Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, шляхом направлення 27.03.2020 позовної заяви поштою, яка надійшла до суду 01.04.2020. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.09.2001 сторони уклали шлюб, який було розірвано рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 26.02.2015. Від шлюбу сторони мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Представник позивача зазначив, що протягом останніх чотирьох років позивач та відповідач не проживають разом, фактичні шлюбні відносини припинено з 2015 року, позивач проживає із зазначеного періоду в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області. Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2018 з відповідача було стягнуто щомісячно аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 11.12.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача вказує, що син сторін є студентом другого курсу Первомайського коледжу НУК імені адмірала Макарова, 1-го рівня акредитації, за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія» на контрактній основі, денна форма навчання, терміном навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021. Відповідно Договору про надання освітніх послуг вартість таких послуг за навчання за весь період навчання становить 31600 грн., а саме: за кожен рік навчання по 7900 грн. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 192, 199-200 Сімейного кодексу України (далі - СК України), представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб починаючи від дня подання заяви; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату навчання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини витрат на навчання, згідно договору про навчання освітніх послуг від 01.09.2017 до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, в тому числі витрати за надання правничих послуг у розмірі 2500 грн. Ухвалою суду від 03.04.2020 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність та відсутність позивача, задовольнити позовні вимоги (а.с. 67-68). Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність та відсутність відповідача. Також подав письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що з позовною заявою позивача не погоджується з наступних підстав. Відповідач має на утриманні малолітню доньку [PERSON] , яка проживає разом з відповідачем та знаходиться на його утриманні, яка також потребує значних матеріальних затрат для нормального духовного та фізичного виховання. Надана позивачем довідка Липовеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 18.01.2019 не може вважатись доказом, оскільки не містить інформації щодо фінансових можливостей відповідача, а навпаки доводить про відсутність додаткових доходів, крім пенсії по інвалідності. Також позивачем не надано доказів, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Посилання представника позивача на квитанцію до прибуткового касового ордеру, як на письмовий доказ сплати послуг за договором про надання правової допомоги не містить всіх обов`язкових реквізитів, передбачених положенням, крім того, сплата 2500 грн. за угодою про надання професійної правничої допомоги від 14.01.2019 не містить суми гонорару адвоката, яка може бути стягнута судом, розрахунок, який вказаний в позові значно завищений по часу виконання, тому вважає, що розмір витрат є не співмірним з категорією справи та завищеним (а.с. 69-74, 77). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується відміткою від 12.05.2020 на конверті про невручення з причин "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення", який направлявся з судовою повісткою рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання третьої особи (а.с. 63-64), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або пояснення до суду не подавав. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 04.04.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 21). Згідно копії рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2018 по справі №386/1173/17, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2017 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 16-19). Цим же рішенням встановлено, що за рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 26.02.2015, між сторонами було розірвано шлюб. Як вбачається з довідки №359, виданої 12.03.2020 Первомайським коледжем Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова, син сторін [PERSON] навчається в цьому коледж на 3-ому курсі денної форми навчання за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб, стипендію не отримує (а.с. 20). Відповідно до копії договору про надання освітніх послуг від 01.09.2017, укладеного між Первомайським коледжем Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова та [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги за навчання останнього в коледжі становить 31600 грн., термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021 (а.с. 14). З довідки №25, виданої 15.01.2019 ТОВ «Побужський феронікелевий комбінат», слідує, що позивач працює з 03.12.2018 в товаристві та отримала заробітну плату в грудні 2018 року у розмірі 4678,80 грн. (а.с. 15). Згідно наданого представником позивача листа Липовеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області №31 від 18.01.2019, відповідач зареєстрований по [ADDRESS] , проживає по [ADDRESS] (а.с. 22). Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що син сторін після досягнення повноліття продовжує навчання, відповідач добровільно допомогу на навчання повнолітньому сину не надає, в той же час позивачем не надано докази на підтвердження того, що відповідач має можливість надавати допомогу на навчання сина, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина на навчання задоволенню не підлягають. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Враховуюче те, що позивача звільнено від сплати судового збору, судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп. мають бути компенсовані за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, не вбачається підстав для стягнення витрат на правничу допомогу. Як вбачається з наданої представником позивача квитанції №12/01/19 від 18.01.2019, позивач сплатила адвокату Гончаруку О.О. за надання юридичних послуг (написання позову та представлення в суді) 2500 грн. (а.с. 26), також надано угоду про надання професійної правничої допомоги адвоката по цивільній справі від 14.01.2019, в якому вказано, що оплата за надані послуги проводиться відповідно до додатку №1, який є частиною цього договору, однак такого додатку суду не надано (а.с. 24). Крім того, до позовної заяви на виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем не додано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, оскільки не додано акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги, а тому вимога позивача про відшкодування витрат за надання правової допомоги задоволенню не підлягає, в тому числі і з підстав відмови в задоволенні позову. З наведених підстав, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed