Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Вінницька кондитерська фабрика» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зазначивши, що працював на посаді майстра навантажувально-розвантажувальних робіт дільниці постачання та відвантаження продукції Приватного акціонерного товариства "Вінницька кондитерська фабрика", однак, 31.07.2017 року був звільнений з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників, що відбувалось згідно Наказу ПрАТ "ВКФ" про зміни в організації праці та скорочення штату № 28/1-ш від 15.05.2017 р., з яким його не ознайомлено, засідання профкому по розгляду вказаного питання, на думку позивача, проведено з порушенням законодавства, а виданий позивачу витяг з протоколу засідання профкому ПрАТ "ВКФ" від 26.07.2017 року не може бути доказом надання згоди на його звільнення з роботи. Зазначає про те, що про наступне вивільнення посади, яку він займав, його у встановлений законом строк не попередили та не запропонували іншу відповідну посаду. Про нараховані суми коштів, належні йому при звільнені, у встановлених законодавством порядку та строки позивача не повідомлено, та розрахунки у повному обсязі в день звільнення не здійснені. На його зарплатну картку 07.08.2017 року надішли кошти, але, чи остаточний це розрахунок та чи в повному обсязі виплачені кошти йому не відомо. В силу чого, позивач вважає, що його трудові права порушено та просить суд, збільшивши розмір позовних вимог (т. 3, а.с. 25), поновити [PERSON] на роботі на посаді майстра навантажувально-розвантажувальних робіт Дільниці постачання та відвантаження продукції Приватного акціонерного товариства "Вінницька кондитерська фабрика"; стягнути з Приватного акціонерного товариства "Вінницька кондитерська фабрика" на користь [PERSON] середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01.08.2017 року по 22.11.2017 року 102592,98 грн.; допустити негайне виконання рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі на посаді майстра наванатажувально-розвантажувальних робіт Дільниці постачання та відвантаження продукції ПАТ "Вінницька кондитерська фабрика". Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали повністю позовні вимоги, обґрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві, додатково зазначивши, що до складу Дільниці розвантаження та завантаження продукції, де працював позивач, не входить посада, яку скоротили. Вказали, що 23.05.2017 року створили комісію по розгляду трудових спорів, проте, що це за орган, на підставі чого він діє, що входить до повноважень його членів - не зрозуміло. Позивач займав конкретну посаду, яка зазначається в трудовій книжці, але скорочувалась посада з іншою назвою. Дільниця, яка створювалась на підставі Положення мала три посади, які на їх думку, є однаковими. Однак, на скорочення подавалось два кандидата. Докази щодо продуктивності роботи претендентів на звільнення збирались не повноважними особами. Вважають, що роботодавець невірно визначив хто із претендентів має переважне право залишитись на роботі. На їх думку, звільнення позивача з посади є наслідком конфлікту, при цьому, скорочення відбулося штучно, а надана профспілкою згода на звільнення не є обґрунтованою та містить відтиск печатки не із тією організаційно-правовою формою підприємства (не ПРАТ а ПАТ) - а тому є не чинною. Зазначили, що не має доказів зміни в організації праці. Просили позов задовольнити повністю. Представники відповідача Пономарьов М.М. та Ольшанецький Д.В. в судовому засіданні позов не визнали, проти позовних вимог заперечували повністю, зазначивши, що 15.05.2017 року був прийнятий наказ про зміну організації праці та скорочення певних посад та було здійснено попередження відповідних осіб, але від позивача не вдалось отримати підпис про ознайомлення з наказом, оскільки він відмовився, але інші працівники ознайомились, що свідчить про те, що відповідач додержався та вчиняв необхідні дії щодо повідомлення таких осіб. Був складений акт про відмову від підписання наказу. Після чого позивачу було запропоновано декілька вільних вакансій, але позивач відмовився від них, що також свідчить про його обізнаність про майбутнє звільнення. Було здійснено аналіз ефективності та продуктивності роботи позивача та прийняте рішення, що його продуктивність та ефективність роботи є меншою, а ніж інших працівників. Зазначили, що роботодавець наділений самостійним правом щодо визначення такої продуктивності та ефективності роботи, що є прерогативою роботодавця. Право прийняття рішення щодо оцінки ефективності роботи позивача залишається за директором підприємства. Також зазначили, що згода профспілки на звільнення - не повинна обов'язково обгрунтовуватись, на відміну від відмови. Подання до профспілки підписав директор підприємства. Скорочена посада по структурному підрозділі - це і є скорочення таких посад в цілому по підприємству. Наказ про звільнення позивача - не оскаржувався, а відтак є дійсним. Вказали, що розбіжностей в посаді немає, оскільки йде загальне посилання на назву посади згідно класифікатора професій, яким охоплюється назва посади позивача, яка передбачена штатним розписом. Третя посада є не однаковою, а подібною посадою з відмінними додатковими вимогами, передбаченими підприємством, зокрема, необхідністю суміщення цієї посади із іншою посадою на підприємстві, а тому така посада не є тотожною з посадою позивача, через що додатково кваліфікується як (склад-база), на якій працює особа [PERSON]. На уточнюючі питання пояснили, що функції Дільниці, на якій працював позивач і посада на якій скорочувалась, полягають у прийманні товару від склад-бази, не перевіряючи його, з послідуючим сортуванням та перенаправленням продукції по території фабрики. А функції склад-бази є іншими та полягають в тому, щоби приймати товар від зовнішніх постачальників. Дільниця, де працював позивач і на якій відбулось скорочення посади, має іншу адресу та інші функції від склад-бази, де є подібна посада, на якій працює [PERSON], суміщаючи цю посаду із іншою посадою згідно вимог до даної посади. В силу чого, питання про звільнення [PERSON] не розглядалось. Посада і тарифна ставка, яка для зручності на підприємстві може зазначатись поряд із назвою посади - є різними поняттями і складовими, а тому не можуть свідчити про різну назву посади. Скорочено ту посаду, яку планували, і звільнили ту особу, яка займала таку посаду. Розбіжностей в назві посади немає, оскільки йде загальне посилання на назву посади згідно класифікатора професій, яким охоплюється назва посади позивача. На уточнюючі питання пояснили, що зазначення при написанні назви посади «підрозділ інженерно технічні працівники» - це внутрішня класифікація професії на підприємстві, яка використовується при формуванні внутрішньої звітності та бухгалтерських документів, а зазначення «Дільниця постачання та відвантаження продукції» - це назва структурного підрозділу, яка зазначається згідно штатного розкладу, при цьому, на підприємстві не існує такого підрозділу, як «інженерно-технічні працівники». Термін «інженерно-технічні працівники» застосовується для зручності та класифікації не посад, а класифікації працівників. Підстава звільнення - зміна організації виробництва, організації праці, скорочення штату працівників. На даний час, один майстер обслуговує два різних майданчика, хоча до скорочення посад, на кожному із майданчиків працював окремий майстер. Зазначив, що рішення комісії по скороченню носить рекомендаційний характер, її створення законодавством не заборонене. Директор підприємства оцінив надану йому інформацію про працівників та прийняв відповідне рішення. Аналіз продуктивності роботи позивача також здійснювався на підставі наданих характеристик. На уточнюючі питання щодо різного тексту повідомлень про звільнення [PERSON] та [PERSON] пояснили, що це два різних документа і стосуються двох різних осіб, можливо, виготовлялись двома різними працівниками, але вони стосувались саме цих осіб і ознайомлювали саме з такими особами. Просили в позові відмовити повністю. Суд вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення учасників судового розгляду, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Згідно відомостей трудової книжки серія [NUMBER], заповненої 21.08.1978 року на ім'я [PERSON], [INFO], [PERSON] 22.05.2007 року прийнято на посаду майстра навантажувально-розвантажувальних робіт в дільницю постачання та відвантаження продукції, наказ № 139к від 18.05.2007 р. (запис № 29), при цьому, згідно запису № 31 від 31.07.2017 р. звільнений у зв'язку із скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України (т. 1 а.с. 3-4). Зміст штатного розпису на дату 15.05.2017 року Приватного акціонерного товариства «Вінницька кондитерська фабрика» Дільниця постачання та відвантаження продукції, затвердженого директором [PERSON], з врахуванням обставин, встановлених в судовому засіданні, вказує на те, що під порядковим номером 74, код ШО 467, в розділі інженерно-технічні працівники - передбачена посада майстер навантажувально-розвантажувальних робіт, на якій перебував позивач [PERSON] (т. 1 а.с. 70). Відомості Організаційної структури управління ПАТ «ВКФ» станом на 15.03.2017 року та станом на 18.05.2017 року, затвердженої директором ПрАТ «ВКФ» [PERSON], вказують на те, що окремою структурною одиницею даного підприємства є Дільниця постачання та відвантаження продукції (т. 2 а.с. 18,19). Відповідно до наказу № 457-КП від 31.07.2017 року, виданого директором Приватного акціонерного товариства «Вінницька кондитерська фабрика» [PERSON], [PERSON] звільнено з посади: майстер навантажувально-розвантажувальних робіт; підрозділ: Дільниця постачання та відвантаження продукції; причина: у зв'язку із скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України; підстава; Наказ ПрАТ «ВКФ» «Про зміни в організації праці та скорочення штату» № 28/1-ш від 15.05.2017 року, Витяг № 1 з протоколу № 9 засідання профкому ПАТ «ВКФ» від 26.07.2017 року ( т. 1, а.с. 12, 61). Суд звертає увагу на те, що згідно відомостей Класифікатора професій ДК 003:2010 під кодом КП № 1226.2 чітко передбачається така професійна назва роботи, як майстер навантажувально-розвантажувальних робіт, при цьому вимогами чинного законодавства не забороняється, а навпаки, передбачається можливість здійснювати роботодавцем у своїх внутрішніх документах класифікацію працівників, виходячи із займаної посади, за ознакою приналежності до певних структурних підрозділів, виконуваних функцій чи сфери застосування праці, що вказує на правомірність відповідача щодо застосування у своїй внутрішній документації класифікації своїх працівників, зокрема, за ознаками: «Дільниця постачання та відвантаження продукції» та «інженерно-технічні працівники», що не є професійною назвою роботи. Таким чином, суд встановив, що позивач [PERSON] був прийнятий на роботу до відповідача на посаду майстер навантажувально-розвантажувальних робіт та 31.07.2017 року згідно наказу № 457-КП був звільнений з посади майстер навантажувально-розвантажувальних робіт, при цьому, застосування роботодавцем поряд із назвою посади назви окремого структурного підрозділу: «Дільниця постачання та відвантаження продукції», а також терміну: «інженерно-технічні працівники» - не є назвою посади, а вказує на застосування відповідачем класифікації працівників за ознакою приналежності до певного структурного підрозділу, виконуваних функцій та сфери застосування праці, в силу чого, позиція сторони позивача щодо того, що позивач займав одну посаду, а звільнили його з іншої - є помилковою та не відповідає дійсності. Зміст звернення-вимоги № 52/3 від 23.05.2017 року, зазначає, що працівники дільниці постачання та відвантаження продукції ПАТ «Вінницька кондитерська фабрика» зверталися до директора ПАТ «Вінницька кондитерська фабрика» [PERSON], та профспілкового комітету ПАТ «Вінницька кондитерська фабрика» з вимогами, серед яких під № 6 вимога про скасування наказів на скорочення посад працівників дільниці, вжити відповідні заходи стосовно начальника Дільниці [PERSON]. Дане звернення-вимога містить підписи осіб, серед яких підпис [PERSON] (т. 1 а.с. 5-7). Копія відповіді № 88/5 від 31.05.2017 року на звернення, надана ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика», зазначає, що працівникам рекомендовано виробничі питання вирішувати в порядку встановленому локальними нормативними актами ПрАТ «ВКФ», в тому числі посадовою інструкцією та положеннями про структурний відділ (т.1 а.с. 8). Суд, при вирішенні даних спірних правовідносин та при прийнятті рішення, не бере до уваги та відхиляє як неналежні та недопустимі докази зазначені вище документи, а саме: звернення-вимогу № 52/3 від 23.05.2017 року та відповідь № 88/5 від 31.05.2017 року на звернення, оскільки в судовому засіданні не було встановлено обставин, які би об'єктивно свідчили про наявність певного можливого конфлікту, які згідно позиції сторони позивача підтверджуються даними документами, що стало причиною звільнення позивача з посади, при цьому намагання пов'язати дані документи із наявністю можливого конфлікту - носить характер припущення, що судом не може бути взято до уваги. Відповідно до наказу про зміни в організації праці та скорочення штату № 28/1-Ш від 15.05.2017 року, виданого директором Приватного акціонерного товариства «Вінницька кондитерська фабрика» [PERSON] та погодженого, зокрема: директором з персоналу та соціальних питань [PERSON], начальником відділу організації та оплати праці [PERSON], головою профкому [PERSON], вбачається, що у зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці з 31.07.2017 року скорочуються наступні штатні одиниці, зокрема, 1 одиниця майстра навантажувально-розвантажувальних робіт, інженерно-технічні працівники, Дільниці постачання та відвантаження продукції (т.1 а.с. 37, т. 2 а.с. 191). Статут Приватного акціонерного товариства «Вінницька кондитерська фабрика» (нова редакція) ЄДРПОУ 00382013 зазначає, що Приватне акціонерне товариство «Вінницька кондитерська фабрика» є повним правонаступником всіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «Вінницька кондитерська фабрика». Скорочена назва товариства «ПрАТ «ВКФ». При цьому, зміст п.п. 17 п. 12.2, п. 12.4 Статуту до компетенції директора Товариства належить укладання і припинення індивідуальних трудових договорів з працівниками Товариства, його філій і представництв, а також директор самостійно приймає рішення в межах його компетенції шляхом видання, зокрема, наказів, розпоряджень та інших актів. Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказує на те, що керівником ПрАТ «ВКФ» (ЄДРПОУ: 00382013) - є [PERSON] (т.2, а.с. 140-164). Зміст подання № 105/1 від 27.06.2017 року вказує, що директор Приватного акціонерного товариства «Вінницька кондитерська фабрика» [PERSON], зазначаючи про зміни в організації виробництва та праці згідно наказу по підприємству № 28/1-Ш від 15.05.2017 року, звертається до профспілкового комітету ПрАТ «ВКФ» з даним поданням про надання згоди на звільнення за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, зокрема, майстра навантажувально-розвантажувальних робіт дільниці постачання та відвантаження продукції [PERSON] (т. 2 а.с. 196). Згідно Витягу з протоколу № 9 засідання профкому ПрАТ «ВКФ» від 26.07.2017 року, зазначається, що було розглянуто подання № 105/1 від 27.06.17 р. та наказу № 28/1-Ш від 15.05.17 р. щодо надання згоди на звільнення за скороченням за п. 1 ст. 40 КЗпП України 31.07.17 р. працівників ДП та ВП [PERSON] та [PERSON], та вирішено дати згоду на звільнення за скороченням 31.07.17 р. за п. 1 ст. 40 КЗпП України [PERSON], майстра навантажувално-розвантажувальних робіт, при цьому на засіданні були присутні 16 членів профкому з 26 членів, тобто були присутні більше половини членів, з яких за надання згоди на звільнення [PERSON] голосувало «За» - дев'ять, «проти» - чотири, «Утримались» - три. Даний Витяг містить відтиск печатки із зазначенням організаційно-правової форми відповідача - Публічне акціонерне товариство. (т. 1, а.с. 9-11). Зміст відповіді Головного управління юстиції у Вінницькій області від 09.11.2012 № 7800/3.3/0-12 вказує, що Первинна профспілкова організація ПАТ «Вінницька кондитерська фабрика» внесена до Реєстру об'єднань громадян 17.03.2000, що підтверджується відомостями, отриманими в результаті безкоштовного запиту з сайту Міністерства юстиції України з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, при цьому, згідно витягу з Статуту даної організації зі змісту п. 3.7. вбачається, що збори, засідання керівного та виконавчого виборних органів Профспілки вважаються правомочними, якщо на них присутні більше половини членів Профспілки або членів керівного і виконавчого виборного органу (т. 3 а.с. 64-70, 76-78). Суд звертає увагу на те, що згідно вимог норми ст. 43 КЗпП України, законодавець не визначає обов'язкової вимоги щодо обґрунтованості рішення виборного органу первинної профспілкової організації про надання згоди на звільнення працівника, на відміну від відмови в надані такої згоди. Таким чином, суд встановив, що відповідач дотримався вимог чинного законодавства щодо необхідності звернення з відповідним поданням до виборного органу первинної профспілкової організації про надання попередньої згоди на звільнення працівника, при цьому, надана відповідна попередня згода профкому ПрАТ «ВКФ» на звільнення позивача - також відповідає всім необхідним вимогам законодавства, тобто є чинною, і на її чинність не впливає відтиск печатки із зазначенням іншої назви організаційно-правової форми відповідача, оскільки, по-перше: ПрАТ «ВКФ» згідно Статуту є правонаступником ПАТ «ВКФ», а по-друге: в силу вимог чинного законодавства, відтиск печатки не є обов'язковою ознакою юридичного змісту та юридичної сили документа, в результаті чого позиція сторони позивача щодо того, що відповідна згода профкому ПрАТ «ВКФ» не є чинною і позивача звільнили без такої згоди - є помилковою та не відповідає дійсності. Зміст листа № 137/7 від 18.08.2017 р., наданого Приватним акціонерним товариством «Вінницька кондитерська фабрика» на звернення [PERSON] зазначає, що останньому було доведено до відома та ознайомлено зі змістом повідомлення про наступне вивільнення та наказом «Про зміни в організації праці та скорочення штату» № 28/1-ш від 15.05.2017 року, проте він відмовився від підпису таких документів, про що було складено відповідні акти. Зазначається про перерахування 21.07.2017 року, заробітної плати на банківську картку [PERSON] в сумі 1285,49 грн. (авансування за першу половину місяця) та 31.07.2017 року в сумі 1017,13 грн. (в складі належних виплат при звільнені), компенсація за 5 днів невикористаної відпустки в сумі 2340,04 грн., виплачена вихідна допомога в день звільнення в сумі 13911,33 грн., а також премія за липень місяць, яка була перерахована 07.08.2017 року в сумі 3858,60 (т. 1, а.с. 13-14). Копія розпорядження № 224219 від 31.07.2017 року та розрахунок заробітної плати від 31.07.2017 року, зазначають, що [PERSON] нарахована за липень місяць 2017 року вихідна допомога у розмірі 17281,16 грн., компенсація відпустки за 5 днів у розмірі 2943,45 грн., премія у розмірі 4853,58 грн. (165,95%), при цьому перераховано в банк наступні виплати, а саме: 07.08.2017 року - 3858,60 грн., 21.07.2017 року - 1285,49 грн., 31.07.2017 року - 17268,50 грн. (т. 1, а.с. 15, 16, 17). Повідомлення щодо підтвердження про надходження та отримання коштів клієнтом № 343/ІІІ від 07.12.2017 року, надане Публічним акціонерним товариством «Міжнародний Інвестиційний Банк», зазначає, що на рахунок клієнта [PERSON] 31.07.2017 року була зарахована сума в розмірі 17 268,50 грн., а 07.08.2017 року було зараховано 3858,60 грн. згідно контракту № 2882837004 від 10.02.2011 р. (т. 3, а.с. 79). Копія розрахунку сум, належних працівнику при звільненні, підтверджує, що станом на 31.07.2017 року, тобто станом на дату звільнення, [PERSON] було ознайомлено з відповідним розрахунком, про що свідчить власноруч написаний запис «Ознайомлений», з проставленням особистого підпису та зазначенням прізвища та ініціалів позивача, що визнавалось та не було спростовано стороною позивача в судовому засіданні (т. 3 а.с. 80). Протокол засідання фінансової комісії ПрАТ «ВКФ» від 02.08.2017 року, витяг з додатку 1 до протоколу фінансової комісії ПрАТ ВКФ від 02.08.2017 року та витяг з наказу № 15/3-з від 02.08.2017 року, зазначають, що комісією було прийнято рішення про преміювання працівників Приватного акціонерного товариства «Вінницька кондитерська фабрика» за липень 2017 року, [PERSON] - майстру навантажувально-розвантажувальних робіт встановлена премія у розмірі 165 % (т. 3, а.с. 81,82, 83). Таким чином, суд встановив, що відповідач при звільненні позивача з роботи додержався всіх необхідних вимог чинного законодавства щодо строків розрахунку при звільненні та щодо виплати всіх сум, належних працівнику від підприємства, передбачених вимогами, зокрема, ст.ст. 47, 116 КЗпП України при цьому, як було встановлено в судовому засіданні, питання щодо преміювання працівників підприємства вирішується відповідною Фінансовою комісією відповідача, аналізуючи результат зробленої роботи працівників у відповідному календарному місяці, тобто після завершення відповідного календарного місяця роботи, оскільки неможливо оцінити результати роботи працівників до того, як вона зроблена, в силу чого нарахування та виплати відповідних сум премій здійснюються лише після засідання відповідної Фінансової комісії відповідача, а тому позиція сторони позивача щодо не ознайомлення позивача те не виплатою йому відповідачем всіх коштів, належних позивачу при звільненні - є також помилковою та не відповідає дійсності. Повідомленнями від 18.05.2017 року адміністрація ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика» повідомляла [PERSON] про вивільнення посади Майстра навантажувально-розвантажувальних робіт підрозділу Інженерно-технічні працівники Дільниці постачання та відвантаження продукції в кількості 1 одиниці, яку він займає та про можливе припинення з ним трудового договору з 31.07.2017 року за п.1 ст. 40 КЗпП України, та запропоновано відповідні вакансії станом на 18.05.2017 року (т. 1, а.с. 38,39). В даних документах в графі підпис та дата відсутні підписи [PERSON], що також підтверджується Актом № 1 від 18.05.2017 року про відмову у підписанні про ознайомлення з наказом про скорочення штатної одиниці Майстра навантажувально-розвантажувальних робіт підрозділу Інженерно-технічні працівники Дільниці постачання та відвантаження продукції та запропонованими вакансіями, а також Актом № 2 від 18.05.2017 року про відмову у підписанні акту № 1 від 18.05.2017 року (т. 1, а.с. 40, 41). Відповідно до Акту від 25.05.2017 року та Акту від 12.06.2017 року про відмову від ознайомлення з запропонованими вакансіями [PERSON], вбачається, що гр. [PERSON] було запропоновано наявні вакансії станом на 25.05.2017 року та станом на 12.06.2017 року, однак від підписання повідомлення про наявні вакансії гр.. [PERSON] відмовився (т. 1, а.с. 52, 53). Зміст повідомлення Приватного акціонерного товариства «Вінницька кондитерська фабрика» вказує, що майстру навантажувально-розвантажувальних робіт Дільниці постачання та відвантаження продукції [PERSON] в зв'язку з скороченням з 31.07.2017 року штатної одиниці (посади) майстра навантажувально-розвантажувальних робіт Дільниці постачання та відвантаження продукції, було запропоновано наступні вакансії станом на 05.07.2017 року, а саме: водій навантажувача підрозділ ДП та ВП, підсобний робітник Цех № 3, сортувальник у виробництві харчової продукції Цех № 5, транспортувальник Цех № 2, укладальник-пакувальник Цех № 3, укладальник-пакувальник Цех № 5, однак з жодною із пропозицій [PERSON] - не згоден (т. 1, а.с. 18). Зі змісту повідомлення адміністрація ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика» повідомляла [PERSON] про запропоновані відповідні вакансії станом на 05.07.2017 року, з відповідними пропозиціями останній не погодився, про що містяться відповідні відмітки, а саме: з пропозицією не згоден, стоїть особистий підпис [PERSON], дата ознайомлення 05.07.2017 року (т. 1, а.с. 44, 60, т.2 а.с. 202). Аналогічні повідомлення про наявність вільних вакансій надавалися [PERSON] 18.05.2017 року, 25.05.2017 року, 12.06.2017 року однак в таких повідомленнях відсутній підпис останнього, а також в повідомленнях від 26.07.2017 року, 31.07.2017 року містяться відповідні відмітки, а саме: з пропозицією не згоден, стоїть особистий підпис [PERSON] та дата ознайомлення (т.1 а.с. 59, т. 2, а.с. 203- 205). Повідомленнями від 19.05.2017 року, адміністрація ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика» повідомила [PERSON] про вивільнення посади Майстра навантажувально-розвантажувальних робіт підрозділу Інженерно-технічні працівники Дільниці постачання та відвантаження продукції в кількості 1 одиниці, яку він займає, та запропоновано відповідні вакансії станом на 18.05.2017 року. В даних документах в графі підпис та дата ознайомлення стоїть підпис та дата ознайомлення 19.05.2017 року (т. 1, а.с. 42, 43). Також, відповідні повідомлення від 18.05.2017 р., 19.05.2017 р., 23.05.2017 р., 25.05.2017 р., які адресувались іншим працівникам, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], яких повідомлялося про скорочення займаної ними посади та пропонувалися вільні вакансії (т. 2, а.с. 205, 206, 207, 208, 209, 210). Суд, при вирішенні даних спірних правовідносин та при прийнятті рішення, не бере до уваги та відхиляє як неналежні та недопустимі докази зазначені вище документи, а саме: повідомлення від 19.05.2017 року, яке стосується [PERSON], та повідомлення від 18.05.2017 р., 19.05.2017 р., 23.05.2017 р., 25.05.2017 р., які стосуються інших працівників, оскільки такі докази хоча і підтверджують додержання відповідачем відповідного правового механізму щодо необхідності попередження працівників про їх звільнення та здійснення пропозиції іншої роботи на тому ж підприємстві - проте такі докази не стосуються позивача і не охоплюються предметом доказу по даній справі. Таким чином, суд встановив, що, не дивлячись на наявність особливостей обраної позивачем поведінки щодо не ознайомлення із відповідними документами відповідача щодо попередження про звільнення та здійснення пропозиції іншої роботи, що зафіксовано відповідними Актами (т.1 а.с. 40, 41, 52, 53), відповідач додержався та виконав в повному обсязі вимоги щодо попередження про звільнення позивача та здійснення йому пропозиції іншої роботи, що передбачено нормою 49-2 КЗпП України, в силу чого позиція сторони позивача щодо не повідомлення позивача про його звільнення та не повідомлення йому про можливість іншої роботи на даному підприємстві - є помилковою та не відповідає дійсності. Протокол від 23.05.2017 року та протокол від 31.05.2017 року засідання комісії по скороченню ПАТ «ВКФ», затверджений директором ПАТ «ВКФ» [PERSON], зазначає, що при розгляді питання про скорочення з 31.07.2017 року 1 одиниці майстра навантажувально-розвантажувальних робіт Дільниці постачання та відвантаження продукції було розглянуто за даними порівняльної таблиці дві кандидатури, а саме: [PERSON] та [PERSON], та вирішено визнати претендентом на звільнення за скороченням штату працівників по посаді майстра навантажувально-розвантажувальних робіт Дільниці постачання та відвантаження продукції [PERSON]. При прийнятті рішення комісією враховувались Характеристики [PERSON] та [PERSON], а також порівняльні дані ФРД майстрів ДП та ВП за результатами спостереження проведеного 25 та 26 травня 2017 року (т. 1, а.с. 45-46, 47, 48, 49, 50, 51). Суд звертає увагу на те, що чинним трудовим законодавством не заборонено роботодавцю, в разі виникнення відповідної потреби, створювати різного роду комісії по підготовці та вивченню певних питань, з приводу яких роботодавцю необхідно в послідуючому приймати рішення, а тому створення, діяльність та результати роботи відповідної Комісії по скороченню ПАТ «ВКФ» - не може бути ознакою порушення відповідачем трудового законодавства при звільненні позивача з роботи, при цьому, слід зауважити, що результати роботи такої комісії, не є обов'язковими для роботодавця, в тому числі для директора ПрАТ «ВКФ», не зазначались в відповідному наказі про звільнення як підстава звільнення позивача, а носять виключно рекомендаційний характер при прийнятті директором ПрАТ «ВКФ» рішення про звільнення працівників. Зміст характеристики [PERSON] вказує, зокрема, на те, що він прихильник традиційних метолів роботи. Критично відноситься до нововведень. При необхідності виконувати розпорядження керівника, яке раніше не виконував, довго сперечається і шукає шляхи відтермінування або повного невиконання розпорядження. Іноді проявляє незадоволення. Схильний до суперечок (т. 1 а.с. 48). В той час, як зміст характеристики [PERSON] вказує на те, що він виконує всі поставленні перед ним завдання обґрунтовано, швидко,з детальною обробкою та відмінною якістю. Володіє комп'ютерними програмами, які використовуються на підприємстві (т.1 а.с. 47).Зміст порівняльних даних ФРД майстрів ДП та ВП за результатами спостереження, проведеного 25.05.2017 року та 26.05.2017 року вказує на те, що основними відмінностями виробничого процесу у майстра [PERSON] та [PERSON] є: різниця близько одної години при роботі на комп'ютері та близько одної години роботи з журналами, при цьому, цей час майстром [PERSON] було використано на допомогу в організації роботи водіїв навантажувачів (т. 1 а.с. 51). Суд звертає увагу на те, що характеристика на працівника є офіційними документом та містить відомості про особисті та професійні якості працівника, що обов'язково повинно враховуватись роботодавцем, при цьому, якщо працівник не погоджується із наданою на нього характеристикою він має право, зокрема, письмово викласти свої доводи керівнику, проте, зміст Витягу протоколу № 9 засідання профкому ПрАТ «ВКФ» від 26.07.2017 року вказує на те, що на такому засіданні було зазначено про відповідні характеристики, однак з даного приводу присутній [PERSON] не висловив своїх заперечень, залишивши засідання профкому, не захотівши слухати пояснення представників адміністрації та профкому. Також суд звертає увагу на те, що позиція сторони позивача щодо того, що роботу [PERSON] та [PERSON] не можна порівнювати, виходячи із відомостей, зазначених в відповідних порівняльних даних, оскільки може мати місце опрацювання працівниками різних за змістом та обсягом документів - не може бути прийнята судом як ознака порушення відповідачем трудового законодавства при звільненні позивача з роботи, так як така позиція не підтверджується відповідними доказами та містить елементи припущення, що не може бути покладено в основу рішення, при цьому суд, оцінюючи відповідний доказ, звертає увагу на те, що в ньому відображається середній час опрацювання одного документу, зміст та обсяг якого, дійсно, може бути різним, і різним він може бути як у [PERSON], так і в [PERSON], проте відповідний показник по кожному, а не по одному, документу - в [PERSON] є більшим, а показник з роботи на комп'ютері - є значно більшим, при цьому, суду не надано інших доказів, які би об'єктивно ставили під сумнів достовірність відомостей, відображених вказаних порівняльних даних. Довідка № 82 від 12.09.2017 року щодо доходів гр. [PERSON], отриманих ним в ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика» на посаді Майстер навантажувально-розвантажувальних робіт за період з 01.01.2017 по 31.07.2017 року становить 142093,60 грн. (т. 1, а.с. 57). В судовому засіданні під час дослідження доказів було встановлено, що Посадова інструкція Майстра навантажувально-розвантажувальних робіт дільниці постачання та відвантаження продукції ПІ-18-02, затверджена 20.09.2011 року директором ПАТ «Вінницька кондитерська фабрика» [PERSON] була розроблена на трьох працівників. З даною інструкцією 25.09.2011 року були ознайомлені 7 осіб, серед яких під номером 1 зазначається [PERSON], про що міститься відмітка у Аркуші ознайомлення (т.2, а.с. 22-30). Посадова інструкція Майстра навантажувально-розвантажувальних робіт дільниці постачання та відвантаження продукції ПІ-18-05, затверджена 07.07.2017 року директором ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика» [PERSON], містить п. 7.1., який зазначає, що дана інструкція вводиться на зміну ПІ-18-02 від 20.09.2011 року в зв'язку із реорганізацією та змінами у штатному розписі. З даною інструкцією 01.08.2017 року був ознайомлений [PERSON], про що міститься відмітка у Аркуші ознайомлення (т. 2, а.с. 31-39). Зі змісту Посадової інструкції Начальника дільниці постачання та відвантаження продукції ПІ-18-01, затвердженої 03.04.2017 року директором ПАТ «Вінницька кондитерська фабрика» [PERSON] та Посадової інструкції Начальника дільниці постачання та відвантаження продукції ПІ-18-01, затвердженої 07.07.2017 року директором ПАТ «Вінницька кондитерська фабрика» [PERSON], вбачається, що частина функцій, яка була розподілена на скороченого працівника - майстра навантажувально-розвантажувальних робіт дільниці постачання та відвантаження продукції, розподілена на Начальника дільниці постачання та відвантаження продукції (т. 2, а.с. 40-51, 52-64). Положення про структурний підрозділ Дільниця постачання та відвантаження продукції ПСП-18, затверджене 03.04.2017 року директором ПАТ «Вінницька кондитерська фабрика» [PERSON] та Положення про структурний підрозділ Дільниця постачання та відвантаження продукції ПСП-18, затверджене 07.07.2017 року директором ПАТ «Вінницька кондитерська фабрика» [PERSON], містять Схеми організаційної структури підрозділу з яких вбачається, що склад-база не відноситься до виробничої частини підрозділу, та після скорочення виробнича частина підрозділу передбачає лише одну посаду майстра навантажувально-розвантажувальних робіт дільниці постачання та відвантаження продукції (т. 2, а.с. 65-78, 79-92 ). Відповідно до наказу № 52/1-ш від 01.08.2017 року про зміни до штатів у зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці, виданого Приватним акціонерним товариством «Вінницька кондитерська фабрика», зазначено, про введення в дію з 01.08.2017 року змін до штатного розпису дільниці постачання та відвантаження продукції ПрАТ «ВКФ» на 2017 р. згідно з додатком № 1, а саме: виключається 1 зміна. Розформовані штатні одиниці скорочення з 31.07.2017 року: Майстер навантажувально-розвантажувальних робіт. Код КП 1226,2 тарифна ставка (оклад) 40,62 ( т. 1, а.с. 62, 63, 64). Зі змісту штатного розпису Приватного акціонерного товариства «Вінницька кондитерська фабрика», затвердженого директором [PERSON], вбачається, що станом на 15.05.2017 року в Дільниці постачання та відвантаження продукції є дві посади Майстер навантажувально-розвантажувальних робіт, які зазначені під № 74: код КП 1226,2, Код ШО 467, оплата погодинна, ставка - 1, оклад 39,06, та під № 83: код КП 1226,2, Код ШО 466, оплата погодинна, ставка - 1, оклад 39,06, при цьому, також під № 71 зазначається посада Майстер навантажувально-розвантажувальних робіт (склад-база) (т. 1, а.с. 70). Разом з тим, зі змісту штатного розпису Приватного акціонерного товариства «Вінницька кондитерська фабрика», затвердженого директором [PERSON], вбачається, що станом на 01.08.2017 року в Дільниці постачання та відвантаження продукції існує одна посада Майстра навантажувально -розвантажувальних робіт, яка зазначена під № 88: код КП 1226,2, Код ШО 466, оплата погодинна, ставка - 1, оклад 40,62, та під № 79 зазначається посада Майстер навантажувально-розвантажувальних робіт (склад-база) (т.1, а.с. 171). Зміст відомостей про Організаційну структуру управління ПрАТ ВКФ», станом на 18.05.2017 року та станом на 01.08.2017 року підтверджують те, що у відповідача дійсно відбулись зміни в організаційній структурі управління, а саме: станом на 18.05.2017 року передбачалось в Дільниці постачання та відвантаження продукції дві посади «Майстер н.р.р.ДПВП», однак, станом на 01.08.2017 року залишилась лише одна така посада, при цьому, із змісту даних відомостей вбачається, що посада «Майстер н.р.р.ДПВП» та посада «Майстер н.р.р.(склад-база)» - мають відмінності в організації структури управління відповідача (т. 2 а.с. 19, 20). Таким чином, суд встановив, що у відповідача станом на 01.08.2017 року дійсно відбулись зміни в організації виробництва та праці, в результаті чого, було вивільнено, зокрема, одну посаду майстра навантажувально-розвантажувальних робіт в Дільниці постачання та відвантаження продукції, а тому, позиція сторони позивача про відсутність доказів проведення відповідачем відповідної реорганізації - є помилковою, суперечить встановленим в судовому засіданні обставинам та не відповідає дійсності. Довідка № 172/2 від 12.10.2017 року, надана Приватним акціонерним товариством «Вінницька кондитерська фабрика» зазначає, що за період з 01.08.2017 року по теперішній час не було прийомів на роботу працівників на посаду «Майстра навантажувально-розвантажувальних робіт» Дільниці постачання на відвантаження продукції, також за даний період не було прийомів на роботу на аналогічні посади (т.2, а.с. 211). Відповідно до норми п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Зміст ч. 1 ст. 42 КЗпП України визначає, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Норма ст. 43 КЗпП України прописує, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема, п. 1 ст. 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Частина 1 ст. 47 КЗпП України зазначає, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових зборів» при розгляді трудових спорів, пов`язаних зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Згідно ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. За наведених вище обставин, оцінивши надані суду докази, врахувавши те, що у відповідача дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, що мало наслідком скорочення одної штатної одиниці, з огляду на не встановлення судом обставин порушення відповідачем вимог чинного трудового законодавства України щодо звільнення позивача з роботи, суд вважає, що з наведених позивачем підстав, даний позов задоволенню не підлягає, а тому, в задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed