Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, зазначивши, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 23 лютого 2008 року у виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради, про що зроблено актовий запис № 14. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], які знаходяться на її повному утриманні. Сімейне життя не склалося через те, що у сторін різні характери та погляди на життя, між ними часто виникали різного роду сварки та суперечки. Спільним сімейним життям з чоловіком позивачка не проживає вже близько одного року. Ніяких відносин як чоловік та дружина вони не підтримують. Позивачка миритися з відповідачем не бажає, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам їхніх дітей. Відповідач, як батько дітей, коштів на їх утримання не надає. На даний час вона ніде не працює, проживає в будинку батьків, сама не взмозі матеріально забезпечувати дітей всім необхідним. Відповідач працює неофіційно, отримує нерегулярний та мінливий дохід, інших дітей, не має. У зв'язку з вищенаведеним, просить шлюб між ними розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Стягувати з відповідача щомісячно аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 600 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON], на розірванні шлюбу з позивачкою не заперечував. Показав суду, що розмір аліментів, який просить стягувати позивачка, не взмозі сплачувати, оскільки має нерегулярний та мінливий дохід. Окрім того, за останній рік, його стан здоров'я значно погіршився, що позбавляє можливості заробляти кошти в такому розмірі, який би дозволяв сплачувати аліменти в сумі, зазначеній позивачкою - по 600 гривень на кожну дитину. Згідний сплачувати аліменти в сумі по 350 гривень на кожну дитину, тому просить суд зменшити розмір аліментів. Суд, заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Дані правовідносини регулюються СК України. Відповідно до ч. 4 ст. 3, ч.1 ст. 24, ст. 104, 105, 110, 112 СК України, сім'я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, зокрема, на підставі шлюбу, який ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання судом за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб, 23 лютого 2008 року у виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради, про що зроблено актовий запис № 14. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітніх дітей та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть вже понад рік, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачки до суду та розгляду справи у суді наміри позивачки розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення сторін до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені особисті та майнові права їх малолітніх дітей, у зв'язку із чим позовні вимоги в частині розірвання підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] як особа, що після реєстрації шлюбу змінила прізвище, виявила бажання залишити собі прізвище "[PERSON]". В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Крім того, згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, сини: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Наразі діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач, на порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка з дітьми проживає в будинку батька, власного житлового будинку не має. Сама виховує та утримує дитину. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради № 255 від 10 лютого 2014 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їхніх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також, твердження сторін про те, що відповідач не має постійного доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Виходячи із принципу розумності та справедливості, а також зі стану здоров'я відповідача, суму аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд визначає у розмірі по 350 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 11 лютого 2014 року. Питання про відшкодування судових витрат, які складаються з 243,60 гривень судового збору, сплачені за позовні вимоги про розірвання шлюбу, позивачкою не ставилося. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору, звільнені позивачі, зокрема за подання позовів про стягнення аліментів. Тому, суд приходить до висновку, що з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. В силу ч. 1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial