Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Кременчуцької міської ради Полтавської області за участі третьої особи Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку№73, в якому просила визнати за нею право власності на житлову квартиру [ADDRESS]. В обгрунтування позову зазначено, що [PERSON] була членом Житлово-будівельного кооперативу №73/144. 10.11.1988 року отримала ордер серії К №115 на вселення в зазначену квартиру, за яку вона сплатила пайові внески в повному обсязі, що підтверджено довідкою №195/03, виданою 23.03.2016 року ОСББ №73 - правонаступником Житлово-будівельного кооперативу №73/144. Незважаючи на наведене, державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради [PERSON] відмовила в реєстрації права власності [PERSON] на зазначену квартиру з підстав відсутності довідки Житлово-будівельного кооперативу №73/144 про сплату нею в повному обсязі пайових внесків. [PERSON] вважає, що таким чином її право власності було порушено, а тому вона звернулася до суду за захистом. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.09.2016 року було задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі у справі співвідповідачів виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області [PERSON] Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з наведених підстав. Просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що не оспорює право власності позивача [PERSON] на житлову квартиру [ADDRESS], але відмовила в реєстрації даного факту з підстав, передбачених п.63 Порядку для державної реєстрації прав на окремий індивідуально-визначений об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалось залученням коштів фізичних і юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, тому що [PERSON] не подала довідку ЖБК №73/144 про сплату пайових внесків в повному обсязі. [PERSON] не оскаржила рішення державного реєстратора про відмову реєстрації права власності. Представники Кременчуцької міської ради Полтавської області та виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області не з'явилися в судове засідання, подали письмові заперечення проти задоволення позовних вимог [PERSON] В обгрунтування заперечень зазначили, що Кременчуцька міська рада Полтавської області та виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області не порушували та не оспорювали, не розглядали питання про невизнання права власності [PERSON] на зазначену квартиру, а тому позовні вимоги до них заявлені безпідставно. Просили відмовити в задоволенні позову, оскільки він заявлений до неналежних відповідачів. Представник третьої особи ОСББ №73 не з'явився в судове засідання, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. На підставі рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу №71/144 При.№4 від 26.10.1988 року та рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів №836 від 04.11.1988 року, члену ЖБК №73/144 [PERSON] виданий ордер від 10.11.1988 року на право зайняття житлового приміщення квартири [ADDRESS]. (а.с.4). Згідно з Розпорядженням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №967-Р від 12.08.1997 року зареєстровано об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, зазначених в додатку. Встановлено, що об'єднання є правонаступниками житлово-будівельних кооперативів і їх кошти на обслуговування, ремонт, утримання будинку та прибудинкової території згідно з діючим законодавством не обкладаються податками на прибуток і звільняються від оплати ПДВ, так як не відносяться до суб'єктів підприємницької діяльності. В додатку до зазначеного розпорядження наведено список об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, які є правонаступниками житлово-будівельних кооперативів, а саме за адресою вул. 50 років СРСР буд.41 ОСББ №73 є правонаступником ЖБК №73/144. (а.с.5-6). [PERSON] сплатила внески за квартиру [ADDRESS] (попередня назва 50 років СРСР) в повному обсязі станом на 17.12.1991 року, що підтверджено довідкою №288/09, від 28.09.2016 року та довідкою №195/03 від 23.03.2016 року, виданих ОСББ №73. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області [PERSON], було відмовлено [PERSON] у здійсненні державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] (попередня назва 50 років СРСР), оскільки в порушення п.63 Порядку для державної реєстрації прав на окремий об'єкт (а саме квартиру), будівництво якої здійснювалось у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, - не було подано довідку житлово-будівельного кооперативу про сплату пайових внесків в повному обсязі. При розгляді позовної заяви, суд керувався такими вимогами закону. Статтею 124 Конституції України встановлено, що повноваження суду поширюються на всі правовідносини, що виникають в державі. Статтею 1 ЦК України визначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі визнання права. В ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Статтею 384 ЦК України передбачено, що Будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Встановлення судом часу сплати пайових внесків в повному обсязі, в даній справі 17.12.1991 року, визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Так, в ст.15 ЗУ «Про власність» (в редакції чинній на момент повної сплати [PERSON] пайових внесків) встановлено, що Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Верховним Судом України в п.5-1 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" дано роз'яснення, що судам слід мати на увазі, що згідно із ст.15 Закону України "Про власність" (697-12) член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач не надала доказів, що Кременчуцька міська рада Полтавської області, Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, державний реєстратор [PERSON] вчинили дії, направлені на оспорення, порушення або невизнання права власності позивача на квартиру [ADDRESS] (попередня назва 50 років СРСР). Суду не доведено, що позивач чи її представник вчинили дії, направлені на отримання архівної довідки ЖБК №73/144 про сплату [PERSON] пайових внесків в повному обсязі. Відповідно до принципу змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, передбаченими в ст.10, ст.11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач [PERSON] не оспорювала правомірність рішення державного реєстратора [PERSON] про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №29708646 від 23.05.2016 року, у зв'язку з відсутністю у неї довідки ЖБК про повну сплату пайових внесків, що підтверджено представником позивача в судовому засіданні. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), в організаційну систему державної реєстрації входять в тому числі державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори), до повноваженя якого належить проведення державної реєстрації прав. Відповідно до ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обьтяжень», [PERSON] реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема , 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до ст.11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх обєднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Таким чином, на державних реєстраторів, які незалежні в своїй діяльності, покладено Законом державну реєстрацію прав на нерухоме майно, яка полягає у перевірці документів, встановлення відсутності підстав для відмови в державній реєстрації, та проведення державної реєстрації. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладеної в узагальненні "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав", суд не повинен перебирати на себе повноваження інших органів або заміняти їх. Правовідносини, які виникли між [PERSON] та державним реєстратором [PERSON] з приводу державної реєстрації права власності на нерухоме майно, не засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, а тому відповідно до положень ст.1 ЦК - не регулюються цивільним законодавством. Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні не доведено, що відповідачи Кременчуцька міська рада Полтавської області, виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, державний реєстратор [PERSON] не визнали, порушили або оспорили право власності [PERSON] на зазначену квартиру, також не доведено, що відповідачи є вигодонабувачами права власності на зазначену квартиру в разі невизнання такого права за позивачем, тому суд вважає зазначених відповідачів неналежними. У разі предявлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Позивач та його Представник не заявили клопотання про заміну відповідача на належного, не подали суду статутних документів ОСББ №73 для встановлення факту його повного чи часткового правонаступництва, що перешкоджає визначитися з обранням належного способу захисту, незважаючи на те, що суд виконав свій обовязок, передбачений ч. 4 ст. 10 ЦПК України, про розяснення наслідків невчинення такої процесуальної дії. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що належним відповідачем по даній категорії справ, відповідно до ст.384 ЦК України, роз'яснень Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" №9 від 18.09.1987 року, є житлово-будівельні кооперативи, оскільки фактично вони є вигодонабувачем в разі невизнання права власності на квартиру в будинку, який побудований в результаті його діяльності. Хоча в поданому позивачем розпорядженні виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №967-Р від 12.08.1997 року та у витягу з додатку зазначено, що ОСББ №73 є правонаступником ЖБК №73/144 (адреса вул. 50 річчя СРСР буд. №41), проте суду не було подано доказів, що реорганізація ЖБК №73/144 відбулась шляхом повного чи часткового правонаступництва, що можливо було встановити в тому числі зі статуту ОСББ №73. Але відповідних клопотань про подачу суду доказів чи про витребування доказів суду не було подано, незважаючи на виконання судом положень ч.4 ст. 10 ЦПК України щодо роз'яснення учасникам наслідків вчинення та не вчинення процесуальних дій. Разом з тим в Примірному статуті житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 р. N 186 (в редакції чинній на момент видачі ордеру члену ЖБК №73/144 [PERSON] та сплати нею пайових внесків в повному обсязі) встановлено, що Житлово-будівельний кооператив організується з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків) за власні кошти кооперативу з допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками). Житлово-будівельні кооперативи організуються при виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів, при підприємствах, установах і організаціях. Рішення про організацію кооперативів при підприємствах, установах, організаціях приймаються з урахуванням пропозицій трудових колективів. Житлово-будівельний кооператив діє на підставі статуту, прийнятого відповідно до цього Примірного статуту і зареєстрованого у виконавчому комітеті Ради народних депутатів, який затвердив рішення про організацію кооперативу. З дня реєстрації статуту кооператив набуває прав юридичної особи. Відповідно до положень ст.1 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», обєднання співвласників багатоквартирного будинку (далі обєднання) юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 385 ЦК України, Власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати обєднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке обєднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об'єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Житлово-будівельні кооперативи можуть бути реорганізовані в об'єднання. Реорганізація відбувається за рішенням загальних зборів. Відповідно до статуту (положення) кооперативу збори можуть прийняти рішення про реорганізацію кооперативу в об'єднання. З моменту прийняття цього рішення зазначені збори вважаються установчими зборами об'єднання і далі проводяться відповідно до вимог цього Закону. Участь в установчих зборах беруть члени житлово-будівельного кооперативу, які повністю сплатили вартість квартир і належну частку у вартості нежитлових приміщень та іншого майна і виявили таке бажання. У разі сплати вартості квартир і належної частки у вартості нежитлових приміщень та іншого майна не в повному обсязі окремими членами житлово-будівельного кооперативу вони можуть брати участь у зборах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, за згодою інших членів житлово-будівельного кооперативу. З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Кременчуцької міської ради Полтавської області, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, державного реєстратора [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, оскільки позовні вимоги заявлені до неналежних відповідачів.

Outcome: dismissed