Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Смоленко О.І. звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з автомобілів: Subaru B9 Tribeca 3.0 5AT (WX), номерний знак [NUMBER] , вартістю 238 163,00 грн., Citroen C2 1.4i 5AT (J), номерний знак [NUMBER] , вартістю 124 299,00 грн., які належать на праві приватної власності [PERSON] В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що з 12.06.2004 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , проте з грудня 2014 року вони припинили спільне проживання через різні погляди на сімейне життя. За час подружнього життя було придбано за спільні кошти 2 автомобіля: Subaru B9 Tribeca 3.0 5AT (WX), номерний знак [NUMBER] , вартістю 238 163,00 грн., та Citroen C2 1.4i 5AT (J), номерний знак [NUMBER] , вартістю 124 299,00 грн., а також земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , вартістю 172200 грн. 07.10.2016 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова усе майно, яке було придбане [PERSON] та [PERSON] у шлюбі та було спільною сумісною власністю подружжя, між подружжям поділено. Так, за [PERSON] на праві власності залишається земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , а за [PERSON] на праві власності залишаються 2 автомобіля: Subaru B9 Tribeca 3.0 5AT (WX), номерний знак [NUMBER] , та Citroen C2 1.4i 5AT (J), номерний знак [NUMBER] . 23.04.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк» була укладена рамкова угода № SMERS00885 про відкриття кредитної лінії, договорів про надання траншу, договорів про надання овердрафту терміном на 180 місяців з дати укладення цієї угоди. В той же день між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк» був укладений договір про надання траншу № SME001153, відповідно до якого [PERSON] надавався кредит в сумі 77 000 доларів США на строк користування на 180 місяців з оплатою процентів в розмірі 14 % річних. Для забезпечення даного кредиту 23.04.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк» був укладений договір поруки № SME001153/2. 07.12.2012 року Новозаводським районним судом м. Чернігова видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 31.08.2012 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором № SME001153 від 23.04.2008 року у розмірі 596 053,89 грн., а також судового збору. На підставі вказаного виконавчого листа 28.01.2013 року Фрунзенським відділом державної виконавчої служби Харківського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 6-12257. Рішенням Фрунзенського суду м. Харкова від 10.12.2015 року визнано припиненим договір поруки № SME001153/2 від 23.04.2008 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк». Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.05.2017 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 6-12257 в частині стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором № SME001153 від 23.04.2008 року. Звернувшись до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, представнику позивача було відмовлено у знятті арешту з автомобілів та рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.12.2017 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі, залучено в якості третьої особи ПАТ «Альфа-Банк». 21.02.2018 року від представника [PERSON] [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 13.07.2015 року, про залучення до участі у справі [PERSON] в якості третьої особи. 22.02.2018 року під час судового засідання залучено в якості третьої особи на боці позивача, що не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору - [PERSON] . 16.03.2018 року від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що сторона відповідача не погоджується з позовними вимогами, так як позивачем невірно визначена сторона відповідача по справі. Вказує, що відповідачем по справі має бути боржник по справі - [PERSON] , особа, в інтересах якої накладено арешт на майно - ПАТ «Альфа-Банк». Зазначають, що 03.12.2013 року до Фрунзенського ВДВС ХМУЮ надійшло дві заяви про відкриття виконавчих проваджень разом з оригіналами виконавчих листів № 6-12257/12 від 28.01.2013 року, виданих Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 596053,89 грн, судових витрат по сплаті третейського збору у розмірі 400 грн., судових витрат у розмірі 107,30 грн. 09.12.2013 року було відкрито виконавче провадження № 41167947. 22.01.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, якою було накладено арешт на все майно боржника [PERSON] В ході проведення перевірки майнового стану боржника було встановлено, що нерухомого майна, відкритих рахунків у банківських установах за боржником не обліковується, жодних доходів боржник не отримує 30.03.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 07.09.2016 року до Фрунзенського ВДВС ХМУЮ надійшло дві заяви про відкриття виконавчих проваджень разом з оригіналами виконавчих листів № 6-12257/12 від 07.12.2012 року, виданих Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 596053,89 грн, судових витрат у розмірі 107,30 грн. 07.09.2016 року за зазначеними виконавчими листами винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 52231507 та № 52231318. В ході примусового виконання було встановлено, що боржник доходів не отримує, рахунків у банківських установах за боржником не обліковується. Згідно інформації з картки ТЗ з БД «АМТ1» від 01.11.2016 року, боржнику на праві власності належали автомобілі: Subaru B9 Tribeca 3.0 5AT (WX), номерний знак [NUMBER] , та Citroen C2 1.4i 5AT (J), номерний знак [NUMBER] . 13.12.2016 року Фрунзенським ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області було накладено арешт на рухоме майно боржника, а саме: автомобілі Subaru B9 Tribeca 3.0 5AT (WX), номерний знак [NUMBER] , та Citroen C2 1.4i 5AT (J), номерний знак [NUMBER] . Також ході примусового виконання було встановлено, за боржником на праві власності зареєстровано земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13.06.2017 року державним виконавцем накладено арешт на вказану земельну ділянку. Згідно звіту про оцінку майна визначена початкова вартість земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площа 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, що належить [PERSON] , яка складає 201500 грн. без ПВД. Згідно повідомлення ДП СЕТАМ, земельна ділянка не була реалізована, а торги не відбулись у зв`язку із відсутністю покупців. На теперішній час вирішується питання щодо залишення земельної ділянки за стягувачем ПАТ «Альфа-Банк» за ціною третіх торгів - 141 050 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2016 року визнано мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якої транспортні засоби Subaru B9 Tribeca 3.0 5AT (WX), номерний знак [NUMBER] , та Citroen C2 1.4i 5AT (J), номерний знак [NUMBER] , передані у власність [PERSON] Проте, станом на 13.12.2016 року, тобто на час накладення арешту державним виконавцем, транспортні засоби були зареєстровані саме за боржником [PERSON] , а не за [PERSON] , а тому підстав для виключення майна з-під арешту не вбачається. 26.03.2018 року від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшло клопотання про заміну сторони відповідача з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області на іншу особу, у відповідності до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна». 30.05.2018 року під час судового засідання за згодою сторони позивачки замінено процесуальний статус ПАТ «Альфа-Банк» з третьої особи на відповідача. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.05.2018 року закрито підготовче засідання по справі, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 13.09.2018 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Смоленка О.І. про залучення до матеріалів справи письмових доказів. Представник позивача [PERSON] - адвокат Смоленко О.І. у судовому засіданні позовні підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Казьонна О.К. у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без її участі, раніше у судових засіданнях проти задоволення позовних вимог вона заперечувала, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву від 16.03.2018 року. Відповідач ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Смородський О.Г. не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12.06.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі. На підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24.11.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі виконавчого листа № 2033/2-2276/1, виданого 09.08.2018 року Фрунзенським районним судом м.Харкова, на користь позивачки [PERSON] з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за [PERSON] з 01.02.2007 року зареєстрований автомобіль Subaru B9 Tribeca 3.0 5AT (WX), номерний знак [NUMBER] , та з 24.10.2007 року - автомобіль Citroen C2 1.4i 5AT (J), номерний знак [NUMBER] , а.с.15. Положеннями ст.60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. З врахуванням наведеного, спірні транспортні засоби - автомобіль Subaru B9 Tribeca 3.0 5AT (WX), номерний знак [NUMBER] , зареєстрований з 01.02.2007 року за [PERSON] , та автомобіль Citroen C2 1.4i 5AT (J), номерний знак [NUMBER] , зареєстрований з 24.10.2007 року за [PERSON] , є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] 09.12.2013 року на підставі виконавчих листів № 6-12257, виданих 28.01.2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова державним виконавцем Фрунзенського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області відкриті виконавчі провадження № № 52231318 та 52231507 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 596053,89 грн, судових витрат по сплаті третейського збору у розмірі 400 грн., судових витрат у розмірі 107,30 грн. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.12.2015 року визнано припиненим договір поруки № SME001153/2 від 23.04.2008 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк», а.с.12. Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.05.2017 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 6-12257, виданий 28.01.2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 31.08.2012 року по справі № 849 - 12/214/12 Третейського суду в частині стяґнення з [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором за кредитним договором № SME001153 від 23.04.2008 року у розмірі 596 053,89 грн., витрат по сплаті третейського збору у сумі 400 грн. та пені за договором поруки № SME001153/2 від 23.04.2008 року у розмірі 1355,36 грн.. а.с. 13. За таких обставин встановлено, що безпосередньо позивачка [PERSON] не виконаних грошових зобов`язань в зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № SME001153 від 23.04.2008 року з ПАТ «Альфа-Банк» не має. В той же час матеріали справи свідчать, що 07.09.2016 року до Фрунзенського ВДВС ХМУЮ надійшло дві заяви про відкриття виконавчих проваджень разом з оригіналами виконавчих листів № 6-12257/12 від 07.12.2012 року, виданих Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 596053,89 грн, судових витрат у розмірі 107,30 грн. 07.09.2016 року за зазначеними виконавчими листами винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 52231507 та № 52231318. В ході примусового виконання було встановлено, що боржник доходів не отримує, рахунків у банківських установах за боржником не обліковується. Згідно інформації з картки ТЗ з БД «АМТ1» від 01.11.2016 року в процесі примусового виконання виконавчих листів було встановлено, боржнику [PERSON] на праві власності належать автомобілі: Subaru B9 Tribeca 3.0 5AT (WX), номерний знак [NUMBER] , та Citroen C2 1.4i 5AT (J), номерний знак [NUMBER] . 13.12.2016 року Фрунзенським ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області було накладено арешт на рухоме майно боржника, а саме: автомобілі Subaru B9 Tribeca 3.0 5AT (WX), номерний знак [NUMBER] , та Citroen C2 1.4i 5AT (J), номерний знак [NUMBER] . Також ході примусового виконання було встановлено, за боржником на праві власності зареєстровано земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13.06.2017 року державним виконавцем накладено арешт на вказану земельну ділянку. Згідно звіту про оцінку майна визначена початкова вартість земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площа 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, що належить [PERSON] , яка складає 201500 грн. без ПВД. Згідно повідомлення ДП СЕТАМ , земельна ділянка не була реалізована, а торги не відбулись у зв`язку із відсутністю покупців. З відзиву на позовну заяву вбачається, що в процесі виконавчого провадження вирішується питання щодо залишення земельної ділянки за стягувачем ПАТ «Альфа-Банк» за ціною третіх торгів - 141 050 грн. Положеннями ст.69 СК України визначено право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, незалежно від розірвання шлюбу. . Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Матеріали справи свідчать, що після розірвання шлюбу питання щодо поділу спільного сумісного майна вирішувалося під час розгляду цивільної справи №645/3427/16-ц (№2/645/2065/16) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2016 року по цивільній справі №645/3427/16-ц (№2/645/2065/16) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя визнано мирову угоду, укладену 04.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , на наступних умовах: сторони визнали , що за час шлюбу ними було придбане наступне майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя: земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 172200,00 гривень; автомобіль Subaru B9 Tribeca 3.0 5АТ(WХ), р.н. [NUMBER] , вартістю 237163,00 гривень; автомобіль Citroen C2 1.4i 5AT (J) державний номерний знак [NUMBER] вартістю 12499,00 грн. гривень.; холодильник Samsung вартістю 5354,45 гривень; чайник Теfal вартістю 591,06 гривень; вентилятор напільний UFO, вартістю 556,47 гривень. Сторони дійшли згоди, що за [PERSON] в порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя на праві власності залишається земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 172200,00 гривень; холодильник Samsung вартістю 5354,45 гривень; чайник Теfal вартістю 591,06 гривень; вентилятор напільний UFO, вартістю 556,47 гривень, а за [PERSON] в порядку розподілу спільної сумісної власності на праві власності залишається автомобіль автомобіль Subaru B9 Tribeca 3.0 5АТ(WХ), р.н. [NUMBER] , вартістю 237163,00 гривень та автомобіль Citroen C2 1.4i 5AT (J) державний номерний знак [NUMBER] вартістю 12499,00 грн. гривень. Ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2016 року по цивільній справі №645/3427/16-ц (№2/645/2065/16) набрала законної сили 13.10.2016 року, а.с.10. Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦПК у цивільному судочинстві судові рішення викладаються у формах ухвали, рішення, постанови,судового наказу. Судовий розгляд по суті у цивільних справах в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду, а випадках, передбачених цим Кодексом, постановленням ухвали чи судового наказу. ( ч.3 та 5 ст. 258 ЦПК України). Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а судовий захист не може бути повноцінно здійснений без обов`язковості судових рішень. Так, згідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Зазначений принцип закріплений також в положеннях ст.18 ЦПК України, якою визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. З врахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізуючи право, визначене ст.69 СК України, [PERSON] та [PERSON] здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в порядку цивільного судочинства та остаточний розгляд цивільної справи №645/3427/16-ц (№2/645/2065/16) завершений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2016 року, яка набрала законної сили 13.10.2016 року, та відповідно до умов якої за [PERSON] в порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя на праві власності залишено земельну ділянку, розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 172200,00 гривень; холодильник Samsung вартістю 5354,45 гривень; чайник Теfal вартістю 591,06 гривень; вентилятор напільний UFO, вартістю 556,47 гривень, а за [PERSON] в порядку розподілу спільної сумісної власності на праві власності залишено автомобіль автомобіль Subaru B9 Tribeca 3.0 5АТ(WХ), р.н. [NUMBER] , вартістю 237163,00 гривень та автомобіль Citroen C2 1.4i 5AT (J) державний номерний знак [NUMBER] вартістю 12499,00 грн. гривень. За таких обставин суд вважає підставними доводи позивачки [PERSON] , що в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів № 6-12257/12 від 07.12.2012 року, виданих Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк», в якому сама [PERSON] . учасником виконавчого провадження не виступає, 13.12.2016 року Фрунзенським ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області було накладено арешт на автомобілі Subaru B9 Tribeca 3.0 5AT (WX), номерний знак [NUMBER] , та Citroen C2 1.4i 5AT (J), номерний знак [NUMBER] , які власністю боржника [PERSON] на момент накладення арешту не були, а з моменту набрання законної сили ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2016 року належать позивачці. Також суд виходить з того, що згідно з ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Частиною першою ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (стаття 56 Закону України "Про виконавче провадження"). Отже, зі змісту вказаних норм права вбачається, що накладати арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається право лише у випадку, коли таке майно належить на праві власності саме боржнику. Накладення Фрунзенським ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області 13.12.2016 року арешту на автомобілі Subaru B9 Tribeca 3.0 5AT (WX), номерний знак [NUMBER] , та Citroen C2 1.4i 5AT (J), номерний знак [NUMBER] , які власністю боржника [PERSON] на цей час не були, а з моменту набрання законної сили ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2016 року належать позивачці, на думку суду вимогам чинного законодавства України не відповідає та порушує права позивачки. Приписами статті 34 Закону України "Про дорожній рух" та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлюються обов`язки власників транспортних засобів (зняття з реєстраційного обліку, реєстрації транспортного засобу, тощо), проте не пов`язано момент реєстрації транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах із набуттям особою права власності на нього. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З врахуванням наведеного вище, позовні вимоги позивачки [PERSON] , права якої як власника автомобілів Subaru B9 Tribeca 3.0 5AT (WX), номерний знак [NUMBER] , та Citroen C2 1.4i 5AT (J), номерний знак [NUMBER] , на які накладено арешт Фрунзенським ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області 13.12.2016 року, підлягають задоволенню, а спірне майно виключенню з-під арешту, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника Фрунзенського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 13.12.2016 року в рамках виконавчого провадження ВП № 52231507. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Згідно квитанції № 0.0.914111204.1 від 12.12.2017 року позивачем [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. за подання позовної заяви [PERSON] , який не підлягає стягненню, оскільки представником позивача [PERSON] - адвокатом Смоленком О.І. подано заяву, в якій він відмовляється від стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору у розмірі 640 грн.

Outcome: approved