Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 квітня 2018 року звернулась в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. Посилалася на те, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 липня 2013 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Вказувала, що на даний час змінився встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, змінилася економічна ситуація в державі, розмір стягнутих коштів є недостатнім для задоволення необхідних потреб сина. Просила суд збільшити розмір аліментів, що стягнуті згідно з рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 липня 2013 року з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. на 1/4 частину всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25 квітня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про час, дату та місце судового засідання з розгляду справи по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували. Відповідач вказував, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. або не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 23 вересня 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Сторони по справі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає спільно з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 липня 2013 року в справі № 554/7217/13-ц, яке вступило в законну силу, за позовом [PERSON] стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 07 червня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом та не оспорюється відповідачем, малолітній [PERSON], [INFO], постійно проживає з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Також встановлено, що відповідач інших аліментних зобовязань не має, є працездатною особою, але не працює, перебуває на обліку як безробітний в Бердянському МЦЗ з 04 травня 2018 року. Твердження відповідача в поданому до суду відзиву на позовну заяву на ту обставину, що на його утримання знаходяться батьки не заслуговує на увагу. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON], які є батьками відповідача, є пенсіонерами та стабільно отримують пенсійні виплати. Будь-які судові рішення про стягнення з відповідача коштів на утримання непрацездатних батьків, відсутні. Сам по собі факт реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] за однією із батьками адресою, жодним чином не свідчить про ту обставину, що непрацездатні батьки перебувають на його утриманні. Також відповідачем не надано жодних доказів, які б давали підстави вважати, що його батьки потребують стороннього догляду. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2013 року у справі N 6-143цс13. Зокрема, статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно зі ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд визначає за заявою одержувача. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON], будучи одержувачем аліментів, в поданій до суду позовній заяві просить суд змінити розмір аліментів з твердої грошової суми саме на частку від доходу відповідача. \~ \~ \~ \~Окрім того, станом на час вирішення даної справи судом, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку складає 1860 грн. \~ \~ \~ \~Тому суд приходить до висновку, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. є таким, що не може забезпечити належного розвитку та утримання дитини, відповідно, підлягає зміні. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та одержувача, враховуючи права та інтереси дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню. Суд вважає\~за необхідне\~змінити розмір\~аліментів,\~що стягуються\~з \~[PERSON]\~на користь\~[PERSON]\~згідно з\~судовим рішенням\~ \~та \~стягнути з\~[PERSON] \~ аліменти \~на користь\~ [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Нормами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] понесені витрати на оплату послуг адвоката, тому такі витрати в розмірі 400 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] Понесені відповідачем витрати на правову допомогу у звязку з відмовою в задоволенні його позовних вимог не підлягають йому відшкодуванню. Окрім того, з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір на користь держави за розгляд справи в суді пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved