Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] 13 002 гривні 42 копійки заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що будинок № 16 по вул. Голосіївській в м. Києві перебуває на балансі ОСББ «Темп-13», яким здійснюється його утримання та обслуговування. Відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS], однак неналежним чином виконують обов'язки, передбачені ст.ст. 179, 145 ЖК УРСР, та не сплачують кошти за спожиті житлово-комунальні послуги, до яких відносяться послуги з утримання будинку, централізованого постачання гарячої та холодної води, а також водовідведення, та централізованого опалення. У зв'язку із чим, станом на кінець листопада 2015 року заборгованість відповідачів по сплаті житлово-комунальних послуг складає 13 002 гривні 42 копійки. 10.10.2015 року відповідач [PERSON] надала заяву до позивача, в якій визнала факт існування заборгованості та зобов'язалась погасити заборгованість, однак вказаного обов'язку так і не виконала. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надавши до суду про розгляд справи у її відсутність, крім того, з вказаної заяви вбачається, що представник позивача не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність та заяв про зміну адреси листування до суду не надходило. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України , за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS], що підтверджується даними довідки № 265, виданої 05.08.2015 року ОСББ "Темп-13". Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 11.12.1997 року Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації. Вищевказаний будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні ОСББ «Темп-13», який відповідно до покладених функцій відповідає перед іншими підприємствами - надавачами житлово - комунальних послуг за повну та своєчасну оплату мешканцями Голосіївського району наданих послуг. Відповідачам надаються житлово - комунальні послуги, проте за надані послуги відповідачі не сплачують, у зв'язку з чим за ними рахується заборгованість розмір якої за період з січня 2014 року по листопад 2015 року становить 13 002 гривні 42 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон). Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом (ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Згідно ст. 68 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР) наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Квартирна плата та палата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, що проживають разом, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Частиною 1 статті 66 ЖК УРСР встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку) . Згідно ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 179 ЖК України встановлено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник наймач (орендар) квартири, житлового приміщення, гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 , плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. З урахуванням наведеного, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних і розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Для відновлення свого порушення права позивачем понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1500 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 570 від 23.07.2015 року та № 605 від 11.11.2015 року. Суд надходить до висновку про те, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1500 гривень витрат на правову допомогу. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню також сплачена сума судового збору у розмірі 1 218 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved