Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

В лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів та просила збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів і встановити їх у твердій грошовій сумі, яка складатиме 1 200 грн. на місяць. Крім того просила стягнути з відповідача фактично понесені додаткові витрати на сина у розмірі 2 307, 50 грн. та додаткові витрати у розмірі 350 грн. щомісячно, правову допомогу у розмірі 800 грн. та судовий збір. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2013 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час відповідач [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки тривалий час не отримує заробітної плати. Зазначає, що останнім часом змінився її стан здоров'я, вона потребує оперативного втручання, також погіршився і матеріальний стан - зменшився розмір заробітної плати. Крім того, позивачка вказує, що щомісячно несе додаткові витрати у розмірі 350 грн. на розвиток здібностей до танцю сина [PERSON], який постійно з 2010 року відвідує гурток спортивно-бального танцю в палаці культури і техніки "Дніпро", мати змушена постійно витрачати додатково кошти на спеціальне взуття та одяг для спортивно-бальних танців. За таких обставин, збільшивши позовні вимоги просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів і встановити їх у твердій грошовій сумі, яка складатиме 1400 грн. на місяць. Крім того, просить суд стягнути з відповідача фактично понесені додаткові витрати на неповнолітнього сина в розмірі 2 307,50 грн., додаткові витрати в розмірі 350 грн. щомісячно, витрати на правову допомогу в сумі 1300 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], посилаючись на вказані вище обставини, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволені в повному обсязі. Пояснив, що згідно довідки ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві заборгованість по аліментам, які сплачує [PERSON] станом на 02.08.2013 відсутня. На сьогоднішній час, відповідач з травня 2011 року взагалі не отримує жодного доходу, оскільки підприємство, директором якого він працює не здійснює жодної діяльності, що зумовлює відсутність виплат на підприємстві в зв'язку з відсутністю замовлень, а на даний час отримує матеріальну допомогу від цивільної дружини, сестри, друзів. Щодо вимог позивача про стягнення додаткових витрат на дитину, то позивач надає неправдиві відомості про розмір коштів на оплату танців, оскільки за відомостями [PERSON] оплата в танцювальному гуртку становить 280 грн. на місяць. Окрім цього, відповідач, як батько регулярно надає сину матеріальну допомогу, возить на конкурси бальних танців, відвідує разом з ним океанаріум, "Макдональз", постійно спілкується з дитиною, дарує подарунки. Наголосив, що заняття сина танцями не потребують щомісячної купівлі спеціального одягу, а дитина виступає у костюмі та сорочці, який надав йому тренер. Також заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу та судового збору. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Судом встановлено та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, що син проживає разом з матір'ю та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2009 року розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] було збільшено до 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] фактично понесені додаткові витрати на сина у розмірі 1831 грн. 95 коп. (а.с. 6-9). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. У законі визначаються особливості сплати аліментів у тому випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі або якщо є інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за наявності передбачених у законі підстав. По-перше, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Нерегулярним доходом уважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Мінливим дохід уважається в тому випадку, якщо його розмір коливається. Нерегулярність і мінливість доходу враховується судом також при визначенні розміру твердої грошової суми, що підлягає стягненню. У ч. 1 статті 184 СК України зазначено, що можуть існувати також інші суттєві обставини для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. До них можуть бути віднесені обставини, коли платник аліментів: не має заробітку, є безробітним, але при цьому має на праві власності певне майно, від якого може одержувати дохід (наявність доходу або його розмір установити важко); працює нелегально або одержує доходи з різних джерел (неможливо встановити всі джерела й визначити загальний розмір доходів). Під час розгляду справи встановлено, що згідно з довідки про доходи (після утримання податків) Приватного підприємства "ДС" відносно [PERSON] виплата аліментів за період з 01.05.2009 року по 07.05.2014 року проводилася у розмірі 30 % від прожиткового мінімуму. Нарахована заробітна плата [PERSON] за період з травня 2011 року по квітень 2014 року становить 00 грн. 00 коп. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Наказу № 4 ПП "ДС" від 29.04.2011 року директорові [PERSON] надано відпустку без збереження заробітної плати з 01.05.2011 року по 31.05.2011 року у зв'язку з відсутністю обсягів виробництва. Відповідно до Наказу № 5 ПП "ДС" від 29.05.2011 року директорові [PERSON] надано відпустку без збереження заробітної плати з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року у зв'язку з відсутністю обсягів виробництва. Відповідно до Наказу № 6 ПП "ДС" від 29.06.2011 року директорові [PERSON] надано відпустку без збереження заробітної плати з 01.07.2011 року по 30.07.2011 року у зв'язку з відсутністю обсягів виробництва. Відповідно до Наказу № 7 ПП "ДС" від 29.07.2011 року директорові [PERSON] надано відпустку без збереження заробітної плати з 01.08.2011 року до поновлення діяльності підприємства у зв'язку з відсутністю обсягів виробництва. Також, під час судового розгляду відповідач пояснив, що на даний час не отримує заробітну плату до поновлення діяльності підприємства, зауважив, що гроші йому надає його цивільна дружина. В той же час судом встановлено, що згідно довідки № 288 від 18.02.2014 р. [PERSON] працює на посаді лаборанта з 31.08.2010 р. з посадовим окладом 1 218,00 гривень, іншого заробітку (доходу) не має, отже, свідчить про погіршення її матеріального стану по відношенню до 30.09.2013 року. Крім того, згідно довідки від 26.05.2014 року, виданої КЕП «Консультативно-діагностичний центр № 2» Дарницького району м. Києва [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря-хирурга, на даний момент потребує оперативного лікування з приводу комбінованого геморрою ІІ-ІІІ ст. в стадії загострення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд проаналізувавши докази досліджені в ході слухання справи, вважає що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а матеріальне становище позивачки та стан її здоров'я погіршився, що є підставою для часткового задоволення позову шляхом збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання дитини - [PERSON], [INFO] з виплат у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно і встановлення їх у твердій грошовій сумі до 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 19.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття з індексацією стягуваних сум відповідно до закону. Щодо стягнення додаткових витрат слід зазначити наступне. Згідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотні значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] з 2010 року по теперішній час дійсно займається в колективі спортивно-бального танцю в Палаці культури і техніки "Дніпро" на платній основі. Згідно довідки № 4 від 14.02.2014 року плата за навчання становить 350 грн. щомісячно, яку здійснює мати [PERSON] (а.с.19). Згідно довідки № 5 від 14.02.2014 року Палац культури і техніки «Дніпро» не забезпечує колективи, створені на платній основі безкоштовним тренувальним одягом та взуттям (а.с.20). Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що знаходиться з батьком у дружніх стосунках, приблизно два рази на місяць звертається до нього з проханням надати гроші на особисті потреби, з проханням надати гроші для занять танцями не звертався, всі витрати щодо цього здійснює мати. Зауважив, що зимою цього року мати не купляла йому спортивні штани та та костюм для танців, але восени минулого року вона придбала туфлі для тренувань. Крім того пояснив суду, що одяг для спотривних змагань йому надає тренер. З матеріалів справи вбачається, що 10.11.2013 року були придбани туфлі підліткові для танців вартістю 480 грн., що підтверджується копією товарного чека та не заперечується свідком [PERSON]. В матеріалах справи наявні копії чеків від 15.01.2014 року - костюму підліткового чоловічого танцювального вартістю 1800 грн. та підшив даного костюму вартістю 120 грн., копія чека від 15.02.2014 року - штанів спортивних чоловічих різнокольорових для тренувань вартістю 115 грн., проте не можуть бути взяти судом до уваги, оскільки не можна прийти достовірного висновку стосовно особи покупця, крім того придбання даних товарів спростовані наданими суду поясненнями [PERSON]. Суд також критично ставиться до довідки, наданої [PERSON] про те, що [PERSON], [INFO] з 2010 року по теперішній час дійсно займається в колективі спортивно-бального танцю СПОРТ-СТАЙЛ, який знаходиться в Палаці культури і техніки "Дніпро" на платній основі з оплатою 280 грн. щомісячно, проте на оригіналі довідки відсутня дата її видачі, тому дана довідка не є допустими та належним в розумінні статтей 58- 60 ЦПК України доказом. Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивачка несе витрати на розвиток неповнолітнього сина, який з 2010 року відвідує гурток спортивно-бального танцю в Палаці культури і техніки "Дніпро", тому відповідно половину додаткових витрат повинен оплачувати батько, оскільки зобов'язаний брати участь у додаткових витратах. Пояснення відповідача про те, що він дає гроші сину на його особисті потреби, коли він звертається до нього не може бути підставою для відмови в позові в цій частині, оскільки свідчать лише про особисте бажання батька допомагати сину. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов'язок по утриманню дітей покладено на обох батьків (у т.ч. на позивача у справі), з`ясувавши фактичне матеріальне становище сторін, враховуючи пояснення відповідача, свідка, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини в тій частині є підставою для часткового задоволення позову щодо додатково понесених фактичних витрат в сумі 1290 грн. (1050 грн. ? плати за навчання + 240 грн. ? вартості туфель для танців) та щомісячних додаткових витрат на дитину в розмірі 175 грн. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, відповідно до ст.ст.79,84 ЦПК України, належать, в тому числі й витрати на правову допомогу. Відповідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про адвокатуру", оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом. Згідно з ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячний розмір за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ПП "Сучасна Феміда" в особі адвоката [PERSON] було укладено договір про надання юридичної допомоги від 17.02.2014 року (а.с. 14). Згідно із актом прийняття-передачі послуг від 17.02.2014 року, позивач оплатила адвокату за юридичну консультацію, складення та подання позовної заяви до суду 800 грн.. Виконавець витратив на виконання послуг по складенню позовної заяви до суду 120 хвилин часу; юридичну консультацію - 60 хвилин часу (а.с. 15). 02.06.2014 року між позивачем та ПП "Сучасна Феміда" в особі адвоката [PERSON] було укладено договір про надання юридичної допомоги. Згідно із актом прийняття-передачі послуг від 10.06.2014 року, позивач оплатила адвокату за юридичну консультацію, складення позовної заяви (збільнешшя позовних вимог) до суду 500 грн.. Виконавець витратив на виконання послуг по складенню позовної заяви до суду 60 хвилин часу; юридичну консультацію - 30 хвилин часу. Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється відповідно до ст. 88 ЦПК України. Таким чином, стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає сума понесених останньою судових витрат, яка складаєтсья з суми сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 1300 гривень.

Outcome: partial