Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

у червні 2016 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в якому просив стягнути солідарно заборгованість за договором кредиту № 08-038/347к від 07.09.2005 року у розмірі 104 348,60 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 29.02.2016 року становить 2 823 087,56 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено про те, що 07.09.2005 року між АКІБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено договір кредиту № 08-038/347к (договір про внесення змін № 1 від 18.03.2009 року, договір про внесення змін № 2 від 28.09.2009 року, договір про внесення змін № 3 від 28.01.2013 року, договір про внесення змін № 4 від 26.07.2013 року, додаткова угода № 3 від 12.11.2010 року). За умовами кредитного договору кредитор надав позичальнику кредит у розмір 85 000 доларів США. Крім того, 07.09.2005 року між АКІБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено договір поруки № 02-038/226п, за умовами якого поручитель зобов?язувався солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов?язань за кредитним договором № 08-038/347к від 07.09.2005 року. У зв?язку із невиконанням позичальником та поручителем взятих на себе зобов?язань, 19.05.2016 року банком направлено на адресу останніх вимоги про усунення порушень. Однак, заборгованість за кредитним договором не погашена. Станом на 29.02.2016 року за [PERSON] та [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 104 348,60 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 29.02.2016 року становить 2 823 087,56 грн., що складається з наступного: сума заборгованості за кредитом - 49 337,12 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 1 334 785,64 грн.; сума заборгованості за відсотками - 35 760, 61 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 967 481,45 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту -7 537,61 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 203 925,54 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 11 713,25 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 316 894,94 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.06.2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.03.2017 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 752/19803/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.05.2021 року поновлено провадження у справі. У зв?язку із смертю [INFO] відповідача [PERSON] , до участі у справі залучено його правонаступника - [PERSON] . Також, судом залучено правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк» - АТ «Альфа-Банк». 13.08.2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв?язку із чим відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що перебіг позовної давності за вимогами кредитора про стягнення заборгованості за кредитним договором починається через місяць після останнього платежу (травня 2013 року), коли кредитор дізнався про порушення свого права, а саме - з травня 2013 року та закінчується у травні 2016 року, а позивач з даним позовом звернувся лише у червні 2016 року. Відповідачем зазначено, що за умовами п. 4.5 кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов?язків, визначених у п.п. 3.3.9-3.3.10 кредитного договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, відповідно, позичальник зобов?язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Таким чином, позивач безпідставно нараховано 35 760,61 доларів США відсотків за кредитним договором, оскільки 15.11.2013 року мав бути сплачений черговий платіж, у зв?язку із несплатою, за умовами п. 4.5 договору, 90 день настав 13.02.2014 року, відтак, строк виконання основного зобов?язання настав 14.02.2014 року, внаслідок чого банк втратив право нараховувати відсотки за кредитним договором та штрафні санкції, а усі платежі мали спрямовуватись на тіло кредиту. У судове засідання сторони не з?явились. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків. З матеріалів цивільної справи вбачається, що 07.09.2005 року між АКіБ «Укрсоцбанк», правонаступниками якого є ПАТ «Укрсоцбанк», АТ «Альфа-банк», та [PERSON] укладено договір кредиту № 08-038/347к, за умовами якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 85 000,00 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день укладення цього договору становить 429 250,00 грн. зі сплатою 12,50% річних за перший рік, подальший розмір процентів за користування кредиту підлягає щорічному перегляду згідно з умовами п. 26.6 цього договору, та порядком погашення суми основної заборгованості до 15 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в п.п. 1.1.1. п. 1 ст. 1 договору, з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості по кредиту до 06.09.2015 року (а.с. 13-15). Кредит надається на наступні цілі: придбання нерухомого майна - яким є трикімнатна квартира загальною площею 82,50 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (п. 1.2. договору). В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення зобов`язань за цим договором, сторони укладають іпотечний договір та договір поруки (п. 1.3. договору). Надання кредиту на цілі, визначені п. 1.2. договору, проводиться шляхом видачі позичальнику готівкових грошей. Моментом (днем) надання кредиту вважається день видачі позичальнику готівкових грошей в сумі кредиту (п. п. 2.1., 2.2. договору). Згідно п.п. 3.1.1. п. 3 договору кредитор зобов`язаний протягом одного робочого дня від дати набрання чинності договорів, визначених п. 1.3. цього договору, і за умови виконання позичальником своїх обов`язків, передбачених в п. п. 3.3.1., 3.3.16 цього договору, відкрити позичальнику у МВ КМФ АКБ «Укрсоцбанк» позичковий рахунок № [NUMBER] і видати позичальникові готівкові кошти. Відповідно до п. 2.6. договору у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також рішень Правління, Комітету з питань управління активами та пасивами, Кредитно-інвестиційного комітету, Тарифного комітету кредитора, кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів, визначеного в п. 1.1. цього договору. Про намір змінити розмір процентів кредитор зобов`язаний повідомити позичальника не пізніше ніж за 10 робочих днів до дати початку їх застосування, а також надати для укладення відповідну додаткову угоду. Усі додатки, зміни та/або доповнення до цього договору мають бути вчинені в письмовій формі та підписані належним чином сторонами з обов`язковим посиланням на цей договір (п. 7.1. договору). За змістом положень ст. 4.5 договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов?язків, визначених п.п. 3.3.9-3.3.10 цього договору, протягом більше, ніж 90 (дев?яносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов?язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). 18.03.2009 року, 28.09.2009 року, 12.11.2010 року та 26.07.2013 року між сторонами були укладені додаткові угоди №№ 1-4 відповідно про внесення змін до кредитного договору (а.с. 16-23). Додатковою угодою № 1 від 18.03.2009 року сторонами було змінено графік погашення основного боргу, у зв`язку із чим були внесені відповідні зміни до п. 1.1. договору. Додатковою угодою № 2 від 28.09.2009 року сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який станом на 28.09.2009 року становить 50 413,64 доларів США, починаючи з 29.10.2008 року зі сплатою 14,00% річних, у зв`язку із чим внести зміни до тексту договору. Додатковою угодою № 3 від 12.11.2010 року сторони дійшли згоди встановити нову процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 14,98% річних. Договором про внесення змін № 3 від 28.01.2013 року сторони дійшли згоди, що погашення залишку заборгованості позичальника за кредитом та процентами, що нараховані станом на 28 січня здійснюватиметься після спливу шестимісячного строку з дати підписання цього договору про внесення змін. Встановлено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 1% процентів річних протягом шестимісячного строку з дати підписання цього договору про внесення змін. Сторони домовились, що погашення кредиту в сумі 50 337,94 доларів США, сплата відстрочених до сплати процентів здійснюється позичальником не пізніше 27 липня 2013 року (а.с. 21). Договором про внесення змін № 4 від 26.07.2013 року сторони дійшли згоди, що погашення залишку заборгованості позичальника за кредитом та процентами, що нараховані станом на 26 липня здійснюватиметься після спливу шестимісячного строку з дати підписання цього договору про внесення змін. Встановлено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 1% процентів річних протягом шестимісячного строку з дати підписання цього договору про внесення змін. Сторони домовились, що погашення кредиту в сумі 49 337,84 доларів США, сплата відстрочених до сплати процентів здійснюється позичальником не пізніше 25 жовтня 2013 року (а.с. 22). Крім того, 07.09.2005 року між АКіБ «Укрсоцбанк», правонаступниками якого є ПАТ «Укрсоцбанк», АТ «Альфа-банк» та [PERSON] укладено договір поруки №02-038/226п, за умовами якого поручитель зобов?язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов?язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту № 08-038/347к, що укладений між банком та [PERSON] 07.09.2005 року (а.с. 24-25). Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що внаслідок невиконання зобов?язань по кредитному договору № 08-038/347к від 07.09.2005 року, станом на 29.02.2016 року становить 2 823 087,56 грн., що складається з наступного: сума заборгованості за кредитом - 49 337,12 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 1 334 785,64 грн.; сума заборгованості за відсотками - 35 760, 61 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 967 481,45 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 7 537,61 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 203 925,54 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 11 713,25 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 316 894,94 грн. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). У разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий висновок суду відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 28 березня 2018 року № 14-10цс18. Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 203/4947/15-ц (провадження № 61-19344ск18) зазначив, що: "Визначення правової природи письмової вимоги кредитора до боржника, та відповідно правових наслідків її надіслання залежить від змісту такої вимоги. Якщо вимога за своїм змістом є нагадуванням чи інформуванням про існування заборгованості, а також містить прохання про погашення поточної заборгованості, то така вимога є досудовою претензією. Якщо письмове звернення кредитора до боржника містить вимогу про дострокове повернення усієї суми заборгованості як простроченої, так і поточної, то таке звернення є вимогою про дострокове повернення кредиту, наслідком надіслання якої є зміна строку виконання основного зобов`язання відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України". Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18) зазначила, що: "Аналіз змісту статей 1054, 1050 ЦК України свідчить, що у разі, якщо кредитор за кредитним договором, у якому згідно із його умовами позичальник зобов`язаний щомісячно повертати кредит рівними частинами відповідно до умов кредитного договору, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також сплатити неустойку (пеню, штраф) за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним, змінив строк виконання основного зобов`язання (дострокове виконання основного зобов`язання), направивши повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту, то відповідний строк для пред`явлення вимоги до боржника обчислюється з наступного дня, зазначеного кредитором у повідомленні (вимозі) про дострокове повернення кредиту як дата дострокового добровільного повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, або після закінчення терміну, визначеного кредитором у повідомленні (вимозі) для його дострокового добровільного повернення. Повідомлення (вимога) про дострокове повернення кредиту, яке направляється позичальнику є формою досудового вирішення спору між контрагентами та вимогою сторони, права або законні інтереси якої порушено, про добровільне/безпосереднє врегулювання спору, вказує на зміну строку виконання основного зобов`язання й встановлює обов`язок кредитора пред`явити позов до боржника протягом трьох років, якщо інше не визначено кредитним договором (статті 257, 259 ЦК України), недотримання якого може нести ризик лише для кредитора про втрату в майбутньому права на задоволення своїх вимог у примусовому порядку через суд". В обґрунтування заперечень проти позову, відповідач [PERSON] посилається на те, що така вимога про дострокове повернення кредиту датована 11.03.2014 року, на що є посилання у відзиві. Однак, копія вказаного доказу відповідачем в розпорядження суду надана не була та в матеріалах справи відсутня. Натомість, матеріали цивільної справи містять копії вимог про усунення порушень зобов?язань від 19.05.2016 року із вимогою сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 75 079,25 доларів США (а.с. 26,27). Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що вимога про дострокове погашення кредиту направлялась відповідачам у 2014 році, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини матеріали справи не містять, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У зв?язку із викладеним суд відхиляє посилання відповідача про протиправність нарахування процентів за користування кредитом та штрафних санкцій після 2014 року. В частині доводів відповідача щодо пропуску строку позовної давності та застосування наслідків пропуску строку позовної давності до позовних вимог, суд зазначає наступне. В обґрунтування зазначеної обставини, відповідач посилається на висновок експерта експертного економічного дослідження від 05.02.2020 року № 08, складений судовим експертом Перепелюк С.М., з якого вбачається, що дослідженням наданих документів експертом документально підтверджується, що станом на 29.01.2010 року прострочена заборгованість по тілу кредиту та відсоткам по договору кредиту № 08-038/347к від 07.09.2005 року, відповідно до даних квитанції від 29.01.2010 року по простроченому кредиту - 24,30 доларів США та по простроченим процентам - 601,99 доларів США. Дослідженням наданих документів, враховуючи дані заяв на переказ готівки та квитанцій, заборгованість позичальника станом на 29.02.2016 року, з врахуванням того, що строк виконання основного зобов?язання настав 15.04.2010 року, сума заборгованості на даний момент становила 50 263,64 доларів США, а подальші платежі спрямовуються на погашення тіла кредиту у розмірі 43 928,59 доларів США. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252, 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що останній платіж по сплаті тіла кредиту було здійснено відповідачем 16.09.2013 року у розмірі 0,72 доларів США. Вказана обставина в ході судового розгляду справи відповідачем не спростована. Отже позовна давність за вимогами банку перервалася в силу частини першої статті 264 ЦК України у зв`язку з вчиненням [PERSON] після 2010 року дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. За таких обставин та з урахуванням того, що із позовом у розглядуваній справі банк звернувся до суду 02 червня 2016 року, строк позовної давності не пропущений. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved