Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 06 січня 2020 року між [PERSON] та ТОВ "ЛАЙМ КЕШ" був укладений кредитний договір № ВА -00024525, відповідно до умов якого ТОВ "Лайм Кеш" зобов`язався передати [PERSON] кошти в сумі 1500,00 грн. строком на 16 днів, тобто до 21 січня 2020 року включно. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалася повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним в розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування коштами в межах встановленого терміну користування, у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня наступного після закінчення встановленого терміну користування до дня фактичного погашення заборгованості, але у будь-якому разі в межах строку дії кредитного договору, тобто до 10 квітня 2020 року. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останньої сплачувати кредитору неустойку. У разі порушення строку повернення кредиту та сплати процентів - пеню в розмірі 2,5% від суми залишку кредиту за кожен день прострочення повернення заборгованості, починаючи з першого дня порушення строку закінчення кредитного договору до дня повного погашення заборгованості за кредитом, але у межах строку дії кредитного Договору. В подальшому, 30 червня 2020 року ТОВ "ЛАЙМ КЕШ" відступило право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу від 30 червня 2020 року на користь ТОВ "СІТІ ФАКТОР". ТОВ "СІТІ ФАКТОР" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором, що підтверджено видатковим касовим ордером від 06.01.2020 року. Відповідач в порушення умов договору, у визначені договором строки, не сплатив грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотки, внаслідок чого станом 06.11.2020 року виникла заборгованість в сумі 5021,82 грн., з яких: 1500,00 грн. - заборгованість по сумі кредиту, 3 480,00 грн. - по процентам, що складається з процентів нарахованих відповідно до п.1.4.1 Кредитного договору в сумі 480,00 грн. та з процентів нарахованих відповідно до п.1.4.2 Кредитного договору в сумі 3000,00 грн.; 41,82 грн. - сума нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми, тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути на його користь з відповідачва заборгованість в розмірі 5021,82 грн. та судові витрати в розмірі 2102 грн. Ухвалою судді від 22.12.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у зв`язку з малозначністю даної категорії справи. При подачі позову представник позивача просив суд розгляд справи проводити за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити та не заперечує щодо винесення заочного рішення. На виконання вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за місцем його реєстрації, які відповідач отримав 02.01.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням. Станом на 03.02.2021 року відзив до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не звертався. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 06 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕШ" та [PERSON] укладений кредитний договір ВА-00024525 строк дії якого починається з моменту його укладення та становить 96 днів, до 21 січня 2020 року включно (а.с.7-10). 30 червня 2020 року ТОВ "ЛАЙМ КЕШ" відступило право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу № СФ 30/06 від 30 червня 2020 року на користь ТОВ "СІТІ ФАКТОР", за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору ВА-00024525 від 06.01.2020 року ( а.с.21). Згідно повідомлення ТОВ "ЛАЙМ КЕШ" від 30.06.2020 року, [PERSON] було письмово повідомлено про відступлення грошової вимоги на користь ТОВ "СІТІ ФАКТОР" (а.с.29). Відповідно до п.п. 1.1, 1.3 кредитного договору кредитодавець передає позичальнику грошові кошти в сумі 1500,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі та порядку, визначені договором. Кредит надається строком на 16 днів - до 21 січня 2020 року включно. Згідно п.1.3 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: у розмірі 2 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом в межах встановленого терміну користування, у розмірі 2,5 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня наступного після закінчення встановленого терміну користування до дня фактичного погашення заборгованості, але у будь-якому разі в межах строку дії кредитного договору. Згідно п.4.3 кредитного договору у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування кредитом кредитодавець має право нарахувати позичальнику пеню в розмірі 2,5 % від суми залишку кредиту за кожен день прострочення повернення заборгованості, починаючи з першого дня порушення строку закінчення кредитного договору до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Нарахування пені за весь період прострочення відбувається в день фактичної її сплати або при зверненні кредитодавця до суду з позовом до позичальника про стягнення заборгованості. Позивач надав відповідачу в кредит грошові кошти в сумі 1500,00 грн., виконавши таким чином свої зобов`язання в повному обсязі, що підтверджено видатковим касовим ордером від 06 січня 2020 року (а.с.16). Проте [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором від 06.01.2020 року. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 06.11.2020 року [PERSON] має заборгованість по договору в сумі 5021,82 грн., з яких: 1500,00 грн. - заборгованість по сумі кредиту, 3 480,00 грн. - по процентам, що складається з процентів нарахованих відповідно до п.1.4.1 Кредитного договору в сумі 480,00 грн. та з процентів нарахованих відповідно до п.1.4.2 Кредитного договору в сумі 3000,00 грн.; 41,82 грн. - сума нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми, що не спростовано відповідачем (а.с.31). Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. В ч.2 ст.625 ЦКУкраїни передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. В ст.546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст.1077, ч.1 ст.1078, ч.1 ст.1082 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст.514, ч.1 ст.1084 ЦК України). Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, чим порушує права позивача. Виходячи із вищевказаного суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ ФАКТОР" заборгованість за кредитним договором ВА-00024525 від 06.01.2020 року в сумі 5021,82 грн., з яких: 1500,00 грн. - заборгованість по сумі кредиту, 3 480,00 грн. - по процентам, що складається з процентів нарахованих відповідно до п.1.4.1 Кредитного договору в сумі 480,00 грн. та з процентів нарахованих відповідно до п.1.4.2 Кредитного договору в сумі 3000,00 грн.; 41,82 грн. - сума нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування документально підтверджених (а.с.33) судових витрат понесених позивачем у сумі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved