Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

У травні 2016\~р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись з вказаним позовом, у якому просять визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS], в 1/5 частці за кожним. Від Бердичівської міської ради Житомирської області заяви про визнання позову або заперечень проти позову не надходило. Судом з'ясовано, що відповідно до одного примірника свідоцтва про право власності на житло від 10.02.1997\~р. квартира №\~3 за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Озерна, 12, належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі Свідоцтво-1) (а.\~с.\~17). Згідно з другим примірником свідоцтва про право власності на житло від 10.02.1997\~р. квартира №\~3 (цифра "3" відображена з рискою зверху) за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Озерна, 12, належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі Свідоцтво-2) (а.\~с.\~19). Разом з тим, на зворотному боці Свідоцтва-1 вказано, що квартира №\~5 за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Озерна, 12, зареєстрована в Комунальному підприємстві "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" на підставі цього свідоцтва і записана у реєстрову книгу за №\~57 стор.\~107, р.\~№\~10105, тоді як на зворотному боці Свідоцтва-2 зазначено, що квартира №\~3 (цифра "3" відображена з рискою зверху) за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Озерна, 12, зареєстрована в Комунальному підприємстві "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" на підставі цього свідоцтва і записана у реєстрову книгу за №\~57 стор.\~107, р.\~№\~10105. Суд погоджується з доводами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про те, що зазначені обставини перешкоджають їм реалізовувати правомочності власників квартири, на яку видано правовстановлюючий документ свідоцтво право власності на житло від 10.02.1997\~р. З довідки від 25.04.2016\~р. №\~674 Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири №\~5 за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Озерна, 12, в 1/5 частці кожен (а.\~с.\~14). З технічного паспорту, виготовленого станом на 14.01.2013\~р., випливає, що його змовником є [PERSON], його виготовлено на квартиру [ADDRESS] (а.\~с.\~18). З відміток про реєстрацію місця проживання (прописку), які містяться у паспортах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що вони проживають у [INFO] (а.\~с.\~22, 24, 27, 30). Враховуючи обставини, наведені у попередніх трьох абзацах, Суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири №\~5 за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Озерна, 12, в 1/5 частці кожен, а Свідоцтво-1 та Свідоцтво-2 містять помилки у зазначенні № квартири, на яку їх видано (при цьому на зворотному боці Свідоцтва-1 правильно вказано про реєстрацію на його підставі у Комунальному підприємстві "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" квартири №\~5 (а не №\~3) на праві спільної часткової власності). Як вбачається відповідних заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідей на них, виправити цю помилку у позасудовому порядку неможливо (а.\~с.\~12, 13, 15, 35). Законодавство України не містить норми про захист права власності осіб у разі, якщо документ, який засвідчує це їхнє право, містить помилки. Однак, частиною дев'ятою статті 8 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. В свою чергу, частиною восьмою статті 8 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Зважаючи на наведене, Суд, вважає за можливе при розгляді справи застосувати статтю 392 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги зазначене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved