Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до акціонерного товариства страхова компанія «Нова», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «управляюча компанія Імперіал», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданою внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Позов мотивовано тим, що позивачу належить автомобіль [NUMBER], 2006 року випуску. 27.11.2015 року о 10.15год. по вул. К.Маркса в м. Вінниці сталося зіткнення двох автомобілів ГАЗ 2752-404, д.н.з. [ADDRESS] та Шкода Рапід, д.н.з. [NUMBER]. Водій автомобіля Шкода [PERSON], виїжджаючи з прилеглої території, не дала дорогу автомобілю ГАЗ 2752 під керуванням [PERSON], що рухався по вул. К.Маркса. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2015 року та постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2016 року [PERSON], визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали пошкоджень. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №147Е-03/16 від 24.03.2016 року вартість матеріального збитку, запаяного з технічної точки зору власнику автомобіля [NUMBER] внаслідок його пошкодження під час ДТП станом на грудень 2015 року складає 16078,22грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 30 689,94грн. На момент вчинення ДТП цивільно - правова відповідальність [PERSON], яка перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Управляюча компанія Імперіал» була застрахована в СК «Нова» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5854815 від 04.06.2015 року. Розмір страхової суми, яка підлягає відшкодуванню шкоди, заподіяної майну на одного потерпілого складає 50 000грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 41 706,18грн. вартості ремонтно - відновлювальних робіт автомобіля ГАЗ 2752 та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Третя особа в судовому засіданні позов визнала. Враховуючи думку учасників судового процесу, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері недоговірних зобов'язань, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2015року та постанови Вінницького міського суду Вінницької області встановлено, що 27.11.2015 року о 10.15год. водій [PERSON] у м. Вінниці по вул. К.Маркса, керуючи автомобілем Шкода Рапід д.н.з. [NUMBER], виїжджаючи з прилеглої території не дала автомобілю ГАЗ 2752 д.н.з. [ADDRESS], що рухався по вул. К.Маркса, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідальність [PERSON] застрахована відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5854815, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду завдану одному потерпілому становить 50 000,00 грн. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №147Е-03/16 від 24.03.2016 року вартість матеріального збитку, запаяного з технічної точки зору власнику автомобіля [NUMBER] внаслідок його пошкодження під час ДТП станом на грудень 2015 року складає 16078,22грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 30 689,94грн. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина друга вказаної статті передбачає, що збитками є: 1)втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна. У відповідності ч. ч. 1, 2 ст.1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 Постанови № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). За правилами п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно ст. 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Згідно ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Стаття 22 цього ж Кодексу до реальних збитків відносить втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. В силу ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи №1903/16-21 від 22.08.2016 року матеріальний збиток завданий власнику в результаті пошкодження його вантажного автомобіля [NUMBER], 2006 року виготовлення, складає 16 078,22грн., як на день проведення експертизи так і на день ДТП. Отже, матеріальний збиток, завданий позивачу внаслідок ДТП, який підлягає стягненню з відповідача становить 16 078,22грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені позивачем витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2852,00грн. (а.с.113), витрати на правову допомогу в розмірі 1000грн.(а.с.54). В іншій частині позовних вимог, щодо стягнення з відповідача на користь позивача вартість запасних частин в розмірі 25 986,18грн., вартість робіт згідно актів прийому - передачі в розмірі 14 720грн., транспортні послуги по перевезенню автомобіля в розмірі 400грн., слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 268,69грн.

Outcome: partial