Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідач по справі, який є батьком малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дочки, яка проживає разом зі своєю матір`ю, позивачем по справі. Відповідач не проявляє жодного інтересу до дитини, не цікавиться її життям, не виявляє бажання спілкуватися з донькою, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] [INFO] . Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, та/ або заперечень на адресу суду не надходило, та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, Махаринський Г.В., згідно доручення в справі, підтримав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] . Наведене підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 24.04.2012 р., копія якого приєднана до матеріалів справи (а.с.6). Судом встановлено, що 11.06.2013 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області справа 357/5706/13-ц. (а.с.8). Встановлено що 02.06.2017 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим їй було присвоєне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.9). Встановлено, що дитина сторін, [PERSON] [INFO] зареєстрована і проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] , що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №15.2.-03/6236 від 17.11.2020р. (а.с.15). Відповідно до довідки-розрахунку Білоцерківського міського відділу ДВС ЦМУМЮ (м.Київ) від 01.09.2020 року №112025, вбачається, що станом на 01.09.2020 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 111646 грн.25 коп. (а.с.17). Згідно Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.02.2020 року, виданого слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Фаєр Л.О., вбачається, що за ухилення від сплати [PERSON] встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини відкрито кримінальне провадження (а.с.18). Згідно з інформацією адміністрації Білоцерківського навчально-виховного комплексу «Казка» Білоцерківської міської ради Київської області, де у 1 класі навчалася малолітня [PERSON] , батько не брав участі у вихованні дочки, з школою контакту не підтримував, із вчителями не спілкувався, дитину до школи приводили та забирали мати, бабуся, що підтверджується актом обстеження участі батьків у шкільному житті та актом обстеження житлово- побутових умов проживання здобувачаа освіти. (а.с.11,12). Відповідно до інформації дирекції освітнього округу - освітнього закладу освіти «Шкарівський академічний ліцей - центр позашкільної освіти» Білоцерківської районної ради Київської області, де у 2 Б класі навчається малолітня [PERSON] , батько не бере участі у вихованні дочки, з ліцеєм контакту не підтримує, із вчителями не спілкується, дитину до ліцею приводять і забирають мати, бабуся, що ствердлжується актом обстеження участі батьків у шкільному житті та акт обстеження житлово-побутових умов проживання здобувана освіти. (а.с.13,14). Згідно висновку Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 09.02.2021 року №109, орган опіки та піклування - виконавчий комітет міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON] [INFO] та відповідність зазначеного інтересам дитини (а.с.46,47). Позивач суду пояснила, що з 2011 року червень 2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. З двох місячного віку їхньої доньки, відповідач не цікавиться життям та здоров`ям дитини, участі у вихованні дочки не приймає, матеріально не допомагає. Дитина проживає разом з позивачем та її чоловіком [PERSON] , який повністю замінив батька дитині, та має намір усиновити [PERSON] . В шлюбі з [PERSON] у позивача народилася друга донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач не приймає жодної участі в житті дитини, навіть не намагається спілкуватися з дочкою, відповідачу відоме місце проживання позивача з донькою. За рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти, які жодного разу не стягувалися, за ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання дитини відкрито кримінальне провадження. Також позивач неодноразово направляла на адресу відповідача повідомлення про намір подати позов про позбавлення його батьківських прав про що сівдчать поштові відправлення. (а.с.10). Ні відповідач, ні його батьки, родичі не цікавляться життям і здоров`ям [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , бувша сусідка позивача, суду показала, що відповідач вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, наркотиками, вів себе неадекватно, постійно ображав свою дружину, дитиною не займався, з червня 2012 року сторони проживають окремо. Відповідач не цікавиться донькою. Позивач не підтримує відносини з відповідачем. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України; ЗУ "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р., Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо (вона), він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків по утриманню і вихованню своєї дитини [PERSON] [INFO] , судом не виявлено обставин, які б спричинили перешкоди відповідачу, як батьку дитини, виховувати дитину, спілкуватися з донькою. Отже, виходячи із заявлених вимог, встановлених судом фактів, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав стосовно його малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідач по справі, який є батьком малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дочки, яка проживає разом зі своєю матір`ю, позивачем по справі. Відповідач не проявляє жодного інтересу до дитини, не цікавиться її життям, не виявляє бажання спілкуватися з донькою, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] [INFO] . Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, та/ або заперечень на адресу суду не надходило, та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, Махаринський Г.В., згідно доручення в справі, підтримав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] . Наведене підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 24.04.2012 р., копія якого приєднана до матеріалів справи (а.с.6). Судом встановлено, що 11.06.2013 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області справа 357/5706/13-ц. (а.с.8). Встановлено що 02.06.2017 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим їй було присвоєне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.9). Встановлено, що дитина сторін, [PERSON] [INFO] зареєстрована і проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] , що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №15.2.-03/6236 від 17.11.2020р. (а.с.15). Відповідно до довідки-розрахунку Білоцерківського міського відділу ДВС ЦМУМЮ (м.Київ) від 01.09.2020 року №112025, вбачається, що станом на 01.09.2020 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 111646 грн.25 коп. (а.с.17). Згідно Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.02.2020 року, виданого слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Фаєр Л.О., вбачається, що за ухилення від сплати [PERSON] встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини відкрито кримінальне провадження. (а.с.18). Згідно з інформацією адміністрації Білоцерківського навчально-виховного комплексу «Казка» Білоцерківської міської ради Київської області, де у 1 класі навчалася малолітня [PERSON] , батько не брав участі у вихованні дочки, з школою контакту не підтримував, із вчителями не спілкувався, дитину до школи приводили та забирали мати, бабуся, що підтверджується актом обстеження участі батьків у шкільному житті та актом обстеження житлово- побутових умов проживання здобувачаа освіти. (а.с.11,12). Відповідно до інформації дирекції освітнього округу - освітнього закладу освіти «Шкарівський академічний ліцей - центр позашкільної освіти» Білоцерківської районної ради Київської області, де у 2 Б класі навчається малолітня [PERSON] , батько не бере участі у вихованні дочки, з ліцеєм контакту не підтримує, із вчителями не спілкується, дитину до ліцею приводять і забирають мати, бабуся, що ствердлжується актом обстеження участі батьків у шкільному житті та акт обстеження житлово-побутових умов проживання здобувана освіти. (а.с.13,14). Згідно висновку Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 09.02.2021 року №109, орган опіки та піклування - виконавчий комітет міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої доньки [PERSON] [INFO] та відповідність зазначеного інтересам дитини (а.с.46,47). Позивач суду пояснила, що з 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який в червні 2013 року був розірваний. З двох місячного віку життям та здоров`ям дитини відповідач не цікавиться, участі у вихованні дочки не приймає, матеріально не допомагає. Дитина проживає разом з позивачем та її чоловіком [PERSON] , який повністю замінив батька дитині, та має намір усиновити [PERSON] . В шлюбі з [PERSON] народилася друга донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач не приймає жодної участі в житті дитини, навіть не намагається спілкуватися з дочкою, відповідачу відме місце проживання позивача з донькою, не вітає [PERSON] з днем її народження. За рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти, наразі відповідач має борг по аліментам та за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини відкрито кримінальне провадження. Також позивач неодноразово направляла на адресу відповідача повідомлення про намір подати позов про позбавлення його батьківських прав про що сівдчать поштові відправлення. (а.с.10). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , сусідка позивача, суду показала, що відповідач мав погану поведінку, спілкувався з сумнівним колом осіб, зловживав спиртними напоями, вів себе неадекватно, постійно ображав свою дружину, дитиною не займався, залишив сім`ю в червні 2012 року, до хрестин дитини. На даний час [PERSON] проживає з позивачем і її чоловіком, та спільною донькою [PERSON] . Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України; ЗУ "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р., Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо (вона), він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. При вирішенні даної справи суд враховує Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 09.02.2021 р. за № 109 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON] [INFO] . Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач безпричинно самоусунувся від виконання своїх обов`язків по утриманню і вихованню своєї дитини [PERSON] [INFO] , судом не виявлено обставин, які б спричинили перешкоди відповідачу, як батьку дитини, виховувати дитину, спілкуватися з донькою. Отже, виходячи із заявлених вимог, встановлених судом фактів, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав стосовно його малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору, що понесла позивач в зв`язку з розглядом даного спору та які підтверджені належними доказами на суму 840,80 грн.

Outcome: approved