Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 15.07.2021 року позивач Одеська міська рада звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить: - Визнати спадщину після смерті [PERSON] , що складається з 4/50 частини домоволодіння загальною площею 276,3 кв.м., житловою площею 101,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , відумерлою. - Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого після набрання ним законної сили це рішення є підставою для реєстрації за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради права власності на 4/50 частини домоволодіння загальною площею 276,3 квм., житловою площею 101,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 1216, 1220, 1221, 1277 ЦК України. Ухвалою суду від 09.08.2021 року провадження по справі відкрито. 19.10.2021 року представником відповідачів [PERSON] до суду подано зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до Одеської міської ради, в якому відповідачі за первісним позовом просять: - Визнати [PERSON] та [PERSON] особами, які мають переважне право перед іншими особами на купівлю 4/50 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які залишились після смерті [PERSON] ; - Зобов`язати Одеську міську раду повідомити у формі та порядку, передбаченими чинним законодаством України, учасників спільної часткової власності домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , про подальший продаж частки в спільному майні. Ухвалою суду від 21.10.2021 року в прийнятті зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено та закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що позов не має обгрунтування та провадження у справі належить закрити. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя була власником 4/50 частини домоволодіння, загальною площею 276,3 кв.м., житловою площею 101,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . Інші частини вказаного домоволодіння належать відповідачам, а саме: [PERSON] - 21/25 частки, [PERSON] - 4/50 частки. Ні заповіти, ні спадкові договори [PERSON] не складались, спадкоємців за законом також немає. При цьому на Одеську міську раду законодавством покладено обов`язок у судовому порядку визнання цієї спадщини відумерлою. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, звертався до суду з зустрічним позовом в інтересах [PERSON] та [PERSON] щодо визнання відповідачів особами, які мають переважне право перед іншими особами на купівлю частини домоволодіння, що залишилась після смерті [PERSON] . При цьому представник зазначає, що між сторонами велись судові тяжби щодо спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] . Спірне майно є частиною загального домоволодіння і не може бути відокремлене від нього в натурі. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 12.03.1974 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив 1/2 частину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , та складається з одного одноповерхового кам`яного житлового будинку загальною площею 31,70 кв.м. з надвірними будівлями. На підтвердження вказаних обставин суду надано Договір купівлі-продажу від 12.03.1974 року, посвідчений заст. ст. нотаріуса Першої Одеської державної нотаріальної контори Івахненко Л.Р. /а.с.20-22/. 12.03.1974 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив 1/2 частину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , та складається з одного одноповерхового кам`яного житлового будинку загальною площею 31,70 кв.м. з надвірними будівлями. На підтвердження вказаних обставин суду надано Договір купівлі-продажу від 12.03.1974 року, посвідчений заст. ст. нотаріуса Першої Одеської державної нотаріальної контори Івахненко Л.Р. /а.с.54-56/. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Сегенюк С.Б., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , померлого [INFO] , є його донька [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з 1/2 частини жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] /а.с.62-63/. Згідно з Договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним на Одеській товарній біржі, [PERSON] продала, а [PERSON] купила 1/2 частину будинку, загальною площею 67,00 кв.м., що складається з двох кімнат, жилою площею 43,6 кв.м., за адресою: [ADDRESS] /а.с.64-66/. Замість вказаного Договору купівлі-продажу, зареєстрованого на ОТБ 05.08.1997 року, на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.10.2004 року, №623; рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2005 року, справа №2-4654/2005 р., 25.08.2005 року видане Свідоцтво, відповідно до якого Виконавчий комітет Одеської міської ради посвідчує, що об`єкт 21/25 частина, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] на праві спільної часткової власності. В цілому складається з одного жилого будинку літ. "АА1", загальною площею 254,3 кв.м., жилою площею 91,6 кв.м., вбирільні літ. "Д", душа літ. "Ж", відображених у технічному паспорті від 31.03.2005 року /а.с.72/. Відповідно до Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 28.12.2005 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 21/25 частину домоволодіння під [ADDRESS] , та в цілому складається з одного жилого будинку, позначеного в схематичному плані літерою "АА1", загальною площею 254,3 кв.м., житловою площею 91,6 кв.м., вбиральні - "Д", душа - "Ж", розташованого на земельній ділянці площею 680 кв.м. за фактичним користуванням /а.с.23-24/. З листа КП "БТІ" ОМР від 02.07.2013 року державному нотаріусу Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В. вбачається, що станом на 31.12.2012 року згідно матеріалів інвентаризаційної справи і запису в реєстраційній книзі 143, стор. 110, р. 14893, за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку під [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому Першою одеською державною нотаріальною конторою 1974 р., р. №4-1313. Згідно з довідкою розрахунку ідеальних часток у домоволодінні від 31.03.2005 року №66.135 частина [PERSON] складає 4/25 частини домоволодіння /а.с.29/. Згідно з Договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Божемовською Н.В., 27.11.2014 року [PERSON] , від імені якого діє [PERSON] , передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняв у власність (в дар) 4/50 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з одного житлового будинку, загальною площею 276,3 кв.м., житловою площею 101,4 кв.м. та надвірних споруд /а.с.25-28/. З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 26.11.2013 року вбачається, що 13.08.2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб /а.с.30-33/. [PERSON] померла [INFO] , про що 30.09.2016 року складено відповідний актовий запис №9866, що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.74/. 06.03.2017 року з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Таранської А.М. звернувся [PERSON] . В заяві відповідач зазначив, що приймає спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця, оскільки проживав зі спадкодавцем однією сім`єю на протязі останніх п`яти років /а.с.130/. З відповіді від 21.03.2017 року №9/2103 СОН "10 ст. Великого Фонтану" на запит юридичного департаменту Одеської міської ради вбачається, що домоволодіння по [ADDRESS] , має загальну площу 276,3 кв.м. При цьому, 21/25 домоволодіння належить [PERSON] від 28.12.2005 року; 4/50 домоволодіння належать [PERSON] від 27.11.2014 року, куплені у [PERSON] 4/50 домоволодіння належать померлій [INFO] [PERSON] , яка успадкувала частку після смерті чоловіка [PERSON] /а.с.35/. 07.12.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. відповідачу [PERSON] надано відповідь про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки не підтверджено документально родинні відносини зі спадкодавцем (факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім`єю) та не надано правовстановлюючі документи. Роз`яснено право звернутися до суду за захистом прав /а.с.141/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2018 року позов [PERSON] задоволено, встановлено факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , визнавши [PERSON] спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на 4/50 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою Одеського апеляційного суду від 31.10.2019 року апеляційну скаргу Одеської міської ради задоволено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Постановою Верховного Суду від 20.01.2021 року касаційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 31.10.2019 року змінено, виключивши з мотивувальної частини рішення суду посилання на відсутність фактичних шлюбних відносин між позивачем та спадкодавцем. В іншій частині постанову Одеського апеляційного суду від 31.10.2019 року залишено без змін. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1\~ст. 1277 ЦК України\~у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи судом достеменно встановлено, що на час смерті [PERSON] їй належала частка у домоволодінні по [ADDRESS] , яку [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] . Вказана частка складає 4/50 частин домоволодіння. Судом встановлено, що спадкоємців за заповітом та спадкоємців за законом після смерті [PERSON] не залишилось. Відповідач [PERSON] в судовому порядку намагався оформити право власності на частку [PERSON] в порядку спадкування, однак позовні вимоги [PERSON] залишені Верховним Судом без задоволення. Таким чином, на теперішній час представником позивача доведений факт відсутності спадкоємців у [PERSON] , померлої [INFO] . Заперечення проти позову, що висловлювались представником відповідачів в судових засіданнях в ході судового розгляду справи не знайшли підтвердження та не приймаються судом. При цьому, ствердження представника відповідачів щодо того, що відсутній спір та треба провадження по справі закривати, роз`яснивши позивачу право на звернення до суду в порядку окремого провадження судом відхиляються, так як в ході судового розгляду справи представник одночасно надавав усну пропозицію про закриття провадження по справі, так і готував зустрічний позов щодо спадщини [PERSON] , що свідчить про наявність спору. Таким чином, суд приходит до висновку, що позов ОМР заявлений правомірно і саме в позовному провадженні, що є належним способом захисту прав. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved