Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

02.04.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на навчання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісяця з 02.04.2018 року до закінчення навчання в ІМФН Національного університету "Львівська політехніка" чи до досягнення дитиною 23 років; стягнути додаткові витрати на оплату навчання та утримання дитини в розмірі 1000 грн. до закінчення навчання в ІМФН Національного університету "Львівська політехніка" чи до досягнення дитиною 23 років. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був розірваний 24.10.2005 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.9). Довідкою ІМФН Національного університету "Львівська політехніка" від 31.01.2018 року № 38 підтверджується, що [PERSON] дійсно є студенткою першого курсу зі стаціонарною формою навчання, закінчення терміну навчання - червень 2021 року (а.с. 3). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд з врахуванням матеріального становища сторін, приходить до висновку, щодо стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на період навчання дочки [PERSON], [INFO] в ІМФН Національного університету "Львівська політехніка в розмірі 300 грн. щомісяця починаючи з 02.04.2018 року до 01.06.2021 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат слід вказати таке. Верховний Суд України дійшов висновку, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням до досягнення нею 23 років, правила ст. 185 СК не застосовуються; зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу. Такого висновку суд дійшов у постанові Судової палати в цивільних справах ВСУ від 24 лютого 2016 року №6-1296цс15. Так, згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу (СК), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 ст. 181 СК передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини, той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в його утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК визначаються кілька видів виконання цього обов'язку, зокрема, утримання неповнолітньої дитини, яке стягується в частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (ст. 185); утримання дитини, що знаходиться в установі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, в разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або інший заклад, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (ст. 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (ст. 198). Згідно ч. 1 ст. 185 СК, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з аналізу ст. 185 СК додаткові витрати присуджуються дитині при наявності у одного з батьків, з ким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, необхідністю в розвитку дитини за наявності у нього здібностей, талантів, в зв'язку з його хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом і т.п. Наявність таких витрат повинен довести позивач. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, одержуваних одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим ст. 199 СК передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, то батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, способом сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійних, окремих від аліментних зобов'язань, обов'язки батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, викликаних особливими обставинами. За таких підстав у задоволенні вимоги про стягнення додаткових витрат слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий\~ збір покладається на сторони пропорційно розміру\~ задоволених позовних вимог. Також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial