Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Концерн "МТМ" в особі філії Концерну "МТМ" Жовтневого району звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач за період часу з січня 2009 р. по червень 2014 р. надав відповідачам, які мешкають за адресою: [ADDRESS] послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 9740, 48 грн. Проте відповідачами не сплачується оплата за надані послуги, у зв'язку з чим станом на 01.07.2014 р. у них утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 4710,45 грн. Відповідачі не виконують своїх зобов'язань по оплаті наданих послуг, але відключити відповідачів від системи теплопостачання неможливо по технічним причинам. 14.03.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ за вимогою Концерну "МТМ" в особі філії Концерну "МТМ" Жовтневого району про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води станом на 01.02.2012 року в сумі 1425,07 грн. 17.06.2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за заявою [PERSON], [PERSON] скасовано судовий наказ від 14.03.2012 року. У зв'язку з чим, Концерн "МТМ" в особі філії Концерну "МТМ" Жовтневого району змушений звернутися до суду в порядку позовного провадження. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідачів вартість послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з січня 2009 року по червень 2014 року в розмірі 4710,45 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник Концерну "Міські теплові мережі" позовні вимог підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, просить суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, заявою просить суд розглянути справу без її присутності, проти позовних вимог заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] є споживачами комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, які надаються Концерном "МТМ", мешкають за адресою: [ADDRESS]. В період з січня 2009 р. по червень 2014 р. р. Концерн "МТМ" у встановленому законом порядку надавав послуги з централізованого опалення багатоквартирного будинку № 37 по вул. Український в м. Запоріжжя, забезпечуючи відповідачам можливість користування цими послугами. 14.03.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ за вимогою Концерну "МТМ" в особі філії Концерну "МТМ" Жовтневого району про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води станом на 01.02.2012 року в сумі 1425,07 грн. 17.06.2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за заявою [PERSON], [PERSON] скасовано судовий наказ від 14.03.2012 року. У зв'язку з чим, Концерн "МТМ" в особі філії Концерну "МТМ" Жовтневого району змушений звернутися до суду в порядку позовного провадження. Таким чином, у відповідності до ч. 2 ст. 99 ЦПК України суд розглядає справу в позовному провадженні. Згідно зі ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" наймач (споживач) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Правовідносини між сторонами регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання" та іншими нормативно-правовими актами. Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до числа житлово-комунальних послуг відносяться й послуги з центрального опалення. Пунктом 5 частини 2 ст. 20 зазначеного Закону передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов'язок наймача (власника) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року. Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що до основних обов'язків споживача відноситься своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Такі ж положення містяться і в п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. Згідно з п.6 вказаних Правил послуги повинні відповідати: з централізованого постачання холодної та гарячої води - вимогам щодо якості і тиску води, температури гарячої води, а також розрахунковим нормам витрати води у точці розбору; а з централізованого опалення - нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі належним чином не виконують свої обов'язки щодо своєчасної оплати за надані послуги, у зв'язку з чим станом на 01.07.2014 р. сума заборгованості за період з січня 2009 року по червень 2014 року складає 4710,45 грн. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а за змістом ст. 257 ЦК України, в даному спорі цей строк встановлений тривалістю три роки. Частиною 1 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Згідно з частиною 3 цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 13 березня 2012 року звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] суми заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 1425,07 грн. за період з січня 2009 року по січень 2012 року. 14.03.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ про стягнення суми заборгованості за вказаний період. Проте, зазначений судовий наказ скасований ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2014 року. З огляду на вищевикладене, з урахуванням того, що заява про видачу судового наказу позивачем подавалася до суду у березні 2012 року, а отже, строк позовної давності за період січень-березень 2009 року пропущено, стягненню підлягає заборгованість, яка утворилась за період з квітня 2009 року по червень 2014 року, а саме, у розмірі 4361,49 грн., з відрахуванням суми заборгованості за період січень-березень 2009 року, що згідно з розрахунком заборгованості становить 348, 96 грн. Доводи відповідача [PERSON] про те, що вона не є власником квартири за адресою: [ADDRESS], а тому, обов'язок сплачувати вартість послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в неї відсутній є неспроможними та не беруться судом до уваги, оскільки вони суперечать ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якими визначено, що наймач (споживач) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Тобто ,за змістом закону, обов'язок наймача (споживача) комунальних послуг не пов'язується з наявністю/відсутністю права власності на об'єкт нерухомості. Факт споживання відповідачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються позивачем, підтверджений матеріалами справи та не заперечується [PERSON] в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналогічним чином питання обов'язків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях. Відповідачі, кожен в окремості, не надали жодного доказу в обґрунтування своєї позиції з приводу позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню сума судових витрат, що сплачені позивачем пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідачі, будучи споживачами комунальних послуг, наданих Концерном "МТМ", не виконують свої зобов'язання по оплаті послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого станом на 01.07.2014 р. у них виникла заборгованість, що відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи, за період з квітня 2009 року по червень 2014 року становить 4361,49 грн. За таких обставин, позовні Концерну "МТМ" вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial