Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з первісним позовом до садівничого товариства «Росинка» та [PERSON] про відшкодування збитків. Вказувала, що у квітні 2014 року купила у [PERSON] дві дачні ділянки, розташовані в садівничому товаристві "Росинка" Жовтневого району Миколаївської (далі - СТ "Росинка"), які знаходяться по [ADDRESS], та [ADDRESS], та садівничий будинок, розташований на цих ділянках. Проте, під час подальшого обстеження ділянок та будинку виявила, що він знаходиться в аварійному стані, тому просила стягнути з [PERSON] відшкодування витрат, які необхідно понести по повній перебудові садівничого будинку, в загальній сумі 20000 грн. Також просила стягнути з СТ «Росинка» вартість відновлювального ремонту водогону, який проходить по цих ділянках, в сумі 10000 грн. Під час розгляду справи свої вимоги спочатку змінила, а саме: за тим же обґрунтуванням просила стягнути з СТ "Росинка" відшкодування збитків по ремонту водогону в сумі 6216 грн., а з [PERSON] - відшкодування збитків по реконструкції-перебудові садівничого будинку в сумі 58 366 грн. Крім того, при подальшому розгляді справи подала заяви про заміну відповідача в частині вимог про стягнення відшкодування збитків в сумі 6216 грн. з СТ «Росинка» на [PERSON], та про залишення вимог щодо цих збитків відносно СТ «Росинка» без розгляду. Згідно відповідної ухвали суду від 20 лютого 2015 року її заяви були задоволені. Таким чином, остаточно просила стягнути з [PERSON] відшкодування збитків по перебудові садівничого будинку та по ремонту системи водогону, яка проходить по вказаних ділянках, в загальній сумі 64 582 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Вказували, що [PERSON] її обманула не показавши всіх недоліків садівничого будинку та водогону, які потребують капітального ремонту, а садівничий будинок взагалі фактично потребує капітальної перебудови, оскільки не придатний для проживання. Відповідачка та її представник заперечували проти задоволення позову, вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість, а також на відсутність належних доказів на його підтвердження. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. [PERSON] була членом СТ «Росинка». 17 травня 2014 року рішенням загальних зборів СТ «Росинка», на підставі заяви [PERSON] вона була виключена із членів цього товариства, а замість неї була включена [PERSON], якій були передані в користування ділянки, що раніше були у володінні [PERSON]: [ADDRESS] та [ADDRESS], загальною площею 0,08 га. Перед цим, між позивачкою та відповідачкою була досягнута домовленість, за якою [PERSON] передала [PERSON] 4000 доларів США за передані їй земельні ділянки та садівничий будинок. Однак, як у той час, як і до сьогодні, право власності на ділянки та будиночок ні за ким не зареєстровано. Про отримання коштів відповідачка склала письмову розписку від 22 квітня 2014 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ст. 639 ЦК України). Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ст. 656 ЦК України). За положеннями статей 657 та 658 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Також, за частинами 1 та 4 статті 673 ЦК України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу; якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. В статті 678 ЦК України передбачені правові наслідки передання товару неналежної якості, в тому числі покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В той же час, під час розгляду справи було встановлено, що право власності у [PERSON] на земельні ділянки та садівничий будинок відсутнє. Вони не були зареєстровані за нею на праві приватної власності, тому підстав вважати, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу нерухомості, немає. Договір купівлі-продажу нерухомого майна між ними повинен був укладатися у письмовій формі, нотаріально посвідчуватися та бути зареєстрованим у державному органі, чого також зроблено не було. Виходячи з цього у позивачки відсутні правові підстави вимагати від [PERSON] відшкодування збитків, завданих переданим за договором купівлі-продажу неналежним нерухомим майном. Крім того, за вимогами статей 60 та 61 ЦПК України, обов'язок по доказуванню обставин, на які посилається сторона лежить на ній, крім випадків звільнення від доказування. Вимагаючи стягнути відшкодування збитків позивачка не представила належних доказів щодо наявності конкретних збитків та про їх дійсний розмір. Здійснені нею самостійні розрахунки про витрати по реконструкції садівничого будинку та по ремонту водогону, не підтверджені документально, тому не можуть бути належним доказом на обґрунтування відшкодування збитків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed