Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

у червні 2019 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що [INFO] в с. Новий Тагамлик Машівського району Полтавської області помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,33 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі, розташованої на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області. [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті батька, інші спадкоємці відсутні. 19 квітня 2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Машівського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовської-Будігай В.В. за роз`ясненням щодо порядку прийняття спадщини, яка залишилася після померлого батька, і їй було повідомлено, що немає законних підстав для відкриття спадкової справи у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач стверджує, що є громадянкою Російської Федерації та через складні сімейні стосунки, які виникли між її батьками, вона жодного разу за життя батька з ним не бачилась і не спілкувалась, так як мати була категорично проти. Жодного зв`язку вони не підтримували, а тому про смерть батька вона не знала. Лише в 2015 році [PERSON] листом повідомила [PERSON] про те, що її батько [INFO] помер. Однак з 2015 року позивач не змогла приїхати на могилу до батька, оскільки [INFO] померла її мати [PERSON] , тож вона займалася похованням матері, а потім оформленням спадщини. Окрім цього, зазначає, що позивач є матір`ю та опікуном дитини інваліда з дитинства [PERSON] , [INFO] , яка потребує постійного стороннього догляду та лікування у спеціалізованих медичних закладах. Указані обставини в сукупності спричинили те, що позивач не знала і не могла знати того, що її батько помер, а дізнавшись про це в 2015 році, через об`єктивні причини не змогла зайнятися питанням прийняття спадщини, оскільки мешкає на території іноземної держави та була позбавлена можливості спілкуватися з померлим батьком. У зв`язку з викладеним представник позивача просить продовжити [PERSON] терміном в один місяць строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Новий Тагамлик Машівського району Полтавської області, який рахувати, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду. Ухвалою суду від 25.06.2019 у справі відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 27). Ухвалою суду від 07.08.2019 до участі в справі залучено співвідповідача Машівську селищну раду Полтавської області (а.с. 41). Ухвалою суду від 30.08.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 53). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що позивач за життя батька з ним не спілкувалася, про місце його проживання та його смерть також не знала, віддаленість місця проживання та відсутність зв`язку з батьком завадило прийняти спадщину у строк, встановлений законом. Представники відповідача та співвідповідача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином (а.с.38,70), Машівська селищна рада не заперечує проти позову та при прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с.72,73). Третя особа подала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішення питання по суті покладається на розсуд суду (а.с. 47). Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що [INFO] в с. Новий Тагамлик Машівського району Полтавської області у віці 56 років помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Як убачається з копії свідоцтва про народження позивачки її батьком записаний [PERSON] (а.с. 14). Згідно з довідкою Машівської селищної ради № 304 від 27.05.2019 та копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0112729, [PERSON] набув право на земельну частку (пай) розміром 4,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі, розташованої на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області (а.с. 12, 13). Довідкою № 204/01-16 від 19 квітня 2019 року приватний нотаріус Машівського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовська-Будігай В.В. роз`яснила [PERSON] про відсутність законних підстав для відкриття спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини у відповідності до ст. 1270 ЦК України 9а.с. 15). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона проживає в с.Новий Тагамлик Машівського району та в 2013 році їй зателефонувала цивільна дружина померлого [PERSON] [PERSON] та повідомила, що у померлого є донька [PERSON] та вона хоче її відшукати, бо після смерті батька залишився пай. У 2015 році вона написала за адресою матері [PERSON] , який змогла віднайти к Львівську область та повідомила, що колишній чоловік помер. Потім їй написала [PERSON] та розказала, що батько був засуджений за ДТП, позбавлений волі та відбував покарання в Полтавській області, вона ж виїхала на постійне місце проживання в Росію, Санкт- [PERSON] . Мати говорила що батько їх кинув та з 1980 року вона не бачила батька. Лише в 2019 році [PERSON] приїхала на Україну та звернулася до нотаріуса, бо дізналася про час смерті батька та наявність в нього паю. Свідок [PERSON] повідомила, що вона проживає в с. с.Новий Тагамлик Машівського району та за життя [PERSON] товаришувала з ним та його дружиною, яка працювала медсестрою, а [PERSON] - водієм в колгоспі. Останній часто розповідав, що має доньку та дуже би хотів побачитися з нею, але колишня дружина не бере навіть подарунків для доньки і посилки повертаються. Після смерті [PERSON] його цивільна дружина почала шукати доньку чоловіка та в 2013-2015 роках [PERSON] знайшла [PERSON] і розказала їй про батька та про спадщину. Відповідно до п. п. 4, 5 Прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного Кодексу\~України цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правили книги шостої Цивільного\~кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким за спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У пункті 1 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу\~Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки спадкодавець помер [INFO] , то застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме норми ЦК УРСР. Згідно зі ст.\~548\~ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Положеннями ст.\~549\~ЦК УРСР визначені дії, що свідчать про прийняття спадщини. За приписами цієї статті визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~550\~ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. На підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивачем надано: копію свідоцтва про смерть матері [PERSON] , відповідно до якого та померла [INFO] у віці 80 років в м. Борислав Львівської області (а.с. 16); копію свідоцтва про народження доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 17); копію посвідчення № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , 1989 р.н., та копію довідки про встановлення другої групи інвалідності безстроково (а.с. 18, 19). Також, обґрунтовуючи причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька, позивач посилається на віддаленість місця проживання, а саме: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою в її паспорті (а.с. 6-8). В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Разом з цим, при вирішенні цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, у тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. Верховний Суд в постанові від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) вказав, що поважними причинами пропуску строку визнаються зокрема: 1)тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до положень ст. 3 ЦК України, яка передбачає загальні засади цивільного законодавства, ними, серед іншого, є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Вказане, в сукупності з тим, що позивач являється єдиним спадкоємцем до майна померлого батька, спадщина до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, представник співвідповідача Машівської селищної ради також не заперечує проти задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини та відповідно позов задовольнити. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved