Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі Філії - Закарпатське обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення та зняття з реєстраційного обліку, третя особа: Орган опіки та піклування Виноградівської РДА. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 04 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі Філії - Закарпатське обласне управління ВАТ "Державний ощадний банк України та фізичною особою - [PERSON] було укладено кредитний договір № 80407, згідно з якимпозивач надав відповідачу суму кредиту у розмірі 250 000,00 гривень. В забезпечення виконання Боржником взятих на себе зобов'язань щодо повернення суми кредиту за кредитним договором № 80407 від 04 липня 2008 р., між позивачем та відповідачем - [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено іпотечний договір від 04.07.2008 року зареєстрованого в реєстрі за № 826. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] та земельна ділянка 0,2500 га. У зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, банк був вимушений звернутись із позовом до суду про стягнення з боржника - [PERSON] заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.11.2013 року позов банку було в цій частині задоволено. Відповідно до статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Так, 30.05.2014 року відповідачам були надіслані вимоги про звільнення житлового приміщення, які вручені останнім під розписку 05.06.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення. Згідно даних реєстраційного обліку в будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Зазначене підтверджується рішенням суду від 04.11.2013р., а також довідками Матіївської сільської ради №238 від 06.03.2013 року та №468 від 26.06.2008 року. Якщо мешканці не звільняють будинок у встановлений законом строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. В судовому засіданні представник позивача обставини та вимоги позову підтримав, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], проти вимог позову заперечував, у задоволенні позову просив відмовити, оскільки частково свої зобов"язання за кредитним договором виконувалось. Відповідачі в судове засідання з невідомих для суду причин не з'явилися, проте про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи проти позову заперечувала. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 04 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі Філії - Закарпатське обласне управління ВАТ "Державний ощадний банк України та фізичною особою - [PERSON] було укладено кредитний договір № 80407, згідно з яким позивач надав відповідачу суму кредиту у розмірі 250 000,00 гривень (а.с.8-10). В забезпечення виконання позичальником (боржником) взятих на себе зобов'язань щодо повернення суми кредиту за кредитним договором № 80407 від 04 липня 2008 р., між позивачем та відповідачем - [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено іпотечний договір від 04.07.2008 року зареєстрованого в реєстрі за № 826 (а.с.11-13). Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] та земельна ділянка 0,2500 га. У зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, банк звертався із позовом до суду про стягнення з боржника - [PERSON] заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, про виселення та зняття з преєстраційного обліку. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.11.2013 року позов банку було в частині звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено (а.с.14-17). Відповідно до статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Так, 30.05.2014 року відповідачам були надіслані вимоги про звільнення житлового приміщення, які вручені останнім під розписку 05.06.2014 року (а.с.27,28-30). Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення. Згідно даних реєстраційного обліку, довідки матіївської сільської ради в будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.45,47,49,114,131). Встановлені судом обставини спростовують твердження позивача, що у зазначеному будинку проживає [PERSON], оскільки остання зареєстрована та проживає у будинку [ADDRESS], який не є предметом іпотеки за згаданим договором (а.с.131). Таким чином, вимога позову про виселення підлягає задоволенню, за винятком вимоги про виселення відповідача [PERSON]. Вирішуючи заявлену вимогу про зняття відповідачів з реєстрації, суд зазначає про те, що правові підстави для задоволення цієї вимоги відсутні. Так, Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому його положення підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою в день звернення особи із заявою в органи реєстрації. У відповідності до п. 3.1. ПОРЯДКУ реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення про виселення, яке набрало законної сили. Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів (п.1.3. Порядку). За встановлених в судовому засіданні обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судові витрати понесені позивачем в сумі 243,60 грн., відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню із повнолітніх відповідачів щодо яких прийнято рішення про виселення.

Outcome: partial