Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] 13.09.2018 року пред'явила позов до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються на її користь на утримання сина-[PERSON], [INFO] з 1/4 частки від усіх видів його заробітку(доходу) на тверду грошову суму в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач у справі, її колишній чоловік, оскільки на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області шлюб між ними розірвано, не надавав їй матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому вимушена звернутися до суду з позовом до нього про стягнення аліментів. Так, рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 21.08.2015 року, вказаний позов задоволено та вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], жителя [ADDRESS] аліменти в користь [PERSON], [INFO] на утримання сина-[PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. На даний час вказаний розмір є недостатнім, а тому вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини підлягає збільшенню. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви та не заперечувала проведення заочного розгляду справи Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, що вбачається із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, а також через оголошення на сайті "Судова влада"у судові засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що позов слід частково задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Так, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб між якими розірвано, що підтверджується заочним рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 08.12.2015 року (арк. справи 8). За час спільного проживання у сторін народився син-[PERSON], [INFO], який після розірвання між сторонами шлюбу, залишився проживати з матір'ю (позивачем у справі), та проживає на даний час і знаходяться на її матеріальному утриманні( арк. справи 3,7). Відповідно до виконавчого листа, який виданий на виконання рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 21.08.2015 року із [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], жителя [ADDRESS] стягуються аліменти в користь [PERSON], [INFO] на утримання сина-[PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. (арк. справи 2). Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено, за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що з [PERSON] на даний час стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 18 Конвенції про права дитини визначає, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п. 23 постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідач в жодне з судових засідань не з'явився, не надав суду інформацію про місце праці, наявність постійного доходу, а також будь-яку іншу інформацію, яку суд повинен враховувати відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів. Враховуючи наведене вище, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який змінився з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, присуджений розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на день розгляду справи не може вважатись достатнім для належного утримання малолітньої дитини, а також враховуючи інтереси дитини та обов'язок батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову про збільшення розміру аліментів із частки на тверду грошову суму у розмірі 1500 грн. щомісячно. Участині стягнення вказаного розміру аліментів з врахуванням того, що аліменти не повинні бути меншими, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачу слід відмовити, так як, суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч. 2 ст. 182 СК, що узгоджується із правовою позицією, Верховного Суду у цивільній справі №459/2181/17, постанова від 12.09.2018 року. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір"з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн. Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист слід відкликати.

Outcome: partial