Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, а саме просить суд: стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач обґрунтувала позов тим, що з 24.05.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають дочку, [PERSON], [INFO]. Однак дитина проживає з позивачем і перебуває на повному її утриманні, в зв'язку з тим, що відповідач з 03.08.2016 року припинив проживати разом з сім'єю. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої спільно дитини. Відповідач офіційно працевлаштований, займає посаду матрос - моторист на приватному підприємстві «ТРАНШИП». В зв'язку із вищевикладеним [PERSON] була змушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про отримання відповідачем власноруч поштового відправлення з викликом до суду, причини не явки суду не відомі. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Частино 2 ст.197 ЦПК України передбачено, що в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 24.05.2014 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 158, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO], згідно (копії) свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що було складено відповідний актовий запис №122. З довідки № 61 та акту від 03.02.2017 року наданої «ЖЕО №1», встановлено, що [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] дійсно проживає зі своєю малолітньою дитиною, яка перебуває на її утриманні. Ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 25.01.2017 року. Враховуючи обов'язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, матеріальне становище дитини, стан її здоров'я, та стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої дитини, починаючи з дати подання позову, тобто з 25.01.2017 року та до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх заробітків (доходів) на дитину щомісячно, але розмір щомісячних аліментів не повинен бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, [PERSON], [INFO] року у розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття - є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, вбачається, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, то вони підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved