Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому зазначив, що 19 лютого 1997 року в результаті нещасного випадку на виробництві він, [PERSON], [INFO], отримав травму хребта у шахті ім. Космонавтів ГХК «Ровенькиантрацит». Після отриманої травми він став інвалідом І групи, що підтверджується довідкою серії 10ААА №012736 від 18.06.2010 року, виданої Ровеньківською МСЕК Луганської області «про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги», згідно якої встановлена 100% ступінь втрати професійної працездатності, починаючи з 04.06.2003 року безстроково, за трудовим каліцтвом від 19.02.1997 року. Крім того, згідно довідки Луганської обласної МСЕК-2 №165 від 05.05.2008 року [PERSON] придатний до керування автомобілем на дві руки з ураженням обох ніг. Довідка видана безстроково на підставі акту №16/181 огляду МСЕК по визначенню медичних показань для забезпечення інвалідів автомобілями. Він має посвідчення водія щодо керування транспортними засобами категорії «В». Протипоказань до керування автомобілем не має. Відповідно до п. 6 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» за наявності медичних показань для одержання автомобіля і наявності або відсутності протипоказань до керування ним Фонд соціального страхування від нещасних випадків забезпечує потерпілого автомобілем безоплатно чи на пільгових умовах, організовує та оплачує навчання водінню автомобіля, а також виплачує компенсацію на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування в порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» (далі - Порядку) фінансування витрат, пов'язаних з отриманням автомобілів для осіб, інвалідність яких пов'язана з трудовим каліцтвом, що настало від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснюється за рахунок коштів, передбачених у бюджеті Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Автомобілі для інвалідів унаслідок трудового каліцтва придбаваються Фондом соціального страхування та видаються управліннями виконавчої дирекції. 03.05.2007 року позивач звернувся до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків у Луганській області із заявою про надання йому автомобіля. У своїй заяві він зазначив, що його ріст складає 195 см, у положенні сидячи - 104 см. Згідно технічного паспорту автомобіля «Славута» висота від сидіння водія до даху автомобіля складає 96 см (тобто в цей автомобіль він просто не вміщається). Довжина ніг також не дозволяє йому сідати у вищезазначений автомобіль. З урахуванням цих антропологічних особливостей його тіла просив Фонд соціального страхування надати інший автомобіль, наприклад Chevrolet Lachetti (зазначений автомобіль підходить йому за розмірами). 06.05.2007 року за №05/635 йому було надіслано відповідь з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Луганській області у якій викладено наступне: «Відповідно висновку обласної МСЕК від 24.09.1998 року №307 та поданої заяви Ви перебуваєте на обліку на отримання автомобіля у головному управлінні праці та соціального захисту населення Луганської облдержадміністрації серед інвалідів внаслідок трудового каліцтва на модель "Славута"-ЗАЗ 110380-40 (з ураженням обох ніг) за номером 112». Також зазначено, що питання про забезпечення його автомобілем вирішуватиметься в порядку та строки, встановлені законодавством, відповідно до черговості інвалідів внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які перебувають на обліку на отримання або заміну автомобіля в управлінні праці та соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації. Крім того, йому було відмовлено у придбанні автомобіля Chevrolet Lachetti у зв'язку з тим, що нібито ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» вважає, що переобладнання автомобіля з установкою нестандартних органів управління може призвести до виникнення небезпеки здоров'ю та життю учасників дорожнього руху. Крім того, позивач неодноразово, звертався до різних державних органів з урахуванням нестандартності ситуації, звідки отримав низку відповідей-відписок, а саме: лист Міністерства охорони здоров'я України від 31.03.09 №16.05-4/1334-в, лист Міністерства праці та соціальної політики України №143/18/153-09 від 07.09.09р., лист Міністерства охорони здоров'я України від 22.05.09 №16.05-4/2295-в, лист Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №186-в-11 від 24.09.2009 року, листи Міністерства праці та соціальної політики України №227/18/153-09 від 18.06.09 р. та №4100/0/18/09 від 04.09.2009 року, лист відділення виконавчої дирекції фонду в м. Ровеньки Луганської області № 03/3823 від 13.11.2012 року, лист Управління виконавчої дирекції фонду у Луганській області № В-182/0620 від 22.11.2012 року. До речі, згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України №4100/0/18/09 від 04.09.2009 року заступник міністра [PERSON] звертав увагу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, на невиконання доручень Мінпраці та недопустимість відмови потерпілому (тобто позивачу) у наданні передбачених законодавством соціальних пільг. Згідно публічної інформації що мається на офіційному сайті, за період з 2007 по 2009 роки виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворюваннях України у Луганській області видано 457 автомобілів «Славута». Тобто з наведеної інформації виходить, що незважаючи на черговість та його потребу у автомобілі, посадовим особам Фонду соціального страхування зовсім байдуже до його фізіологічних особливостей, надавати належний за законом автомобіль не збираються. Не зважаючи на всі листи та звернення позивача, починаючи з 24.09.1998 року до теперішнього часу він так і не був забезпечений автомобілем. Більш того, у останньому листі з Управління виконавчої дирекції фонду у Луганській області за номером № В-182/0620 від 22.11.2012 року йому надано відповідь з посиланням на постанову КМУ від 01.03.2006 року № 221 «Про забезпечення інвалідів автомобілями вітчизняного виробництва», яка станом на сьогоднішній день втратила чинність на підставі постанови КМУ від 25 червня 2012 року №578. Свій автомобіль DAEWOO Nubira 1998 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]), який він придбав у 1998 році та обладнав ручним керуванням за свій рахунок, віг був вимушений продати у зв'язку з незадовільним технічним станом. У зв'язку з наведеним, а також з урахуванням того, що транспортний засіб йому конче необхідний для нормального та вільного пересування, не дочекавшись від Фонду соціального страхування належного спеціального автомобіля, у який він зміг би вміститися, 06.11.2012 року він був змушений придбати за власні кошти автомобіль Кіа Ceed вартістю 186 140,00 грн. (сто вісімдесят шість тисяч сто сорок гривень, 00 копійок), та за власні кошти переобладнати його під ручне керування. Просив суд стягнути з виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Ровеньки Луганської області на його користь грошову компенсацію у сумі вартості автомобіля «Daewoo Sens» з ручним керуванням (на дві руки з ураженням обох ніг). 20.02.2013 року позивач [PERSON] надав до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначив, що 19 лютого 1997 року в результаті нещасного випадку на виробництві він, [PERSON]. [INFO], отримав травму хребта у шахті ім. Космонавтів ГХК «Ровенькиантрацит». Після отриманої травми він став інвалідом І групи, що підтверджується довідкою серії 10ЛАА №012736 від 18.06.2010 року виданої Ровеньківською МСЕК Луганської області «про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги», згідно якої встановлена 100 % ступінь втрати професійної працездатності починаючи з 04.06.2003 року безстроково, за трудовим каліцтвом від 19.02.1997 року. Крім того, згідно довідки Луганської обласної МСЕК-2 №165 від 05.05.2008 року [PERSON] придатний до керування автомобілем на дві руки з ураженням обох ніг. Довідка видана безстроково на підставі акту №16/181 огляду МСЕК по визначенню медичних показань для забезпечення інвалідів автомобілями. Він має посвідчення водія щодо керування транспортними засобами категорії «В». Протипоказань до керування автомобілем не має. 03.05.2007 року позивач звернувся до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків у Луганській області із заявою про надання йому автомобіля. У своїй заяві він зазначив, що мій ріст складає 195 см., у положенні сидячи - 104 см. Згідно технічного паспорту автомобіля «Славута» висота від сидіння водія до даху автомобіля складає 96 см (тобто в цей автомобіль він просто не вміщається). Довжина ніг також не дозволяє йому сідати у вищезазначений автомобіль. З урахуванням цих антропологічних особливостей його тіла просив Фонд соціального страхування надати інший автомобіль, наприклад Chevrolet Lachetti (зазначений автомобіль підходить йому за розмірами). 06.05.2007 року за №05/635 позивачу було надіслано відповідь з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Луганській області, у якій викладено наступне: «Відповідно висновку обласної МСЕК від 24.09.1998 року №307 та поданої заяви Ви перебуваєте на обліку па отримання автомобіля у головному управлінні праці га соціального захисту населення Луганської облдержадміністрації серед інвалідів внаслідок трудового - каліцтва на модель "Славута"- ЗАЗ 110380-40 (з ураженням обох ніг) за номером 112». Також зазначено, що питання про забезпечення його автомобілем вирішуватиметься в порядку та строки, встановлені законодавством, відповідно до черговості інвалідів внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які перебувають на обліку на отримання або заміну автомобіля в управлінні праці та соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації. Крім того, йому було відмовлено у придбанні автомобіля Chevrolet Lachetti у зв'язку з тим, що нібито ЗAT «Запорізький автомобілебудівний завод» вважає, що переобладнання автомобіля з установкою нестандартних органів управління може призвести до виникнення небезпеки здоров'ю та життю учасників дорожнього руху. Крім того позивач неодноразово, звертався до різних державних органів з урахуванням нестандартності ситуації, звідки отримав низку відповідей-відписок. Не зважаючи на всі листи та звернення позивача, починаючи з 24.09.1998 року до теперішнього часу він так і не був забезпечений автомобілем. Більш того, у останньому листі з Управління виконавчої дирекції фонду у Луганській області за номером № В-182/0620 від 22.11.2012 року йому надано відповідь з посиланням на постанову КМУ від 01.03.2006 року № 221 «Про забезпечення інвалідів автомобілями вітчизняного виробництва», яка станом на сьогоднішній день втратила чинність на підставі постанови КМУ від 25 червня 2012 року №578. Свій автомобіль DAEWOO Nubian 1998 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]), який він придбав у 1998 році та обладнав ручним керуванням за свій рахунок, я був вимушений продати у зв'язку з незадовільним технічним і станом. У зв'язку з наведеним, а також з урахуванням того, що транспортний засіб йому конче необхідний для нормального та вільного пересування, не дочекавшись від Фонду соціального страхування належного йому спеціального автомобіля у який зміг би вміститися, 06.11.2012 року позивач був змушений придбати за власті кошти автомобіль Кіа Ceed вартістю 186 140.00 грн. (сто вісімдесят шість тисяч сто сорок гривень, 00 копійок), та за власні кошти переобладнати його під ручне керування. Просив суд стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області на мою користь грошову компенсацію вартості автомобіля «Daewoo Sens» з ручним керуванням (на дві руки з ураженням обох ніг) у сумі 59 900 (п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот) гривень. 21.03.2014 року позивач [PERSON] надав до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначив, що 19 лютого 1997 року у результаті нещасного випадку на виробництві він, [PERSON], [INFO], отримав травму хребта у шахті ім. Космонавтів ГХК «Ровенькиантрацит». Після отриманої травми він став інвалідом І групи, що підтверджується довідкою серії 10ААА №012736 від 18.06.2010 року, виданої Ровеньківською МСЕК Луганської області «про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги», згідно якої встановлена 100 % ступінь втрати професійної працездатності починаючи з 04.06.2003 року безстроково, за трудовим каліцтвом від 19.02.1997 р. Крім того, згідно довідки Луганської обласної МСЕК-2 №165 від 05.05.2008 року [PERSON] придатний до керування автомобілем на дві руки з ураженням обох ніг. Довідка видана безстроково на підставі акту №16/181 огляду МСЕК по визначенню медичних показань для забезпечення інвалідів автомобілями. Він має посвідчення водія [NUMBER] від 04.04.1989 р. щодо керування транспортними засобами категорії «В». Протипоказань до керування автомобілем не має. Не зважаючи на всі листи та звернення позивача, починаючи з 24.09.1998 року до теперішнього часу він так і не був забезпечений автомобілем. Також за дорученням суду ПАТ «ЗАЗ» було здійснено технічне дослідження (вимірювання лінійних розмірів) у салоні автомобілів «Сенс» та «Славута» з метою встановлення відстані від подушки сидіння водія до стелі та відстані від подушки сидіння водія до педалі гальм. Згідно наданої відповіді, у автомобілі «Сенс» відстань від подушки сидіння водія до стелі у площині паралельній спинки сидіння (25° градусів) в крайньому передньому положенні сидіння складає 938 мм (93,8 см), в крайньому задньому положенні сидіння складає 1177 мм (117,7 см). Відстань від подушки сидіння водія до стелі у вертикальній площині в крайньому передньому положенні сидіння складає 875 мм (87,5 см), в крайньому задньому положенні сидіння - 938 (93,8 см). Відстань від подушки сидіння водія до педалі гальмування в крайньому передньому положенні сидіння - 335мм (33,5 см), у крайньому задньому положенні - 552 мм (55,2 см). У автомобілі «Славута» відстань від подушки сидіння водія до стелі у площині паралельній спинки сидіння (25° градусів) в крайньому передньому положенні сидіння складає 975 мм (97,5 см), в крайньому задньому положенні сидіння складає 983 мм (98,3 см). Відстань від подушки сидіння водія до стелі у вертикальній площині в крайньому передньому положенні сидіння складає 890 мм (89 см), в крайньому задньому положенні сидіння - 897 (89,7 см). Відстань від подушки сидіння водія до педалі гальмування в крайньому передньому положенні сидіння - 335 мм (33,5 см), у крайньому задньому положенні - 505 мм (50,5 см). Тобто, з наведеного виходить, що у автомобілі «Сенс» його довжина тулуба у положенні сидячи (102 см) дозволить йому сидіти лише у крайньому задньому положенні сидіння, яке має знаходитись лише під кутом 25° (тобто майже лежачи) та позбавляє можливості сидіти вертикально. У автомобілі «Славута» його довжина тулуба у положенні сидячи (102 см) зовсім не дає можливості у ньому сидіти. Таким чином, автомобіль «Славута», що колись пропонувався йому з боку відповідача не підходить. Автомобіль «ЗАЗ SENS», який видається більшості інвалідів у теперішній час також йому не підходить за антропологічними даними тіла для зручного та безпечного керування. У зв'язку з наведеним, а також з урахуванням того, що транспортний засіб йому конче необхідний для нормального та вільного пересування, не дочекавшись від Фонду соціального страхування належного спеціального автомобіля, у який він зміг би вміститися, 06.11.2012 року він був змушений придбати за власті кошти автомобіль Кіа Ceed вартістю 186 140,00 грн. (сто вісімдесят шість тисяч сто сорок гривень, 00 копійок), та за власні кошти переобладнати його під ручне керування. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 06.11.2012 року автомобіль Кіа Ceed, легковий універсал, сірого кольору, 2012 року випуску, держ. номер. [NUMBER], зареєстрований за [PERSON], [ADDRESS]. Згідно технічних характеристик у автомобілі "Кіа Ceed" відстань від подушки сидіння водія до стелі складає 1024 мм (102,4 см). Відстань для ніг - 1067мм (106,7 см). Тобто, з наведеного вбачається, що цей автомобіль йому підходить за антропологічними даними. Просив суд стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області на його користь грошову компенсацію вартості автомобіля «ЗАЗ Sens» з ручним керуванням (на дві руки з ураженням обох ніг) у сумі 66 070 гривень. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача - Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області за довіреністю Малиновська Г.С. позовні вимоги [PERSON] не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Суду надала письмові заперечення, посилаючись на які пояснила, що [PERSON] дійсно перебуває на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду в м. Ровеньки з 01.07.1997 року, зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, що сталось 19.02.1997 року. Згідно висновку МСЕК від 06.06.2007 року серія 2-20СУ № 015617 потерпілому встановлена стійка втрата працездатності 100% та 1 група інвалідності безстроково. Позивач перебував на обліку на отримання автомобіля у головному управлінні праці та соціального захисту Луганської облдержадміністрації серед інвалідів внаслідок трудового каліцтва на модель «Славута» - ЗАЗ 110380-4 з ураженням обох ніг) за номером 112. Відповідно до Закону України №1105 від 23.09.1999 року «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» затвердженої Постановою КМУ № 999 від 17.07.2006 року (далі-Порядок) забезпечення автомобілями інвалідів за місцем реєстрації здійснюється Міністерством соціальної політики Автономної Республіки Крим, відповідними структурними підрозділами обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій або управліннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління виконавчої дирекції). Закупівля робіт і послуг з виготовлення і поставки автомобілів за рахунок державних коштів здійснюється Фондом соціального захисту інвалідів та Фондом соціального страхування відповідно до законодавства. Оплату робіт з виготовлення і поставки автомобілів здійснює Фонд соціального захисту інвалідів та Фонд соціального страхування в установленому законодавством порядку. Згідно п. 2. Порядку Фінансування витрат, пов'язаних з отриманням автомобілів та підготовкою їх до експлуатації, здійснюється: для осіб, інвалідність яких пов'язана з трудовим каліцтвом, що настало від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - інваліди унаслідок трудового каліцтва), - за рахунок коштів, передбачених у бюджеті Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Норма пункту 12 Порядку чітко визначає, що реєстраційні документи на автомобіль оформлюються на інвалідів, а недієздатним інвалідам і дітям-інвалідам - на їх законних представників та у реєстраційних документах на автомобіль підрозділом МВС робиться позначка про видачу автомобіля головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, а також про заборону відчуження автомобіля та передачі права користування ним без дозволу головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. За інформацією Ровеньківського МРЕВ від 28.03.2007 року № 50/608 3.11.1998 року на позивача було зареєстровано автомобіль DАEWOO Nubira 1998 року випуску, який 16.10.2012 року був знятий з обліку для реалізації. Необхідно звернути увагу, що відділенням виконавчої дирекції Фонду в м. Ровеньки позивачу протягом часу з 2007 року по 2012 рік неодноразово пропонувалися автомобілі «Славута» з ручним керуванням та DEWOO Sens, але [PERSON] від них відмовився, про що складено акти від 18.05.2012 року та 09.08.2012. Позивач звертався до управління виконавчої дирекції Фонду з проханням забезпечити його автомобілем Chevrolet Lacetti або сплатити компенсацію його вартості оскільки ні автомобіль «Славута», ні «Сенс» не відповідають його антропометричним даним. Але, заявнику було роз'яснено, що переобладнання вказаних автомобілів під модель з уражанням обох ніг ЗАТ «Запорізький автомобільний завод» не провадить, оскільки виробник вважає таке переобладнання з установкою нестандартних органів управління може призвести до виникнення небезпеки здоров'ю та життю учасників дорожнього руху. Необхідно зазначити, що листом виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2012 року №252-В-11 позивачу повідомлено, що забезпечення інвалідів внаслідок трудового каліцтва автомобілями здійснюється після укладання договорів з автопідприємствами переможцями конкурсних торгів, відповідно до вимог Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 року №2289-IV. При закупівлі Фондом автомобілів у 2013 році при складанні технічних вимог до предмета закупівлі - автомобіля, індивідуальні антропометричні особливості окремих інвалідів будуть враховані. У позовній заяві позивач зазначає про те, що 06.11.2012 року він придбав автомобіль вартістю 186 140,00 грн. та за власні кошти переобладнав його під ручне керування. Дійсно,згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВРЕВ м. Луганська на прізвище [PERSON] 06.11.2012 року зареєстровано автомобіль [NUMBER] та відповідно до п. 5 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» затвердженої постановою КМУ № 999 від 17.07.2006 року забезпечуються автомобілями інваліди, які: не мають в особистому користуванні автомобільного транспортного засобу, в тому числі придбаного за власні кошти або отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції, що перебував в експлуатації менш як 10 років. Якщо протягом часу перебування на обліку інвалід втратив підстави, зазначені у цьому пункті, він знімається з обліку. Таким чином, чинне законодавство виключає можливість забезпечення відповідача автомобілем. Крім того, чинним законодавством та Порядком не передбачено грошової компенсації вартості самостійно придбаних та переобладнаних інвалідом автомобілів Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Частиною 6 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105) дійсно передбачено, за наявності медичних показань для одержання автомобіля і наявності або відсутності протипоказань до керування ним Фонд соціального страхування від нещасних випадків забезпечує потерпілого автомобілем безоплатно чи на пільгових умовах, організовує та оплачує навчання водінню автомобіля, а також виплачує компенсацію на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування в порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. У Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року за № 999 зазначено: п. 21. Огляд інвалідів з метою встановлення медичних показань для забезпечення автомобілями і протипоказань до керування ними проводиться облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) шляхом вивчення медичних документів лікувально-профілактичного закладу, медико-експертних справ інвалідів. П. 22 Після огляду облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) складає акт про наявність (відсутність) в інваліда відповідних медичних показань для забезпечення автомобілем з ручним керуванням. П. 23 У витягу з акта огляду інваліда облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) повинні зазначатися: номер акта і дата видачі висновку про наявність (відсутність) в інваліда медичних показань для забезпечення автомобілем; код хвороби, що стала причиною інвалідності, згідно з міжнародною класифікацією хвороб МКХ-10; модифікація автомобіля; дані щодо наявності (відсутності) протипоказань до керування автомобілем. П. 24-1 Інваліди підлягають повторному огляду в облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) у разі зміни модифікації автомобіля з ручним керуванням, а діти-інваліди - у разі досягнення 18- річного віку. Позивач, же не надав висновку МСЕК, або інших доказів того, що він не має змоги керувати автомобілем, який йому було запропоновано відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, або що його необхідно забезпечувати якимось певним автомобілем. Згідно п.5,6 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року за № 999 (на яку посилається сам позивач), на облік беруться і забезпечуються автомобілями інваліди, які не мають в особистому користуванні автомобіля, у тому числі придбаного за власні кошти та які протягом семи років перед взяттям на облік та за час перебування на обліку не отримували автомобіль як благодійну допомогу або протягом цього часу не реєстрували придбаний автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж п'ять років. Інвалід, законний представник дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватись таким автомобілем до отримання нового або повернути його головному управлінню соціального захисту чи управлінню виконавчої дирекції на умовах згідно п. 14 цього Порядку. Тобто у інвалідів, які забезпечуються автомобілями фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не виникає право власності на отримані автомобілі. Зі змісту наведених норм випливає, що інваліди внаслідок трудового каліцтва забезпечуються автомобілями за рахунок коштів Фонду без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі, тобто отримують автомобіль у користування. Отже ненадання позивачу у користування спец автомобілю (саме такого, як він бажає) ніяким чином не порушує його право власності гарантоване Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки таке право при отриманні автомобілю від Фонду не виникає. З цих же підстав не виникає право на компенсацію вартості автомобіля. Окрім того, законодавство не передбачає компенсацію вартості автомобілю по-перше, самому інваліду, і по-друге, у випадках, коли він самостійно придбав автомобіль. А відповідно до п. 5 Порядку інваліди, у власності яких є автомобілі, у тому числі придбані за власні кошти, не приймаються на облік для отримання автомобілів взагалі, оскільки інваліди забезпечуються транспортними засобами з метою їх реабілітації та забезпечення можливості пересування. Так як позивач має засіб пересування - самостійно придбаний ним автомобіль, то на даний час забезпечення автомобілем від Фонду не потребує. Також комісією управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області по контролю за дотриманням черговості інвалідів праці на забезпечення автомобілем за рахунок коштів Фонду 17.04.2014 року знято [PERSON] з обліку для забезпечення автомобілем до спливу 7 років з дати реєстрації нового автомобіля (06.11.2012року позивачем зареєстровано на своє ім'я автомобіль КІА JD CEED, 2012). З огляду на вищенаведене, враховуючи статтю 19 Конституції України, якій зазначено: правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник третьої особи - Головного управління праці та соціального захисту населення Луганської області у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності (а.с. 81-82). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], згідно довідки МСЕК серії 10 ААА №012736 (а.с. 10) з 01 червня 2003 року безстроково є інвалідом І групи через трудове каліцтво від 19 лютого 1997 року. [PERSON] має 100% втрати професійної працездатності. Йому необхідне додаткове харчування за раціоном ЛКК з 01.07.2010 року до 01.07.2013 року, кімнатний, прогулянковий інвалідні візки активного типу, тутори, ортопедичне взуття, милиці, протипролежнева подушка, медичне лікування за висновком ЛКК, постійний сторонній та медичний догляд, санаторно-курортне лікування з супровідною особою, постільна білизна, предмети догляду за хворим, тренажери, спеціальне крісло-коляска для занять спортом безстроково через трудове каліцтво від 19.02.1997 року. Згідно довідки до акту огляду МСЕК по визначенню медичних показань для забезпечення інвалідів автомобілями №165 від 05 травня 2008 року (а.с. 13-14), [PERSON] придатний до керування автомобілем на обидві руки з ураженням обох ніг безстроково. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 06 листопада 2012 року (а.с. 12), [PERSON], є власником автомобіля марки KIA, модель JD CEED, типу легковий (універсал), номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], сірого кольору, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ч. 6 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», за наявності медичних показань для одержання автомобіля і наявності або відсутності протипоказань до керування ним Фонд соціального страхування від нещасних випадків забезпечує потерпілого автомобілем безоплатно чи на пільгових умовах, організовує та оплачує навчання водінню автомобіля, а також виплачує компенсацію на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування в порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно з висновком МСЕК Фонд соціального страхування від нещасних випадків може відшкодовувати також інші витрати. Відповідно до п. 2 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19 липня 2006 року (далі - Порядок), фінансування витрат, пов'язаних з отриманням автомобілів та підготовкою їх до експлуатації, здійснюється: для осіб, інвалідність яких пов'язана з трудовим каліцтвом, що настало від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - інваліди унаслідок трудового каліцтва), - за рахунок коштів, передбачених у бюджеті Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування). Автомобілі для інвалідів унаслідок трудового каліцтва придбаваються Фондом соціального страхування та видаються управліннями виконавчої дирекції. Відповідно до п. 3 Порядку, підставою для забезпечення інвалідів автомобілями є заява, документи, зазначені у пункті 34 цього Порядку, та висновок обласної, центральної міської у мм. Києві та Севастополі, республіканської в Автономній Республіці Крим медико-соціальної експертної комісії (далі - відповідно облМСЕК, ЦМСЕК, КрМСЕК) про наявність в інваліда медичних показань для забезпечення автомобілем і наявність або відсутність протипоказань до керування ним залежно від умов забезпечення автомобілем, зазначених у пунктах 29-31 цього Порядку. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] звертався до Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Луганській області із заявою про надання йому автомобілю, та згідно листа Управління №05-635 від 06.05.2007 року (а.с. 15-16), йому було повідомлено, що відповідно до висновку обласної МСЕК №307 від 24.09.1998 року та поданої заяви, він перебуває на обліку на отримання автомобіля у Головного управлінні праці та соціального захисту населення Луганської облдержадміністрації серед інвалідів внаслідок трудового каліцтва на модель «Славута» - ЗАЗ 110380-40 (з ураженням обох ніг) за номером 112. Питання про забезпечення [PERSON] автомобілем повинно вирішуватись в порядку та строки, встановлені законодавством, відповідно до черговості інвалідів внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які перебувають на обліку на отримання або заміну автомобіля. З 1 кварталу 2007 року здійснюється забезпечення інвалідів праці спец автомобілями згідно укладеного договору виконавчої дирекції з переможцем тендерних торгів ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», який на теперішній час є єдиним виробником автомобілів «Славута» з ручним керуванням в Україні. Також, позивачу [PERSON] було відмовлено у переобладнанні автомобіля Chevrolet Lacetti під модель з ураженням обох ніг ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», оскільки зазначений завод таких переобладнань не проводить, оскільки переобладнання автомобілів з установкою нестандартних органів управління може призвести до виникнення небезпеки здоров'ю та життю учасників дорожнього руху, крім того, ці автомобілі не є об'єктом закупівлі для соціальних потреб. 01.11.2012 року позивач [PERSON] звернувся до Відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Ровеньки Луганської області із письмовою заявою, в якій зазначив, що 16.10.2012 року він продав автомобіль DAEWOO Nubira, який належав йому на праві приватної власності, тому просив надати йому автомобіль, передбачений висновком Луганської МСЕК від 05.05.2008 року (а.с. 29). Відповідно до п. 5 Правил, на облік беруться і забезпечуються автомобілями інваліди, які: не мають в особистому користуванні автомобільного транспортного засобу, зазначеного в абзаці четвертому статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (крім причепів, напівпричепів), у тому числі придбаного за власні кошти або отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції, що перебував в експлуатації менш як 10 років (крім випадків, передбачених пунктом 8 цього Порядку); протягом семи років перед взяттям на облік і за час перебування на обліку не отримували автомобіль як благодійну допомогу або протягом цього часу не реєстрували придбаний автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж п'ять років. Діти-інваліди, недієздатні інваліди беруться на облік, якщо їхні законні представники мають підстави, зазначені в абзацах другому і третьому цього пункту. Для взяття на облік та забезпечення автомобілем відповідні структурні підрозділи районних держадміністрацій, виконкоми міської, районної у місті ради (далі - районні управління соціального захисту) або управління виконавчої дирекції надсилають запит до відповідного підрозділу МВС для отримання відомостей про реєстрацію на ім'я інваліда, законного представника недієздатного інваліда, дитини-інваліда автомобіля протягом останніх семи років перед взяттям на облік і за час перебування на обліку. Якщо протягом часу перебування на обліку інвалід втратив підстави, зазначені у цьому пункті, він знімається з обліку. Пунктом 21 Порядку передбачено, що огляд інвалідів з метою встановлення медичних показань для забезпечення автомобілями і протипоказань до керування ними проводиться облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) шляхом вивчення медичних документів лікувально-профілактичного закладу, медико-експертних справ інвалідів. Інваліди з діагнозом, який ускладнює прийняття рішення медико-соціальною експертною комісією, направляються до лікувально-профілактичних закладів або клінік науково-дослідних інститутів МОЗ чи Академії медичних наук для додаткового медичного огляду. Згідно п. 22 Порядку, після огляду облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) складає акт про наявність (відсутність) в інваліда відповідних медичних показань для забезпечення автомобілем з ручним керуванням. Акти про огляд інвалідів зберігаються разом з висновками в медико-експертній справі інваліда в облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК), якою проводився огляд. Відповідно до п. 23 Порядку у витягу з акта огляду інваліда облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) повинні зазначатися: номер акта і дата видачі висновку про наявність (відсутність) в інваліда медичних показань для забезпечення автомобілем; код хвороби, що стала причиною інвалідності, згідно з міжнародною класифікацією хвороб МКХ-10; модифікація автомобіля; дані щодо наявності (відсутності) протипоказань до керування автомобілем. Витяг з акта огляду інваліда облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) надсилається головним управлінням соціального захисту. У разі коли інвалідність настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, зазначений витяг з акта огляду надсилається відповідному управлінню виконавчої дирекції. Згідно п. 241 Порядку, інваліди підлягають повторному огляду в облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК) у разі зміни модифікації автомобіля з ручним керуванням, а діти-інваліди - у разі досягнення 18-річного віку. У судовому засіданні також встановлено, що Відділенням ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Ровеньки Луганської області пропонувались [PERSON] автомобілі, які вже перебували в експлуатації, проте останній від одержання автомобіля відмовився, про що були складені відповідні акти (а.с. 183-184). Суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] не надав суду витяг з акту огляду МСЕК, у якому були б зазначені код хвороби, що стала причиною інвалідності, згідно з міжнародною класифікацією хвороб МКХ-10; модифікація автомобіля; дані щодо наявності (відсутності) протипоказань до керування автомобілем, які б підтверджували те, що [PERSON] потребує забезпечення іншим автомобілем, ніж пропонується йому Управлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області. Також, суд приходить до висновку, що на теперішній час у власності [PERSON] є автомобіль марки KIA, модель JD CEED, типу легковий (універсал), номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], сірого кольору, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], придбаного ним за власні кошти, у зв'язку з чим, він знятий з обліку на забезпечення автомобілем, оскільки відсутні підстави, передбачені п. 5 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19 липня 2006 року. Окрім того, нормами діючого законодавства не передбачене право на компенсацію вартості автомобіля інваліду. Таким чином, на теперішній час [PERSON] має транспортний засіб (самостійно придбаний ним вищезазначений автомобіль), тому забезпечення автомобілем від Фонду він не потребує. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Outcome: dismissed