Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, відповідно до уточненого позову від 01 липня 2016 року просив в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [INFO]) перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (ідентифікаційний код 00039019, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Ковпака, 29) в розмірі 1\~600\~000,0 (один мільйон шістсот тисяч) від загальної суми заборгованості, яка станом на 21.05.2015 року становить 3\~213\~830 (три мільйони двісті тринадцять тисяч вісімсот тридцять) гривень 97 копійок, та складається з: 1.заборгованості за договором кредиту № 2007/13-2.06/99 від 02.03.2007 року, який укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], у розмірі 1 577 803 (один мільйон п'ятсот сімдесят сім тисяч вісімсот три) гривні 57 копійок, з яких: -сума заборгованості за кредитом - 771 587 (сімсот сімдесят сім тисяч п'ятсот вісімдесят сім) гривень 82 копійки; -сума заборгованості за відсотками - 505 891 (п'ятсот п'ять тисяч вісімсот дев'яносто одна) гривня 39 копійок; -розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 181 855 (сто вісімдесят одна тисяча вісімсот п'ятдесят п'ять) гривень 57 копійок; -розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 118 468 (сто вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 80 копійок; 2.заборгованості за договором кредиту № 2006/13-2.06/540 від 30.05.2006 року, який укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], у розмірі 1 636 027 (один мільйон шістсот тридцять шість тисяч двадцять сім) гривень 40 копійок, з яких: -сума заборгованості за кредитом - 905 037 (дев'ятсот п'ять тисяч тридцять сім) гривень 57 копійок; -сума заборгованості за відсотками - 421 790 (чотириста двадцять одна тисяча сімсот дев'яносто) гривень 53 копійки; -розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 228 159 (двісті двадцять вісім тисяч сто п'ятдесят дев'ять) гривень 89 копійок; -розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 81 039 (вісімдесят одна тисяча тридцять дев'ять) гривень 41 копійка; звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [INFO]), шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (ідентифікаційний код 00039019, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Ковпака, 29) права власності на нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру № 16, загальною площею 67,0 квадратних метрів, житловою площею 43,7 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вулиця Базарна (вулиця Кірова), будинок 7. Позивач просив також виселити без надання іншого жилого приміщення усіх фізичних та юридичних осіб, які зареєстровані та/або проживають в квартирі № 16, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вулиця Базарна (вулиця Кірова), будинок 7. В обґрунтування вказаної позовної заяви позивач посилався на таке. 30.05.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та позичальником укладено також договір кредиту № 2006/13-2.06/540, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в еквіваленті грошового зобов'язання з максимальним лімітом заборгованості у сумі 75\~000,0 (сімдесят п'ять тисяч) доларів США, з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1.1. договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 29.05.2016 року, зі сплатою 12 % процентів річних за користування кредитом. 02.03.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений договір кредиту № 2007/13-2.06/99, відповідно до умов якого АКБ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] у тимчасове строкове платне користування грошові кошти в еквіваленті грошового зобов'язання з максимальним лімітом заборгованості у сумі 50\~000,0 (п'ятдесят тисяч) доларів США 00 центів, за курсом НБУ на дату видачі, з порядком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1. договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту не пізніше 01.03.2017 року, зі сплатою 13 % процентів річних за користування кредитом. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, порушив умови повернення кредиту, у звязку з чим виникла необхідність захисту прав позивача. Відповідач у судове засідання не зявився неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Представник позивача надав до суду заяву, за змістом якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених представником позивача письмових доказів. Щодо фактичних обставин по справі. 30.05.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та позичальником [PERSON] укладено також договір кредиту №2006/13-2.06/540, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в еквіваленті грошового зобов'язання з максимальним лімітом заборгованості у сумі 75\~000,0 (сімдесят п'ять тисяч) доларів США, з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1.1. договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту до 29.05.2016 року, зі сплатою 12 % процентів річних за користування кредитом. 02.03.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений інший договір кредиту № 2007/13-2.06/99, відповідно до умов якого ПАТ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] у тимчасове строкове платне користування грошові кошти в еквіваленті грошового зобов'язання з максимальним лімітом заборгованості у сумі 50\~000,0 (п'ятдесят тисяч) доларів США 00 центів, за курсом НБУ на дату видачі, з порядком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1. договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за договором кредиту не пізніше 01.03.2017 року, зі сплатою 13 % процентів річних за користування кредитом. В якості забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобовязань перед Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» за договором кредиту №2006/13-2.06/540, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений іпотечний договір від 30.05.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 1234. В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту№ 2007/13-2.06/99, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та іпотекодавецем укладений іпотечний договір від 02.03.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за №466. Згідно з умовами договорів іпотеки відповідач передав в іпотеку Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» наступне нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 67,0 квадратних метрів, що знаходиться за адресою : м. Одеса, вул. Базарна (колишня назва вул. Кірова)[ADDRESS]. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна[ADDRESS], загальною площею 67,0 кв.м., що розташована в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вулиця Базарна (вулиця Кірова), будинок 7, на праві приватної власності належить [PERSON]. Щодо заборгованості відповідача та визначення її розміру. Пунктом 3.3.8., 3.3.9. укладених договорів кредиту встановлено, що позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному п.п. 1.1. цього договору, а також сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.п 2.4., 2.5. цього договору. На час розгляду справи позичальником не виконуються умови договору кредиту, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Згідно з п. 4.5. договорів кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п. 3.3.8., 3.3.9. цього договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідно до п. 4.2. договорів кредиту, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4., цього договору, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у цей період. Згідно із п. 4.3. договорів кредиту, у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2.-3.3.17. цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредиторові штраф у розмірі 3 (три) процента від суми кредиту, визначеного п. 1.1. цього договору, за кожний випадок. Таким чином, на сьогоднішній день суд має підстави для висновку, що виконання зобовязання з повернення кредиту не відбулось. Внаслідок порушення зобовязань за вказаними кредитними договорами заборгованість [PERSON] станом на 21.05.2015 року становить 3\~213\~830 (три мільйони двісті тринадцять тисяч вісімсот тридцять) гривень 97 копійок, яка складається з: 1)заборгованості за договором кредиту № 2007/13-2.06/99 від 02.03.2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], у розмірі 1\~577\~803 (один мільйон п'ятсот сімдесят сім тисяч вісімсот три) гривні 57 копійок, з яких: -сума заборгованості за кредитом 771\~587 (сімсот сімдесят сім тисяч п'ятсот вісімдесят сім) гривень 82 копійки; -сума заборгованості за відсотками 505\~891 (п'ятсот п'ять тисяч вісімсот дев'яносто одна) гривня 39 копійок; -розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 181\~855 (сто вісімдесят одна тисяча вісімсот п'ятдесят п'ять) гривень 57 копійок; -розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 118\~468 (сто вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 80 копійок; 2)заборгованості за договором кредиту № 2006/13-2.06/540 від 30.05.2006 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], у розмірі 1\~636\~027 (один мільйон шістсот тридцять шість тисяч двадцять сім) гривень 40 копійок, з яких: -сума заборгованості за кредитом 905\~037 (дев'ятсот п'ять тисяч тридцять сім) гривень 57 копійок; -сума заборгованості за відсотками - 421\~790 (чотириста двадцять одна тисяча сімсот дев'яносто) гривень 53 копійки; -розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 228\~159 (двісті двадцять вісім тисяч сто п'ятдесят дев'ять) гривень 89 копійок; -розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 81\~039 (вісімдесят одна тисяча тридцять дев'ять) гривень 41 копійка. Щодо вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За п.п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання\~ звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, враховуючи, що відповідач не виконав своє зобовязання з повернення кредиту, суд дійшов висновку про обґрунтованість звернення позивача із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. За правилом ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з розділом 4 договору іпотеки іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки на власний розсуд звертає на предмет іпотеки на підставі рішення суду, або виконавчого напису нотаріуса. За правилом ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому, згідно з п. 1.2 договору іпотеки від 22.03.2007 року заставна вартість предмету іпотеки складає 880 000,0 гривень, що в еквіваленті складає 174\~257,043 доларів США, вказана сума не перевищує суму заборгованості. Окрім цього, судом враховано й відомості звіту про незалежну оцінку предмети іпотеки, що складений субєктом оціночної діяльності ПП «Енергомакс» (сертифікат субєкту оціночної діяльності № 531/15 від 25.06.2015 року, виданий Фондом Державного майна України), відповідно до змісту якого вартість предмету іпотеки станом на 23 травня 2016 року складає 1\~600\~000,0 гривень. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України право власності на майно припиняється у разі звернення стягнення на нього за зобов'язаннями власника. В статті 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону Таким чином, позивачем обрано на свій розсуд спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, що не суперечить вимогам статі 33 Закону України „Про іпотеку, у звязку із чим суд вважає за можливе звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності на вказану квартиру за позивачем. Отже, враховуючи що відповідачем боржником за основним зобовязанням порушено договірні зобовязання перед позивачем, а вартість предмета застави не перевищує загальну суму заборгованості відповідача перед позивачем, суд вважає за можливе звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на цю квартиру, з урахуванням ціни, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому звичайної ціни на цей вид майна. Саме такий шлях звернення стягнення на предмет іпотеки обрано позивачем, виходячи з тексту позовної заяви. Згідно з абз.1 п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суд, визначаючи початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Щодо вимоги про виселення без надання іншого жилого приміщення усіх фізичних та юридичних осіб зі спірної квартири. В ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч.1 ст. 109 Житлового кодексу УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Частиною 3 ст. 109 Житлового кодексу УРСР передбачено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Проте, позивачем не вказано повного переліку осіб, яких має бути виселено з цієї квартири, так само як і не представлено суду відомостей щодо осіб, які проживають у вказаному помешканні, в результаті чого ці особи не залучено до участі у розгляді спору. Таким чином, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення, з урахуванням ненаданих суду відомостей про інших осіб, є підставою для виселення відповідача, що тягне за собою припинення його права користування вказаним майном. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне вимогу про виселення без надання іншого жилого приміщення усіх інших фізичних та юридичних осіб, які зареєстровані та/або проживають в квартирі № 16, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вулиця Базарна (вулиця Кірова), будинок 7, задовольнити частково та виселити відповідача з цієї квартири. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі, а також іншим способом, встановленим договором або законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне вимогу позивача про стягнення судового збору задовольнити й стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3\~654,0 гривень.

Outcome: partial