Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

06 жовтня 2016 року позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10004/0497 філії - Донецьке обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" і відповідачем [PERSON] договору № 2203035 від 04.03.2013 року позивач отримав у відповідача кредит у сумі 183 000,00 гривень з відсотковою ставкою 18 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 04 березня 2033 року. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 22 вересня 2016 року сума заборгованості складає 193385,90 гривень, яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 165462,50 гривень, відсотки за користування кредитом - 27923,40 гривень. У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в загальній сумі 193385,90 грн., а також покласти на відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 2900,79 грн. Ухвалою судді від 08.08.2016 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Позивач в судове засідання не зявився, 11.10.2016 року представник АТ "Ощадбанк" [PERSON] надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення у пресі, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що 04.03.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2203035, згідно якого позивач отримав у відповідача кредит у сумі 183 000,00 гривень на споживчі потреби (придбання нерухомості), з відсотковою ставкою 18 % річних за користування кредитом, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 04 березня 2033 року. Відповідно до пунктів 1.5 і 4.3.2 Договору передбачено, що Позичальник зобов'язаний щомісячно, до останнього робочого дня місяця, погашати кредит в сумі 762,50 грн. і у такий же термін сплачувати відсотки за користування ним на залишок заборгованості. Відповідно з п. 4.2.2 Договору при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, Банк має право вимагати дострокового повернення Позичальником кредиту та нарахованих процентів. Відповідачем зобовязання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2203035 від 04.03.2013 року, станом на 18 серпня 2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість у загальній сумі 196 066,03 гривень, яка складається з заборгованості за основним боргом у сумі 165462,50 гривень та заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 30603,53 грн. Проте, в позові від 22 вересня 2016 року позивач заявив позовні вимоги на загальну суму 193 385,90 грн., яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 165462,50 гривень, відсотки за користування кредитом - 27923,40 гривень. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором № 2203035 від 04.03.2013 року, а саме: заборгованість по кредиту - 165462,50 гривень, відсотки за користування кредитом - 27923,40 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача суму судового збору в розмірі 2900 грн. 79 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved