Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі Товариство) з позовом про відшкодування моральної шкоди. [PERSON] вимоги обґрунтовував тим, що він 27 років 6 місяців працював у Товаристві у шкідливих умовах праці водієм великовантажного автомобіля у карєрі, водієм автомобіля вантажністю 110 тон та вище, зайнятий повний робочий день на вивезені породи і руди у карєрі, водієм автотранспортних засобів. За час роботи отримав професійне захворювання, яке було встановлено Українським НДІ промислової медицини, що підтверджується медичним висновком від 24.01.2017 р. Протокол № 79. Згідно висновку МСЕК від 16.05.2017 р. йому було встановлено третю групу інвалідності, втрата професійної працездатності в розмірі 60%, з яких: 50% вібраційна хвороба, 10% - ХОЗЛ, з 24 квітня 2017 р., дата переогляду 01.04.2018 р., зазначено, що позивач має потреби у забезпеченні лікарськими засобами, ВМП, санаторно-курортному лікуванні. Вважає, що відповідач не виконав вимоги Закону, щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці, внаслідок чого позивач отримав негативні зміни здоровя, що мають незворотній характер, завдало позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в 921 000 грн., а тому просив стягнути зазначену суму з відповідача на свою користь. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, з підстав та доводів наведених в ній. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, у його задоволені просила відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно трудової книжки БТ-І №5555218, [PERSON], [INFO], з 14.02.1983 р. по 27.10.2000 р. та з 14.08.2006 р. працював у Товаристві на різних посадах, а 16.05.2017 р. був звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію ст. 38 КЗпП України (а.с.26-29). Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 24.01.2017р., № 79 Український НДІ промислової медицини, [PERSON], [INFO], останнє місце роботи ПРАТ ПІВНГЗК, ГТЦ № 1, водій, встановлено захворювання професійні 24.01.2017р., а саме: Вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичною ангіодистонією у поєднанні з полірадикулопатією попереково-крижовою (L5, S1), переважно зліва, та шийною (C5, C6, С7), двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ст.), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ першого-другого ст.), остеоартрозом дрібних суглобів кистей. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.), група А. ЛН першого ст. Профмаршрут: 14.02.1983-27.10.2000рр. ПівнГЗК, ГТЦ Ганівського РУ, водій, ВАТ ПівнГЗК, ГТЦ № 1 управління технологічного автотранспорту, водій; 14.08.2006-01.2017 рр. ВАТ ПівнГЗК, ГТЦ № 1, водій, ПАТ ПІВНГЗК, ПРАТ ПІВНГЗК, водій великовантажного автомобіля в карєрі технологічної колони автомобілів № 52. Всього стажу в шкідливих умовах 28р. 01 міс. (а.с. 11-12). Згідно санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 30.12.2015, затверджено Головним державним санітарним лікарем міста [PERSON], Криворізького та Широківського районів, [PERSON], [INFO], працював з 14.02.1983 по 27.10.2000, з 14.08.2006 по даний час ПАТ ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ (правонаступник ВАТ ПівнГЗК, Північний гірничо-збагачувальний комбінат). Умови праці [PERSON] за цей період роботи водієм великовантажного автомобіля в карєрі, водієм автомобіля вантажністю 110 т та вище, зайнятий повний робочий день на вивезенні породи і руди в карєрі, в гірничотранспортних цехах № 1 та № 2 в Першотравневому та Ганнівському карєрах ПАТ ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ (правонаступник ВАТ ПівнГЗК, Північний гірничозбагачувальний комбінат) за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості, за рівнем загальної транспортної вібрації до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за важкістю праці до 2 класу допустимого (а.с.13-16). У акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21 березня 2017 року, складеного комісією та затвердженого начальником головного управління Державної служби з питань праці у Дніпропетровській області, зазначено, що у хворого [PERSON], професія (посада) водій автотранспортних засобів, загальний стаж роботи 35 років 9 місяців 10 днів, за професією 22 років 2 місяці 1 день, у цеху в умовах впливу шкідливих факторів 27 роки 6 місяців 30 днів. На підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 30.12.2015 № 2/2-11-3/5686 та згідно з Державними санітарними нормами та правилами Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затвердженими Наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.04.2014 № 248 оцінка умов праці водія автотранспортних засобів в карєрі технологічної колони автомобілів № 52 гірничотранспортного цеху № 1 ПРАТ ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ [PERSON] віднесені: - за параметрами вібрації до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); - за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеню (шкідливі); - за параметрами шуму до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); Загальна оцінка умов праці 3 клас 2 ступінь (шкідливі). Діагноз 1. Вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-переферичною ангіодистонією у поєднанні з полірадикулопатією попереково-крижовою (L5,S1), переважно зліва, та шийною (С5,С6,С7), двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ст.), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ першого-другого ст.), остеоартрозом дрібних суглобів кистей. Код Т 75.2 2. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.), група А. ЛН першого ст. Код J44 (а.с. 18-19). У п. 16 вищевказаного акта, професійне захворювання виникло за тих обставин, що працюючи на гірничозбагачувальному комбінаті в технологічній колоні автомобілів № 52 гірничотранспортного цеху № 1 водієм автотранспортних засобів в карєрі, виконував роботи з управління автотранспортними засобами в карєрі. При цьому внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руд, мавших місце порушень режимів експлуатації автотранспортних засобів, підпадав під вплив підвищених параметрів пилу та загальної транспортної вібрації. Причини виникнення професійного захворювання у п. 17 Акта зазначено: еквівалентний рівень загальної транспортної вібрації перевищує нормативний на 4 дБ (120 дБ при ГДР до 116 дБ) згідно ДСН 3.3.6.039-99. Аерозоль переважно фіброгенної дії з вмістом кристалічного кремнію діоксиду (SiO2) у пилу від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 2,1 рази перевищує ГДК (4,2 мг/м3, при ГДК 2,0 мг/м3) згідно ГОСТ-12.1.005-88. Общие санитрано-гигиенические требования к воздуху рабочей зони. Пунктом 19 акта визначено, що особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи (із зазначенням статей, пунктів законів та інших нормативно-правових актів, вимоги яких порушені): не встановлено, через тривалий час роботи в умовах дії шкідливих факторів та зміною керівників структурних підрозділів та керівників служб. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серія 12 ААА №044856, вбачається, що [PERSON], під час первинного огляду 16.05.2017, група інвалідності третя, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: всього 60% (50% - вібр. хв; 10% -ХОЗЛ.) з 24 квітня 2017 р. до 01 травня 2018 р., потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП, сан. кур. лік. (а.с.21). У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. З огляду на викладене суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачено обов'язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, а тому наявна вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу беззаперечні. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначені розміру моральної шкоди суд, враховує характер отриманих професійних захворювань [PERSON], багаторічний стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача впродовж 27 років 6 місяців 30 днів, відсоток втрати ним професійної працездатності у розмірі 60% та третю групу інвалідності, яка встановлена строком до 01 травня 2018 року, стан здоров'я, зміну способу життя позивача та його якість, біль та обмеження рухів в великих с-бах, переважно колінних кінцівок, іррадіацію болю в ноги поперемінно, підв. чутливість кінцівок до охолодження, напади побіління пальців кистей при охолодженні, судоми в литкових мязах та мязах спини, головний біль періодичний, дифузний, виражену загальну слабкість, швидку втомливість, скутість рухів в с-бах і хребті у ранішній час, підв. цифр АТ до 160/100-110 мм рт.ст., задишку при незначному фіз. навантаженні, кашель сухий та із харкотинням, біль за грудиною, потреби у забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санітарно курортному лікуванні, підтверджує, що позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. Окрім судом враховано, що позивач встановлено третю групу інвалідності не безстроково, з переоглядом у 2018 р. Доводи представника відповідача, вказані в письмових поясненнях поданих суду, про відсутність обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, суд до уваги не приймає, оскільки обов'язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця ПрАТ «ПівнГЗК», також доводи про те, що позивач свідомо обрав роботу протягом тривалого часу із шкідливими умовами та фактором виробничого процесу, оскільки ці обставини не виключають законодавчо закріпленого обов'язку роботодавця, забезпечити безпечні умови виробничого середовища. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» необхідно стягнути на користь [PERSON] 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. З огляду на викладене необхідно стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial