Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

У лютому 2015р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 25.09.2013 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір розміщення грошових коштів на депозитному вкладі №SАМDN0000737993943 «Стандарт» у сумі 5500,00 доларів США строком по 25.03.2014р. (183 дні), з процентною ставкою - 7% річних. Договір банківського вкладу оформлений на території Автономної республіки Крим. Внесення грошових коштів позивачем підтверджується відповідною квитанцією Після окупації АР Крим та проголошення незалежної республіки Крим, 11.03.2014р. позивач звернувся до відділення КБ «Приватбанк» на території АР Крим щодо дострокового розірвання договору, однак співробітник [PERSON] в усному режимі пояснив, що банк працює у штатному режимі і позивач зможе отримати свої грошові кошти по закінченню строку банківського вкладу у будь-якому відділення КБ «Приватбанк» на території України. 12.03.2014 р. наказом Голови Служби Безпеки України позивача [PERSON] було переведено для подальшого проходження служби до Управління СБ України у Запорізькій області, у звязку із чим позивач виїхав на постійне місце проживання до м. Запоріжжя. 25.03.2014р. позивач звернувся до відділення ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Запоріжжі з метою забрати свій вклад у звязку із закінченням терміну банківського вкладу, однак отримав відмову з посиланням на той факт, що рахунки, які було відкрито на території АР Крим, наразі тимчасово не обслуговуються. 26.05.2014 р. позивачем отримана відповідь від ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що йому необхідно подати до відділення банку документи, що підтверджують його переведення з АР Крим на материкову частину України. 18.06.2014 р. така довідка була направлена УСБУ України в Запорізькій області на адресу ПАТ КБ «Приватбанк». Однак, депозитний вклад разом із нарахованими процентами все одно не був повернутий відповідачем. Позивач неодноразово листувався з банком щодо повернення банківського вкладу, однак до цього часу ПАТ КБ «Приватбанк» відмовляється повертати належні позивачу грошові кошти. Отже, не виплачена сума за договором №SАМDN0000737993943 «Стандарт» складає: сума вкладу - 5 500 доларів США; сума невиплачених процентів (за 6 місяців до дати закінчення строку дії договору - 191.97 доларів США; сума невиплачених процентів (за 11 місяців від дати звернення Позивача до банку до дати звернення до суду із позовом) - 353,36 доларів США. Усього - 6\~045, 33 доларів США. Вказаними діями ПАТ КБ «Приватбанк» порушуються права позивача як споживача банківських послуг, що охороняються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», ЦК України та ін. Тобто відповідно до законодавства гривня мас статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України, яким є Закон України "Про банки і банківську діяльність" та Декрет Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю". Отже, зазначає позивач, у зв'язку із тим, що зобов'язання за договором банківського вкладу № SAMDN80000737993943 «Стандарт» не було виконане ПАТ КБ «Приватбанк» в частині повернення вкладу та нарахованих на нього процентів на дату звернення позивачем до [PERSON] у зв'язку із закінчення терміну банківського вкладу складає - загальну суму 5 691,97 доларів США, то саме на цю суму повинна бути нарахована пеня. Таким чином, розмір пені за прострочення повернення суми банківського вкладу з процентами за період 26.03.2014р. по 26.02.2015р. складає - (5\~691, 97*3/100/365*338) 158, 13 доларів США. У зв'язку із тим, що відповідно до вимог чинного законодавства, відшкодуванню підлягають також індекс інфляції, позивач просить суд стягнути суму заборгованості відповідно до офіційного курсу долару США на дату постановления судового рішення. Позивач просив суд стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на його користь суму вкладу за депозитним вкладом №SAMDN80000737993943 «Стандарт» з нарахованими процентами на дату звернення до банку у розмірі - 5 691.97 доларів США, суму процентів, встановлених договором депозитного вкладу, за час. протягом якого Банк відмовлявся від повернення вкладу у розмірі - 353,36 доларів США; три проценти річних за порушення виконання грошового зобов'язання у розмірі 158,13 доларів США. Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги уточнив, звернувшись до суду із заявою про збільшення позовних вимог, вказавши що з підстав, викладених у позовній заяві на дату уточнення позову сума, що підлягає стягненню з відповідача складає: неповернена сума - 5 500 доларів США, сума невиплачених процентів (за 6 місяців до дати повернення, вказаної у договорі)- 191,97 доларів США; сума невиплачених процентів (за 22 місяці від дати звернення позивача до банку до дати звернення до суду із позовом) 705, 83 доларів США Частиною 5 ст. 10 Закону «Про захист прав споживачів» визначено, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення У зв'язку із тим. що відповідач з 26.03.2014 р. відмовляється виконати законні вимоги позивача щодо повернення грошових коштів, він своїми діями грубо порушує законодавство про захист прав споживачів. З огляду на це, стягненню з банку підлягає також пеня згідно ч.3 ст. 10 Закону «Про захист прав споживачів» 3% від суми договору за кожен із 679 днів прострочення, що складає 115 945,43 доларів США, а тому, вважає позивач, стягненню з відповідача на його користь також підлягають 3% річних за несвоєчасне виконання банком грошового зобовязання. Отже, розмір пені за прострочення повернення суми банківського вкладу з процентами за період 26.03.2014 по 03.02.2012 складає - (5 691,97*3/100/365*679) 317, 66 доларів США. Позивач просить суд сягнути на його користь з відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» суму вкладу за депозитним вкладом №SAMDN80000737993943 «Стандарт» з нарахованими процентами на дату звернення до банку у розмірі - 5 691,97 доларів США; суму процентів, встановлених договором депозитного вкладу за час, протягом якого Банк відмовлявся від повернення вкладу у розмірі 705,83 доларів США; три проценти річних за порушення виконання грошового зобовязання у розмірі 317,66 доларів США; пеню, передбачену положеннями ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 3% за кожен день прострочення на загальну суму 115 945.43 доларів США. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, просив суд задовольнити позов. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» проти позову заперечував, суду пояснив, що Банк не мав можливості виконати зобовязання за договором в установлені строки в звязку з важкою економічною ситуацією в державі, просив суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанию з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Частиною 5 ст. 10 Закону «Про захист прав споживачів» визначено, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення Відповідно до ч. ч. 1.2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також гри проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ідентичний розмір пені встановлений і ч. 5. ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено: 25.09.2013 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір розміщення грошових коштів на депозитному вкладі № SАМDN0000737993943 «Стандарт» у сумі 5500,00 доларів США строком по 25.03.2014р. (183 дні), з процентною ставкою - 7% річних. Договір банківського вкладу оформлений на території Автономної республіки Крим. Внесення грошових коштів позивачем підтверджується відповідною квитанцією. Як вбачається з пояснень позивача в судовому засіданні, після окупації АР Крим, 11.03.2014р. позивач звернувся до відділення КБ «Приватбанк» на території АР Крим щодо дострокового розірвання договору, на що отримав відповідь, що він зможе отримати свої грошові кошти по закінченню строку банківського вкладу у будь-якому відділення КБ «Приватбанк» на території України. 25.03.2014р. позивач звернувся до відділення ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Запоріжжі з метою забрати свій вклад у звязку із закінченням терміну банківського вкладу, однак отримав відмову з посиланням на той факт, що рахунки, які було відкрито на території АР Крим, наразі тимчасово не обслуговуються. 26.05.2014 р. позивачем отримана відповідь від ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що йому необхідно подати до відділення банку документи, що підтверджують його переведення з АР Крим на материкову частину України. 18.06.2014 р. така довідка була направлена УСБУ України в Запорізькій області на адресу ПАТ КБ «Приватбанк». Однак, депозитний вклад разом із нарахованими процентами по час розгляду справи позивачу [PERSON] не повернуто. Дослідивши вищезазначені обставини суд приходить до висновку, що не виплачена відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанком» сума за договором № SАМDN0000737993943 «Стандарт» складає: сума вкладу з нарахованими процентами на дату звернення до банку у сумі - 5691,97 доларів США, сума процентів, встановлених договором депозитного вкладу за час, протягом якого Банк відмовлявся від повернення вкладу в сумі 705,83 дол. США; три проценти річних за порушення виконання грошового зобовязання у сумі 317,66 дол. США, усього у сумі 6715, 46 доларів США, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. У зв'язку із тим. що відповідач з 26.03.2014 р. відмовляється виконати законні вимоги позивача щодо повернення грошових коштів, він своїми діями грубо порушує законодавство про захист прав споживачів. З огляду на це, стягненню з банку підлягає також пеня згідно ч.3 ст. 10 Закону «Про захист прав споживачів» 3% від суми договору за кожен із 679 днів прострочення, що складає 115 945,43 доларів США. Проте, відповідно з ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Приймаючи до уваги вищенаведене, з урахуванням тієї обставини, що розмір пені у сумі 115 945,43 доларів США значно перевищує суму основної заборгованості за депозитним договором, суд вважає можливим зменшити розмір нарахованої пені з 115 945,43 доларів США до 6715 доларів США, що дорівнює розміру заборгованості по сумі вкладу та нарахованих відсотків за депозитним вкладом, яку суд визначає у гривневому еквіваленті на час розгляду справи за курсом НБУ 2724,86 грн. за 1 дол. США станом на 26.02. 2016р. у сумі 182\~916 грн. 60 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial