Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

У своїй позовній заяві [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів в справі фізичної особи-підприємця [PERSON] , ІПН [NUMBER] та Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕТГРУП», код ЄДРПОУ 33163305 в солідарному порядку 62 208,00 грн. (шістдесят дві тисячі двісті вісім гривень) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди, та понесені по справі судові витрати. В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . В червні 2020 року, під час сезону проливних дощів, а саме 24 червня 2020 року він виявив, що квартира була залита водою, з приводу чого звернувся до Рожнятівської селищної ради про створення комісії та фіксування даного факту. Згідно складеного даною комісією акту встановлено, що у червні 2020 року відбулося затікання води в квартиру по кабелях надавачів послуг інтернету ФОП [PERSON] та ТОВ «НЕТГРУП», внаслідок чого частково пошкоджено стеля та стіни, а також підлога в квартирі. За результатами обстеження комісія Рожнятівської селищної ради рекомендувала мені звернутися в спеціалізовану організацію для визначення суми збитків. На його замовлення спеціалізованою організацією ПП «Олвір» проведено обстеження належної йому квартири за результатами якого складено локальний кошторис на будівельні роботи по ремонту квартири для відновлення її попереднього стану, який складає 62 208,00 грн. Таким чином з вини відповідачів внаслідок залиття квартири, йому завдано матеріальної шкоди на суму 62208,00 грн., необхідних для проведення ремонту квартири. Повторно по телефону він запропонував представникам відповідачів прибути для огляду його квартири, здійснити технічні роботи по перенесенню кабелів передавачів послуг інтернету і вирішити питання про добровільне відшкодування завданої шкоди, проте вирішити спір в досудовому порядку не вдалося. В подальшому в листопаді 2020 року під час дощів та снігопаду, продовжилося залиття його квартири шляхом затікання води по кабелях передавачів послуг інтернету ФОП [PERSON] та ТОВ «НЕТГРУП» до належної йому квартири [ADDRESS] , внаслідок чого частково пошкоджені стеля, стіни, підлога. Крім того, внаслідок залиття квартири йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, через що остання стала непридатною для використання без проведення ремонту. Також через залиття було порушено звичний та розмірений спосіб його життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання свого власного дорогоцінного часу для вирішення проблем пов`язаних з усуненням наслідків залиття. Завдану моральну шкоду він оцінює в 20000 грн. Відповідачі добровільно завдану шкоду відшкодовувати не бажають, тому за для захисту та відновлення своїх порушених прав він змушений звернутись до суду. У відзиві на позовну заяву фізична особа-підприємець [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень вказує на те, що обстеження затоплення квартири позивача проводилось без повідомлення її, як провайдера. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної сторони є обов`язковою. Крім того, позивач не надав суду доказів того, що він зв`язувався з нею в телефонному режимі (жодних смс-повідомлень, жодних роздруківок телефонних дзвінків з цього приводу ним не додано), а тому дані акти від 26.06.2020 та 23.11.2020 складено з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак - вони не є належними і допустимими доказами у справі. Зазначила, що дах будинку, де знаходиться квартира позивача, перебуває у несправному стані (є отвори, через які вода затікає до технічного приміщення - горища), а тому цілком ймовірно, що затікання квартири позивача могло статися внаслідок несправного даху, однак дана обставина в актах не відображена. Крім того, вона як провайдер жодних кабелів до квартири позивача не заводила. Кабелі проходять по технічному приміщенні будинку (горищі) і з іншої від затікання сторони квартири позивача, що підтверджується планом-схемою розташування вузла зв`язку та кабелів. А тому жодних матеріальних збитків вона позивачеві не завдала. Крім того, Розрахунок невідомо ким складений та ніким не підписаний, а тому не може слугувати доказом у справі, оскільки розрахунок (а вірніше оцінку) може робити відповідна спеціалізована організація, яка має відповідну ліцензію на даний вид діяльності. Відтак даний доказ є неналежним і недопустимим, а тому він не підтверджує факт понесення позивачем якихось збитків. Позивачем визначена вартість заподіяних йому матеріальних збитків в розмірі 62 208 грн., в той час як вартість квартири на момент її придбання (23.01.2020р.) становила 112 000 грн., що вказує на те, що квартира позивача не перебувала в ідеальному стані на момент її придбання. Доводи позивача про заподіяні йому моральні збитки в розмірі 20000 грн. вважає необґрунтованими, оскільки жодних доказів отриманих ним моральних страждань він суду не надав. У своєму відзиві директор ТОВ «Нетгруп» Поліщук О.В. просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень вказує на те, що ТОВ «Нетгруп» не надає послуги будь-яким абонентам в смт. Рожнятів Івано-Франківської області. Більш того, хоча ТОВ «Нетгруп» хоч і зареєстровані в реєстрі операторів, провайдерів телекомунікаційних послуг, проте не наді не надавало телекомунікаційні послуги фізичним чи юридичним особі Товариство здійснює діяльність з будівництва, ремонту та обслуговуван телекомунікаційних мереж в м. Івано-Франківську. Згідно з даних бухгалтерського обліку, зокрема інвентарних книг, у ТОВ «Нетгруп» відсуі будь-які основні засоби чи телекомунікаційні мережі у смт. Рожнятів. За вказаних обставин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 10 листопада 2021 року від представника позивача, адвоката Калинія Ю.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час розгляду справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку. Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тому суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у їх відсутності з ухваленням заочного рішення та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін, у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат, житловою площею 31,0 кв.м, загальною площею 44,8 кв.м. (а.с.6-7). Згідно акту від 26 червня 2020 року (а.с.8) та акту від 23 листопада 2020 року (а.с.9) встановлено, затікання води в квартиру по кабелях надавачів послуг інтернету ФОП [PERSON] та ТОВ «НЕТГРУП», внаслідок чого частково пошкоджено стеля та стіни, а також підлога в квартирі. Згідно локального кошторису (а.с.12-24) ремонтні роботи квартири для відновлення її попереднього стану складають 62 208,00 грн. Відповідно до висновку експерта від 09 серпня 2021 року за результатами будівельно-технічної експертизи технічна причина пошкоджень квартири [ADDRESS] є підтоплення кімнати (літ. 5) площею 17,2 м2 в результаті затікання атмосферних опадів через вікно технічного приміщення (горища), яке розташоване над кімнатою, внаслідок прокладання комунікацій через віконний проріз. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні потерпілому заподіяних збитків грішми, на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. Згідно зі п. 5 Постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами цивільно-правової відповідальної та вимог ст.ст.1166-1167 ЦК України позивач має довести розмір завданої йому шкоди та причинний зв`язок між діями відповідача та завданою шкодою, а відповідач у свою чергу - відсутність вини. На переконання суду [PERSON] довів факт того, що його майну завдано шкоди внаслідок дій відповідачів. Відповідно підлягає стягненню пряма дійсна матеріальна шкода завдана позивачу залиттям квартири, а саме вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому доведенню у спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як зазначалось вище, у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів задану йому шкоду, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними, а відповідач у відповідності до положень статей 12,76-81 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, яка фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що позивачу залиттям квартири безсумнівно завдано моральних страждань, які підлягають відповідній компенсації. Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, яких останній зазнав у зв`язку з пошкодженням майна внаслідок з вини відповідачів, з урахуванням принципів розумності, справедливості, реальності стягненню підлягає моральна шкода в розмірі 20000 грн. Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Оскільки, вина відповідачів встановлена та підтверджена матеріалами справи, то сума шкоди підлягає до стягнення на користь потерпілого.

Outcome: partial