Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання правового режиму майна та розподіл майна подружжя. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою по справі він перебував в зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 1996 року. Шлюб розірвано по рішенню Білокуракинського районного суду від 9 листопада 2012 року. Після розірвання шлюбу відповідачка надала йому тільки особисті речі, та відмовляється надати будь які спільно нажиті речі. Під час шлюбних відносин вони постійно мешкали в будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка була передана їм у власність без належного оформлення батьками позивачки. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей. Після припинення шлюбних відносин вони з відповідачкою домовитися про розподіл спільного майна не змогли. За час шлюбу ними було придбане наступне майно: в 2010 році пластикові вікна в будинок вартістю 10000 грн., в 2009 році скутер «Зондер» вартістю 2000 грн., в 2008 скутер «Автомото» вартістю 2000 грн., в 2009 році кольоровий телевізор «Самсунг» вартістю 1000 грн., в 2010 році музичний центр «АЙВА» вартістю 1000 грн.,в 2010 році меблеву стінку вартістю 1500 грн., відеомагнітофон в 2005 році вартістю 1000 грн., меблевий м'який куточок (2 крісла та диван) вартістю 2000 грн., пральна машина - вартістю 1000 грн., ноутбук в 2011 році вартістю 3000 грн, двое дверей в будинок вартістю 2500 грн.,на встановлення каналізації кільця бетонні вартістю 6000 грн., бойлер для гарячої води вартістю 1000 грн. - всього майна яке підлягає розподілу на суму 34000 грн. А також для придбання речей для власних потреб вони в період шлюбу брали кредит із нього на підставі рішення суду було стягнуто 7852,62 грн. Просить суд визнати об'єктом спільної сумісної власності пластикові вікна в будинок вартістю 10000 грн., скутер «Зондер» вартістю 2000 грн., скутер «Автомото» вартістю 2000 грн., кольоровий телевізор «Самсунг» вартістю 1000 грн., музичний центр «АЙВА» вартістю 1000 грн., меблеву стінку вартістю 1500 грн., відеомагнітофон вартістю 1000 грн., меблевий м'який куточок (2 крісла та диван) вартістю 2000 грн., пральна машина 1000 грн., ноутбук вартістю 3000 грн., 2 дверей в будинок вартістю 2500 грн., на встановлення каналізації кільця бетонні вартістю 6000 грн., бойлер для гарячої води вартістю 1000 грн. - всього майна на суму 34000 грн. та розділити спільно нажите майно, виділивши йому скутер «Зондер» вартістю 2000 грн., музичний центр «Айва» вартістю 1000 грн., телевізор вартістю 1000 грн., м'який куточок вартістю 2000 грн., ноутбук вартістю 3000 грн., меблеву стінку вартістю 1500 грн., всього майна на суму 10500 грн., а відповідачці так як речі в будинку неподільні виділити вікна пластикові вартістю -10000 грн.. скутер «Автомото» вартістю 2000 грн., відеомагнітофон вартістю 1000 грн.. пральну машину вартістю 1000 грн., бойлер для гарячої води 1000 грн., кільця бетонні для каналізації 6000 грн. двері в будинок 2500 грн. всього майна на суму 23500 грн. Стягнути з відповідачки грошову компенсацію за майно, яке не підлягає розподілу в розмірі 6500 грн., а також 50% суми кредиту яку стягнуто за рішенням суду і яка підлягає розподілу в розмірі 3926,31 грн. та поненсені ним судові втрати в розмірі 235,20 грн.. та витрати пов'язані з наданням правової допомоги в розмірі 1500 грн. В судове засідання позивач [PERSON], жодного разу не з'явився. Свідок [PERSON] - мати позивача пояснила суду що її син та відповідачка по справі проживали с батьками відповідачки та дітьми. Купували спільні речі, бетонні кільця для каналізації купувала вона та віддала синові та невістці. Знає що вони купували скутер, на якому син потрапив в ДТП. Останні роки син їздив на заробітки та привозив гроші сім'ї. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, просить суд виключити з розподілу майна бетонні кільця для каналізації, вартістю 6000 грн., так як вони не належать сторонам по справі. Просив суд поділити майно наступним чином виділивши [PERSON] скутер «Зондер» вартістю 2000 грн., музичний центр «Айва» вартістю 1000 грн., телевізор вартістю 1000 грн., м'який куточок вартістю 2000 грн., ноутбук вартістю 3000 грн., меблеву стінку вартістю 1500 грн., всього майна на суму 10500 грн., відповідачці так як речі в будинку неподільні виділити вікна пластикові 10000 грн., скутер «автомото» вартістю 2000 грн., відеомагнітофон вартістю 1000 грн., пральну машину вартістю 1000 грн., бойлер для гарячої води 1000 грн., двері в будинок 2500 грн. всього майна на суму 17500 грн. Стягнути з відповідачки грошову компенсацію за майно, яке не підлягає розподілу ( сума 7000) в розмірі 3500 грн, а також 50% суми кредиту яку стягнуто за рішенням суду і яка підлягає розподілу в розмірі 3926,31 грн. та понесені судові витрати за сплату судового збору в розмірі 235,20 грн., та надання правової допомоги в розмірі 1500 грн. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що за час їх шлюбу ними було придбано наступне спільне майно, це скутер «Зондер» вартістю 2000 грн., музичний центр «Айва» вартістю 1000 грн., пральна машинка вартістю 1000 грн. та відеомагнітофон вартістю 1000 грн. Скутер позивач в 2009 році розбив, його запчастини знаходяться у домоволодінні її батька, де мешкає і вона сама з дітьми. Вона згодна віддати відповідачу всі ці речі, всі інші речі, які вказані в позовній заяві вони сумісно не купували, а тому вона позовні вимоги в цій частині не визнає. Кредит, який позивач оформив на себе в 2011 році, вона не визнає, так як про нього ніколи нічого нечула. Грошей вона не бачила, куди він дів грошові кошти вона незнає. Про кредит узнала лише в судовому засіданні. Відповідач офоційно майже ніде не працював. З 1996 року по 2007 рік вони проживали з її батьками в їхньому будинку на повному забезпечені. Починаючи з 2007 року вони фактично разом не мешкали, так як відповідач постійно їздив по Україні шукаючи роботу, влаштувавшись на роботу він довго не працював, грошові кошти які він заробляв витрачав на власні потреби, інколи приїзжав провідувати дітей. На цій підставі у них почалися сварки, на початку 2011 року відповідач поїхав десь в Донецьку область і більше до неї в с. Шовкунівка не приїздив. Пізніше вона узнала, що позивач проживає з іншою жінкою. А в вересні місяці 2012 року вона подала до суду позов про розлучення. На даний час у позивача існує заборгованість по аліментним платежам на утримання дітей більше 14000 грн. Старша дитина - донька потребує лікування, знаходиться на диспанцерному обліку з діагнозом сколіоз II - ступеню. Просить задовольнити позов частково лише в тій частині яку вона визнала. Згідно рішення суду вбачається, що сімейні стосунки сторони припинили з квітня 2012 року. (а.с.7). Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За період шлюбу сторонами було придбане майно, а саме: скутер "Зондер" вартістю 2000 грн., музичний центр "АЙВА" вартістю 1000 грн., пральна машинка вартістю 1000 грн. та відеомагнітофон вартістю 1000 грн, що підтверджується поясненями відповідачки. Факт придбання сторонами за час шлюбу іншого майна перечисленого в позовній заяві в судовому засіданні позивачем доведено не було. Що стосується вікон та дверей, які як стверджує позивач були встановлені ним в 2010 році в домоволодіння вартістю 10000 грн., та 2500 грн., судом встановлено, що відповідно до технічного паспорту житлового будинку [ADDRESS] власником вказаного будинку є [PERSON] (а.с.27-31), позивач жодних доказів, про придбання ним вказаних вікон та дверей суду не надав, а тому суд не має змоги задовольнити в цій частині позовні вимоги. Згідно медичної карти дослідженої в судовому засіданні [PERSON], [INFO] знаходиться на диспансерному обліку в Білокуракинській ЦРЛ з діагнозом сколіоз II - ступеню. Відповідно до кредитного договору, який досліджено в судовому засіданні справа № 2/409/369/13 за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Донецьке регіональне управління "Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" до [PERSON] про виконання зобов'язання та стягнення заборгованності, [PERSON] 01.08.2011 року уклав з АТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Донецьке РУ" АТ "Банк "Фінанси та кредит" кредитний договір № 000-000464/11-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно якого [PERSON] отримав кредитну лінію в сумі 5500 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі 34,9%, (а.с. 13). Як вбачається з рішення Білокуракинського районного суду Луганської області сторони, тобто [PERSON] та [PERSON] мешкали разом до квітня 2012 року. Таким чином, на момент оформлення кредиту сторони перебували в подружніх стосунках та мали сім'ю. Згідно розрахунку заборгованості станом на 01.04.2012 року, заборгованість за кредитом становить 3341,47 грн., яка повинна бути розділена між пожружжям згідно ст. 66 СК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, суд вважає, що позов з уточненими позовними вимогами підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial