Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог (л/с 1-8) на те, що 27 грудня 2004 року між ним та підприємством "Ремонтник" укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого він купив у останнього нерухоме майно - комплекс, автогараж, розташований по [ADDRESS] . На час укладення договору земельна ділянка, на якій розташований комплекс, належала відповідачеві Горностаївській селищній раді Херсонської області, а за приписами ст.92 ЗК України селищна рада мала надати вказану земельну ділянку в постійне користування попередньому власнику комплексу - підприємству "Ремонтник", як підприємству комунальної власності. Відповідно до вимог ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України до позивача, як набувача права власності на нерухоме майно, повинно перейти право користування земельною ділянкою, на якій розташоване це майно, на тих самих умовах та в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Рішенням Горностаївської селищної ради від 26 грудня 2005 року позивачеві надано згоду на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки, на якій розташований комплекс, автогараж. Рішенням Горностаївської селищної ради від 27 грудня 2012 року затверджено проект землеустрою та надано згоду на розробку звіту про експертну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки. 01 лютого 2019 року позивач зареєстрував у Державному земельному кадастрі земельну ділянку комунальної власності площею 1,5807 га (кадастровий номер 6522655100:02:001:0283) з цільовим призначенням - розміщення та експлуатація будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. Виготовлення землевпорядної документації та державна реєстрація земельної ділянки здійснені за рахунок позивача. 27 березня 2019 року позивач подав до Горностаївської селищної ради заяву про надання йому вказаної земельної ділянки в довгострокову оренду, з платою за користування землею в розмірі не вище земельного податку. При цьому, протягом 2005 - 2018 років позивач, не маючи відповідних договірних правовідносин з Горностаївською селищною радою, за власною ініціативою сплачував плату за землю в розмірі земельного податку за користування земельною ділянкою площею 1,5807 гектарів під об`єктом нерухомого майна. 29 травня 2019 року Горностаївська селищна рада прийняла рішення № 938 "Про надання в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення [PERSON] ", відповідно до якого: пункт 1 - [PERSON] надано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку несільськогосподарського призначення з кадастровим номером 6522655100 :02:001:0283 загальною площею 1,5807 гектарів під об`єктом нерухомого майна - комплекс, автогараж, розташований по [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства; пункт 2 - встановити розмір орендної плати за вказану земельну ділянку відповідно до рішення селищної ради від 29 травня 2019 року № 920 "Про затвердження розміру орендних ставок за використання земель сільськогосподарського та несільськогосподарського призначення на території Горностаївської селищної об`єднаної територіальної громади" - 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Позивач вважає, що на момент прийняття рішення від 29 травня 2019 року № 938 Горностаївська селищна рада не мала права посилатись на рішення від 29 травня 2019 року № 920, оскільки останнє було ухвалено на тому ж пленарному засіданні, а тому не набрало чинності. Тим самим селищна рада порушила вимоги ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст.90 Регламенту Горностаївської селищної ради. Крім того, у рішенні Горностаївської селищної ради від 29 травня 2019 року № 938 відсутні посилання на ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України, що на думку позивача свідчить про неповний та неякісний розгляд питання щодо розміру орендної плати за користування земельною ділянкою при переході власності від комунального підприємства до фізичної особи На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 2 рішення Горностаївської селищної ради Херсонської області від 29 травня 2019 року № 938 "Про надання в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення [PERSON] ". 24 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень (ухвала суду - л/с 43). 03 січня 2020 року від відповідача Горностаївської селищної ради Херсонської області надійшов відзив на позовну заяву (л/с 48-53), яким селищна рада заперечила проти позову. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2004 року позивач [PERSON] придбав у КП "Ремонтник" комплекс, автогараж, розташований по [ADDRESS] . 27 березня 2019 року позивач звернувся до Горностаївської селищної ради з письмовою заявою про надання в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 1,5807 га (кадастровий номер 6522655100:02:001:0283), розташованої по [ADDRESS] . Рішенням Горностаївської селищної ради від 29 травня 2019 року № 938 вказану земельну ділянку надано позивачеві [PERSON] в оренду строком на десять років та встановлено розмір орендної плати в розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, відповідно до рішення селищної ради від 29 травня 2019 року № 920 "Про затвердження розміру орендних ставок за використання земель сільськогосподарського та несільськогосподарського призначення на території Горностаївської селищної об`єднаної територіальної громади". Відповідач не погоджується з доводами позивача [PERSON] про те, що при прийнятті спірного рішення не були враховані вимоги ст.120 ЗК України щодо переходу до нового власника, який придбав об`єкти нерухомого майна, права користування земельною ділянкою, на якій розміщені вказані об`єкти, на тих самих умовах та в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Так, позивач стверджує, що КП "Ремонтник", ймовірно, використовувало вказану земельну ділянку несільськогосподарського призначення на праві постійного користування та мало сплачувати плату за землю на рівні земельного податку. Позивач вважає, що він також може використовувати цю земельну ділянку на тих самих умовах та в тому ж обсязі, що і попередній користувач - КП "Ремонтник". Проте, відповідно до положення ч.2 ст.92 ЗК України фізичні особи не можуть набувати права постійного користування на земельні ділянки із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка може перебувати у користуванні фізичної особи лише на умовах оренди зі сплатою орендної плати, яка не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки. В той же час рішенням Горностаївської селищної ради від 29 травня 2019 року № 920 встановлено єдині для всіх без винятку орендарів земельних ділянок розміри орендних ставок за використання земель сільськогосподарського та несільськогосподарського призначення, в залежності від цільового призначення земельної ділянки. Тому при прийнятті всіх рішень щодо надання в оренду земельних ділянок, в тому числі позивачеві, враховуються розміри орендних ставок, затверджених рішенням Горностаївської селищної ради від 29 травня 2019 року № 920. Відповідач вважає, що позивач [PERSON] просить визнати протиправним та скасувати пункт 2 рішення Горностаївської селищної ради від 29 травня 2019 року № 938, оскільки не бажає сплачувати орендну плату в розмірі, встановленому рішенням Горностаївської селищної ради від 29 травня 2019 року № 920, яке в установленому законом порядку не скасоване, є чинним та обов`язковим до виконання на території Горностаївської селищної ради. В той же час, позивач не надав жодних доказів про те, що пункт 2 оскаржуваного рішення суперечить іншим актам цивільного законодавства, порушує чиїсь конкретні цивільні права або інтереси. До відносин, пов`язаних з переходом права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, до особи, що набула право власності на відповідне нерухоме майно, в тому числі стосовно розміру такої земельної ділянки, застосовується законодавство, що діяло на час переходу права власності на нерухоме майно. Згідно ст.120 ЗК України (в редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу від 27 грудня 2014 року) було передбачено перехід права користування земельною ділянкою до нового власника нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, на підставі договору оренди. У зв`язку з цим, відповідно до п.1.4 договору купівлі-продажу від 27 грудня 2014 року позивач був зобов`язаний оформити договір оренди земельної ділянки з Горностаївською селищною радою. Проте, позивач не виконав свій обов`язок щодо оформлення договірних відносин з Горностаївською селищною радою. На підставі викладеного відповідач Горностаївська селищна рада Херсонської області вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в задоволені позову. 08 січня 2020 року за заявою відповідача, який заперечив проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд постановив ухвалу (л/с 64) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 17 січня 2020 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив (л/с 66-70), якою позивач підтвердив заявлені позовні вимоги. 23 січня 2020 року від відповідача Горностаївської селищної ради Херсонської області надійшли заперечення (л/с 76-78), яким відповідач підтвердив свої заперечення проти позову. 18 лютого 2020 року від позивача [PERSON] надійшла заява про уточнення підстав позову (л/с 84-94), якою позивач просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 2 рішення Горностаївської селищної ради Херсонської області від 29 травня 2019 року № 938. Позивач вважає недопустимим посилання в оскаржуваному рішенні на рішення селищної ради від 29 травня 2019 року № 920, оскільки останнє на той момент не набрало чинності. Так, рішення органу місцевого самоврядування набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення. З веб-сайту "Горностаївська громада" вбачається, що рішення від 29 травня 2019 року № 920 було офіційно оприлюднене 10 червня 2019 року, а тому саме тоді набрало чинності. 24 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (ухвала суду - л/с 99). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. В судовому засіданні представник відповідача Горностаївської селищної ради Херсонської області Ткаченко Р.Є. заперечив проти позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 27 грудня 2004 року (надалі - Договір) позивач [PERSON] купив у підприємства "Ремонтник" нерухоме майно - комплекс, автогараж, розташований по [ADDRESS] . Комплекс розташований на земельній ділянці несільськогосподарського призначення загальною площею 1,5807 га (кадастровий номер 6522655100:02:001:0283), яка перебуває у комунальній власності Горностаївської селищної ради Херсонської області. 27 березня 2019 року [PERSON] подав до Горностаївської селищної ради Херсонської області заяву про надання йому вказаної земельної ділянки в оренду. 29 травня 2019 року Горностаївська селищна рада Херсонської області, розглянувши заяву [PERSON] , на ХІХ сесії селищної ради VIII скликання прийняла рішення № 938 "Про надання в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення [PERSON] ", згідно якого: -пункт 1 - надано [PERSON] в оренду терміном на 10 років земельну ділянку несільськогосподарського призначення, з кадастровим номером 6522655100:02:001:0283, загальною площею 1,5807 га, під об`єктом нерухомого майна - комплекс, автогараж, який належить на праві приватної власності [PERSON] , відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії СВО № 091122 від 08 лютого 2005 року, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства; -пункт 2 - встановлено розмір орендної плати за земельну ділянку, зазначену у пункті 1 цього рішення, відповідно до рішення ХІХ сесії селищної ради VIII скликання від 29 травня 2019 року № 920 "Про затвердження розміру орендних ставок за використання земель сільськогосподарського та несільськогосподарського призначення на території Горностаївської селищної об`єднаної територіальної громади", а саме - 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Суд критично оцінює доводи позивача про те, що рішення селищної ради від 29 травня 2019 року № 938 суперечить положенням ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України. Так, згідно ч.1, ч.2 ст.120 ЗК України (в редакції, яка була чинною на момент укладення Договору) п ри переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. Згідно ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Позивач вважає, що підприємство "Ремонтник" (попередній власник об`єкту нерухомого майна - комплексу) використовувало земельну ділянку несільськогосподарського призначення на праві постійного користування та сплачувало плату за землю на рівні земельного податку, тому [PERSON] (новий власник) також має використовувати земельну ділянку на тих самих умовах. Проте, з гідно ч.1, ч.2 ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. П рава постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; ґ) заклади освіти незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; е) оператор газотранспортної системи та оператор системи передачі. Перелік осіб, які набувають право постійного користування земельною ділянкою із земель комунальної власності, є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню. До цього переліку не включені фізичні особи. Згідно ст.206 ЗК України в икористання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Якщо земельна ділянка комунальної власності перебуває у користуванні фізичної особи на умовах оренди, то відповідно до п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки. Отже, позивач [PERSON] не може використовувати земельну ділянку комунальної власності площею 1,5807 га (кадастровий номер 6522655100:02:001:0283) на праві постійного користування, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землекористувача - підприємства "Ремонтник". Суд критично оцінює доводи позивача про недопустимість посилання в оскаржуваному рішенні на рішення Горностаївської селищної ради Херсонської області від 29 травня 2019 року № 920, яке (на думку позивача) не набрало чинності. Так, 29 травня 2019 року Горностаївська селищна рада Херсонської області на ХІХ сесії селищної ради VIII скликання прийняла рішення № 920 "Про затвердження розміру орендних ставок за використання земель сільськогосподарського та несільськогосподарського призначення на території Горностаївської селищної об`єднаної територіальної громади", яким затвердила розмір орендних ставок за використання земель сільськогосподарського та несільськогосподарського призначення на території Горностаївської селищної об`єднаної територіальної громади. Цим рішенням орендна ставка за використання земель з цільовим призначенням "12.04. Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства" визначена в розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Рішення Горностаївської селищної ради Херсонської області від 29 травня 2019 року № 920 було оприлюднене 29 травня 2019 року на офіційному вебсайті Горностаївської селищної ради Херсонської області в мережі Інтернет за електронною адресою: http://gornostaivska.gromada.org.ua. Позивач [PERSON] вважає, що рішення селищної ради від 29 травня 2019 року було оприлюднене та набрало чинності лише 10 червня 2019 року, оскільки ця дата вказана як дата останніх змін у властивостях файлу з текстом рішенням. Проте, інструмент "Зміни тексту" дає можливість вносити зміни та редагувати раніше створений текст, зокрема, виправляти описки, змінювати розмір та гарнітуру шрифту, коректувати вирівнювання, тощо. Отже, 10 червня 2019 року не являється датою оприлюднення рішення селищної ради від 29 травня 2019 року № 920, а лише є датою внесення останніх змін до раніше створеного тексту. Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.1 ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Згідно ч.5 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Згідно ст.90 Регламенту роботи Горностаївської селищної ради VIII скликання, затвердженого рішенням ІІ сесії селищної ради VIII скликання від 21 червня 2017 року № 29, акти ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Згідно ч.1, ч.3 ст.91 Регламенту роботи Горностаївської селищної акти ради та її посадових осіб підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки. Акти ради та її посадових осіб, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Рішення Горностаївської селищної ради Херсонської області від 29 травня 2019 року № 920 має силу регуляторного акта, оскільки розроблене відповідно до вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та пройшло всі етапи його прийняття: від включення до плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Горностаївської селищної ради за 2019 рік до його офіційного оприлюднення на офіційному вебсайті Горностаївської селищної ради Херсонської області в мережі Інтернет. На даний час рішення Горностаївської селищної ради Херсонської області від 29 травня 2019 року № 920 є чинним, не змінене та не скасоване, поширює свою дію на фізичних та юридичних осіб, які орендують земельні ділянки на території Горностаївської селищної ради Херсонської області, встановлюючи єдиний диференційований підхід до розміру орендної плати в залежності від цільового призначення земельної ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив, що він не оскаржував у минулому та не оскаржує на даний час рішення селищної ради від 29 травня 2019 року № 920. Цільове призначення земельної ділянки площею 1,5807 га (кадастровий номер 6522655100:02:001:0283), на якій розташований об`єкт нерухомого майна - комплекс, автогараж позивача [PERSON] , - "для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства". Згідно рішення селищної ради від 29 травня 2019 року № 920 розмір орендної плати для земельної ділянки з таким цільовим призначенням становить 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тому відповідний розмір орендної плати було встановлено [PERSON] у пункті 2 рішення селищної ради від 29 травня 2019 року № 938. Отже, Горностаївська селищна рада Херсонської області, приймаючи 29 травня 2019 року рішення № 938, правомірно послалася в ньому на рішення селищної ради від 29 травня 2019 року № 920, яке було прийняте та набрало чинності раніше. Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для задоволення позову позивач [PERSON]. н е довів, чим не виконав вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі викладеного суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через необґрунтованість. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача [PERSON] відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed