районного суду від 19 червня 2014 року було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 500 гривень, щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO], починаючи з 29 травня 2014 року і до досягнення ним повноліття. Відповідач аліменти в розмірі 500 гривень сплачує регулярно. Але даної суми недостатньо для того, щоб забезпечувати дитину самим необхідним. На даний час вона перебуває в шлюбі з іншим чоловіком, вона вагітна і перебуває в декретній відпустці, тому позбавлена можливості працювати. Вона веде домашнє господарство та здійснює догляд за дитиною. Їй одній важко забезпечити сина самим необхідним та забезпечувати її власну життєдіяльність. Їх син росте, його потреби збільшуються, тому вона вимушена витрачати багато коштів на його забезпечення та утримання. Дивлячись на щоденний різкий зріст цін та інфляцію аліменти в розмірі 500 гривень на місяць не відповідають навіть мінімальним потребам дитини. Відповідно до ст.182 СК України гарантований розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а рекомендований розмір аліментів має відповідати прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини такого віку, як їх син становить - 1626 гривень. Аліменти які стягнуто з відповідача не відповідають половині прожиткового мінімуму для дитини такого віку як їх син. Їй невідомо місце роботи відповідача, він працездатний, може працювати і має можливість допомагати їй в утриманні їхньої дитини. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, точно встановити розмір його доходу немає можливості, але він зараз більший ніж на момент подання нею позовної заяви про стягнення аліментів, яку вона подавала в 2014 році. Добровільно допомагати їй в утриманні їхнього сина відповідач не бажає. Так як збільшився прожитковий мінімум для дитини і матеріальний стан відповідача покращився вона вважає, що відповідач спроможний сплачувати більшу суму аліментів на утримання їхньої дитини. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього. Саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити сина самим необхідним. Нею не було подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Просить збільшити розмір аліментів, які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 19 червня 2014 року і стягувати з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 1500 гривень щомісячно, на утримання сина - [PERSON], [INFO], з часу набрання цим рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання. Ухвалою судді від 07.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачу в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. Учасникам справи роз'яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Справу призначено до розгляду по суті на 31.01.2019 року. Згідно зворотних поштових повідомлень про вручення поштових відправлень ухвалу судді від 07.12.2018 року відповідач отримав 15.12.2018 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 1250 гривень щомісячно, на утримання сина - [PERSON], з часу набрання цим рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, позов задоволити, виходячи з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07.08.2014 року, після розірвання шлюбі позивачці відновлено дошлюбне прізвище "[PERSON]", що стверджується копією рішення про розірвання шлюбу, [INFO] в сторін по справі народився син - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження. Рішенням Тиврівського районного суду від 19.06.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] було присуджено стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти в розмірі 500 грн. Дитина [PERSON] проживає з позивачкою, що стверджується довідкою виконавчого комітету Черемошненської сільської ради № 430 від 04.12.2018 року та актом обстеження від 04.12.2018 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із дня ухвалення рішення суду від 19.06.2014 року прожитковий мінімум на дитину сторін зріс з 1176 грн. на 1626 грн., з 1 липня -1699 грн. ( ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 25.12.2014 року (№ 719-VІІ), ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"). Відповідач молодого віку, працездатний, а тому в змозі приймати участь в утриманні сина. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задоволити, визначивши аліменти в розмірі 1250 грн. щомісячно, що приблизно складатиме половину прожиткового мінімуму на дитину. Із змісту п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2003 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved