Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на предмет іпотеки, виселення без надання іншого жилого приміщення, зобов*язання відповідача передати правовстановлюючі документи на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS]. У жовтні 2013 року відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" про визнання кредитного договору № 0312/0408/71-203, укладеного 01 квітня 2008 року з Відкритим Акціонерним Товариством «Сведбанк» таким, що порушує вимоги регламенту ст.. 203 ЦК України; зміни умов кредитного договору, визначивши виконання грошового зобов*язання у національній валюті у співвідношенні до долара США на момент укладенні правочину; визнання недійсним іпотечного договору № 0312/0408/71-203-Z-1 з підстав його невідповідності вимогам регламенту ст. 203 ЦК України з урахуванням регламенту ст.,ст. 216 та 230 ЦК України. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог представник позивача вказав, 01 квітня 2008 року між Відкритим Акціонерним Товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Сведбанк», та відповідачем був укладений кредитний договір № 0312/0408/71-203 та відповідачу був наданий кредит у сумі 30.000 доларів США строком по 31 березня 2038 року. У забезпечення виконання зобов*язання по кредитному договору, в цей же день, Відкритим Акціонерним Товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Сведбанк», та відповідачем був укладений договір іпотеки № 0312/0408/71-203-Z-1. У забезпечення виконання кредитного договору відповідачем в іпотеку була передана двохкімнатна квартира № 1 загальною площею 44,4м.кв. а жилою 28,8м.кв., у будинку [ADDRESS], яка належить відповідачу, згідно договору купівлі продажу, на праві власності. 02 лютого 2012 року Публічне Акціонерне Товариство «Сведбанк» відступило їм, позивачу, Товариству з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс", відповідно до договору факторингу № 11 свої права вимоги заборгованості за кредитним договором. В цей же день, 02 лютого 2012 року, Публічним Акціонерним Товариством «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" був укладений договір про відступлення прав за іпотечним договором. Вони, сторони, домовились, що разом з відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу № 11, одночасно відступаються права вимоги за договором забезпечення. Однак, відповідач умов кредитного договору не виконує і тому станом на 27 березня 2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором узагальній сумі 485.922 гривні 13 копійок із яких: 283.772 гривні 06 копійок - тіло кредиту; 141.696 гривень по відсотках та 60.454 гривні 07 копійок - пеня, які відповідач добровільно сплачувати не бажає. Товариством відповідачу пропонувалось реструктуризувати заборгованість. Відповідач від реструктуризації боргу за кредитним договором відмовився та заборгованість не сплачує. Просить позов задовольнити. Зустрічного позову не визнає та у його задоволенні просить відмовити з тих підстав, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" з відповідачем ніяких договорів не укладалось і тому Товариство не може бути відповідачем по справі. Представник відповідача пред*явленого позову не визнала та пояснила, що з позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс", [PERSON] не має ніяких стосунків, що договір факторингу укладений між ним та ПАТ «Сведбанк» і у вказаному договорі відсутнє посилання на кредитний договір. Тому Товариство не має права стягнення з [PERSON] коштів чи майна за правочином, який [PERSON] був укладений з банком. Товариство порушує конституційні права і свободи [PERSON] Кредитний договір [PERSON] укладено з ВАТ «Сведбанк» та у забезпечення виконання кредитного договору був укладений договір іпотеки. Кінцева дата повернення кредиту 10 березня 2038 року. Разом з тим, банк у 2010 році незаконно, самостійно, без погодження з [PERSON], у порушення чинного законодавства, в односторонньому порядку, змінив умови договору, змінив умови кредитування та збільшив відсоткову ставку. [PERSON] до банку була направлена заява про зміну умов договору та [PERSON] просив банк надати розгорнуту інформацію стосовно нарахованих штрафних санкцій. [PERSON] не відмовляється від погашення кредиту, але він проти незаконної зміни умов кредитних зобов*язань, що унеможливлює виконання зобов*язання за кредитним договором. [PERSON] також просив банк подовжити строки кредитування, зменшивши відсоткову ставку та перевести сплату кредиту у гривню. Однак, відповіді від банку він не отримав. Таким чином, банком було порушено чинне законодавство. Банк на день укладення кредитного договору не мав індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти та банком [PERSON] було нав*язано отримання кредиту в іноземній валюті. При укладенні кредитного договору [PERSON] банком був введений в оману тому, що йому банком не були роз*яснені обставини, які могли виникнути після укладення кредитного договору. [PERSON] у порушення чинного законодавства сплачував кредит іноземною валютою. Просить позов задовольнити, визнавши укладені кредитний та іпотечний договори недійсними. Позовні вимоги Товариства не визнає та просить їх залишити без розгляду як бездоказові. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] необхідно відмовити. Так, із кредитного договору № 0312/0408/71-203, укладеного 01 квітня 2008 року Відкритим Акціонерним Товариством «Сведбанк» та [PERSON], вбачається, що відповідачем був отриманий кредит на загальну суму 30.000 доларів США з кінцевим терміном повернення 31 березня 2038 року зі сплатою 12,5% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Із матеріалів справи також вбачається, що цей же день з відповідачем у забезпечення вимог укладеного кредитного договору був укладений іпотечний договір. Згідно укладеного іпотечного договору відповідач передав позивачу у забезпечення виконання зобов*язань по кредитному договору належне йому на праві особистої власності нерухоме майно: двохкімнатну квартиру № 1 загальною площею 44,4м.кв. а жилою 28,8м.кв., у будинку [ADDRESS], яка належить відповідачу, згідно договору купівлі продажу, на праві власності. Предмет іпотеки, квартира, сторонами був оцінений в 152.437 гривень. На предмет іпотеки була накладена заборона на відчуження. Разом з тим, [PERSON] умов кредитного договору не виконує. У судовому засіданні також було встановлено, що у зв*язку з ухиленням відповідача від виконання умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка станом на 27 березня 2014 року складає 485.922 гривні 13 копійок, із яких: 283.772 гривні 06 копійок - тіло кредиту; 141.696 гривень по відсотках та 60.454 гривні 07 копійок - пеня. Відповідно до ст. 526 ЦК України: « Зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу». Згідно зі ст. 530 ЦК України: «Якщо у зобов*язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/.» Відповідно до ст.1050 ЦК України: « Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.» Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України: "Якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу". Відповідно до п. 11 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем Основного зобов*язання повністю або частково, у т.ч. якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з Основного зобов*язання, а також в інших випадках, передбачених Основним зобов*язанням та цим Договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення Основного зобов*язання /як основного боргу, так і процентів по ним/. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач від виконання укладеного кредитного договору ухиляється, що у встановлені кредитним договором строки кредит не повертає, що відповідач порушив умови кредитного договору. Із матеріалів справи також вбачається, що відповідач з укладеними кредитним договором та договором іпотеки був ознайомлений, що вказані договори відповідачем були підписані, що з умовами укладених кредитного договору та договору іпотеки відповідач був згодний. При цьому, із рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 грудня 2011 року, яке набрало чинності, вбачається, що [PERSON] просив банк видати йому кредит у сумі 30.000 доларів США на 30 років та саме в іноземній валюті, у доларах США, і йому були роз*яснені особливості кредитування в іноземній валюті. Таким чином, суд вважає, що при таких обставинах у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт навмисного нав*язування банком відповідачу, [PERSON], кредиту в іноземній валюті. Згідно ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку": у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов*язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов*язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Із договору купівлі-продажу від 01 квітня 2008 року вбачається, що [PERSON] на праві власності належить двохкімнатна квартира № 1 загальною площею 44,4м.кв. а жилою 28,8м.кв., у будинку [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку": звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 35 вказаного Закону: іпотекодержателем у зв*язку з невиконанням боржником умов кредитного договору іпотекодавцем були надіслані повідомлення- вимоги про порушення основного зобов*язання. Згідно зі ст.1 Закону України "Про іпотеку": "Іпотека - вид забезпечення виконання зобов*язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання зобов*язання боржником забезпеченого іпотекою зобов*язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом." Іпотекою є застава нерухомого майна. Тому в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов*язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. У судовому засіданні також було встановлено, що відповідачем по справі, згідно договору іпотеки від 01 квітня 2008 року № 0312/0408/71-203-Z-1, у забезпечення виконання кредитного договору в іпотеку була передана двухкімнатна квартира № 1 загальною площею 44,4м.кв. а жилою 28,8м.кв., у будинку [ADDRESS], яка належить йому, згідно договору купівлі продажу, на праві власності. Також у судовому засіданні було встановлено, що відповідач відповідно до укладених ним кредитного договору та договору іпотеки зобов*язався відповідати перед позивачем, кредитором, у повному об*ємі за своєчасне та повне виконання ним зобов*язання за кредитним договором. При цьому, із п. 1.1 договору про відступлення прав за договором застави від 02 лютого 2012 року, укладеного між Публічним Акціонерним Товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником Відкритого Акціонерного Товариства «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс", вбачається, що, відповідно до умов цього Договору, Сторони домовились, що разом з відступленням Прав вимоги Заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу від 02 лютого 2012 року № 11, укладеного між Сторонами, одночасно відступаються права вимоги за договорами застави рухомого майна, які визначені цим договором. Відповідно до п.2.1 Договору факторингу № 11 від 02 лютлого 2012 року, укладеного між Публічним Акціонерним Товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником Відкритого Акціонерного Товариства «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс", вбачається, що клієнт відповідно до умов даного Договору відступає Факторові свої Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах від Боржників, зазначених у Реєстрі Заборгованості, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації, а Фактор набуває Права Вимоги такої Заборгованості від Боржників та передає Клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить Ціну Продажу та в порядку, передбаченому даним Договором. Із Договору про відступлення прав за іпотечним договором від 02 лютого 2012 року, укладеного між Публічним Акціонерним Товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником Відкритого Акціонерного Товариства «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс", також вбачається, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку» Сторони домовились, що разом з відступленням Прав вимоги Заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу від 02 лютого 2012 року № 11, укладеного між Сторонами, одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим Договором - в даному випадку стосовно відповідача по справі - [PERSON] Доводи представника відповідача за первісним позовом стосовно того, що на момент укладення кредитного договору у позивача не було індивідуальної ліцензії НБУ, яка б дозволяла банку використовувати іноземну валюту як засіб платежу при виконанні зобов*язань, передбачених кредитним договором є безпідставними. Надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору. При таких обставинах суд, оціюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити. Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс", суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати 926 гривень 63 копійки судового збору. При цьому, суд вважає, що понесені відповідачем за первісним позовом судові витрати необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved