Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

31 липня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просить суд зобов`язати відповідача звільнити земельну ділянку, площею 635,50 кв.м., що знаходиться на території, яка відведена позивачу для будівництва Подільського мостового переходу через річку Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] , після сплати позивачем на користь відповідача компенсації у розмірі ринкової оцінки майна та експертної оцінки земельної ділянки з поліпшенням на підставі висновку судової експертизи. Стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. Мотивуючи вимоги тим, що в межах земельної ділянки, яка відведена Дирекції відповідно до Рішення КМР №530/5342, знаходиться земельна ділянка [ADDRESS] площею 635,50 кв.м., яка підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві. З метою створення умов для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві 16.12.2005 року Київською міською радою було прийнято Рішення №607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, яким затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» доручено забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену. Серед цього переліку зазначено і земельну ділянку [ADDRESS] , яка входить до меж площі землі, яка відведена КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу. Зазначена земельна ділянка знаходиться на території Садового товариства "Сад-будівник" за адресою: [ADDRESS] , площею 635,50 м.кв. і перебуває у фактичному користуванні [PERSON] . Враховуючи наявність у Дирекції державного акту на право постійного користування земельною ділянкою на території Русанівських садів у Дніпровському районі м. Києва від 14.02.2011 року (Серія ЯЯ №389589), що доводить та підтверджує законне землекористування Позивача спірною земельною ділянкою, жодних прав, в розумінні ЗК України, на вказану земельну ділянку у Відповідача немає. Оскільки відповідач [PERSON] здійснює фактичне користування спірною земельною ділянкою [ADDRESS] площею 635,50 кв.м., яка знаходиться в межах земельної ділянки яка відведена Дирекції, виключно на підставі членства в даному СТ «Мічурінець», то в нього також відсутні права на вказані землі та будь-які підтвердження законного користування, в розумінні ЗК України, спірною земельною ділянкою. Позивач зазначає, що КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», згідно наданої йому компетенції відповідно Рішення Київської міської ради, зверталась до відповідача щодо добровільного звільнення земельної ділянки з отриманням компенсацій, встановлених рішенням Київради. Відповідач не надав згоди на добровільне звільнення земельної ділянки, з наданням компенсації згідно рішення Київської міської ради, чим порушив права землекористувача на використання вказаної Земельної ділянки. Вирішення даного спору в досудовому порядку не дало результатів, а тому позивач вимушений звернутися до суду із означеним позовом. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до [PERSON] про зобов`язання звільнити земельну ділянку. Розгляд якої проводиться за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року задоволено клопотання представника позивача та призначено у справі судову будівельно- технічну експертизу, а провадження у цивільній справі зупинено. (а.с.53). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2019 року поновлено провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.(а.с.86). У підготовчому судовому засіданні позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона просить зобов`язати [PERSON] звільнити земельну ділянку, площею 635,50 кв.м., що знаходиться на території, яка відведена позивачу для будівництва Подільського мостового переходу через річку Дніпро в м. Києві за адресою: [ADDRESS] , після сплати Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» на користь відповідача компенсації в розмірі 1 441 489,00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. та 21 400,00 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи. Мотивуючи тим, що висновком судової будівельно- технічної експертизи визначено загальну ринкову вартість земельної ділянки [ADDRESS] , з поліпшеннями з урахуванням розміру збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення у сумі 1 441 489,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2020 року прийнято заяву про збільшення позовних вимог. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог визнав в повному обсязі, про що надав відповідну письмову заяву. Відповідно до ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За положенням статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться за межами території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Судом встановлено, що згідно із рішенням Київської міської ради "Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських та Воскресенських садів" від 16.12.2005 року № 607/3068, із змінами і доповненнями, затверджено перелік земельних ділянок садівницьких товариств і фізичних осіб на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену; доручено КП "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" від імені Київської міської ради для забезпечення суспільних потреб м. Києва викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі, відповідно до законодавства та забезпечити компенсацію громадянам, які не оформили прав власності і ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, садові будинки та інші споруди, адреси яких зазначені в додатку 1 до цього рішення на підставі матеріалів земельної інвентаризації та довідок садових товариств; попередити власників земельних ділянок, які підлягають викупу для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, про їх викуп для суспільних потреб (а.с. 9-11). Відповідно до Додатку 1 до рішення Київради від 16.12.2005 року № 607/3068, затверджено перелік земельних ділянок садівницьких товариств та приватних осіб Русанівських та Воскресенських садів, які підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва - прокладання траси Подільського мостового переходу та лінії Київського метрополітену, до якого, серед іншого належить земельна ділянка [ADDRESS] у СТ «Мічурінець». Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. (ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України). Рішенням Київської міської ради від 28 грудня 2010 №529/5341 «Про надання земельної ділянки комунальному підприємству "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" для будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві на території Русанівських садів у Дніпровському районі м. Києва», КП «Дирекції будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» надано в постійне користування земельну ділянку площею 5,3552 га на території Русанівських садів у Дніпровському районі м. Києва для ведення будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві та видано державний акт від 14 лютого 2011 року серії ЯЯ №9389591 (а.с. 32-33, 34). Відповідно до листа КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» від 12.02.2019 року №31-362, позивач звертався до [PERSON] щодо досудового урегулювання питання відселення та звільнення земельної ділянки [ADDRESS] , шляхом укладення угоди на повну грошову компенсацію вартості на земельну ділянку, будівлі і споруди, зелені насадження та інші збитки відповідно до ринкової оцінки майна. Заявою від 20.06.2019 року [PERSON] повідомив КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», що не погоджується зі звітом про оцінку майна та виплату компенсації у розмірі 847 042,00 грн., оскільки при оцінці не було враховано вартість садового будинку. 9а.с.39). Згідно Висновку експерта Беляєвої Л.І. №60/2019 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 09 грудня 2019 року, ринкова вартість земельної ділянки площею 635,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (СТ « Мічурінець ») становить 1 075 266,00 грн. Розмір збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земельної ділянки площею 635,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (СТ « Мічурінець ») становить 55 229,00 грн. Ринкова вартість інших поліпшень, а саме: інших господарських будівель, паркану, свердловини, тощо що знаходиться на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] СТ « Мічурінець» ), які належать [PERSON] становить 287 674,00 грн. Ринкова вартість зелених насаджень, що знаходяться на території СТ «Мічурінець» за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] становить 923,00 грн. Імовірна ринкова вартість збитків у зв`язку із неотриманням урожаю, що можна було б отримати на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] становить 22 397,00 грн. (а.с.64-84). За ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; ґ) заклади освіти незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Громадяни та юридичні особи набувають право постійного користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України. (ст.ст. 9, 12 Земельного кодексу України). Надання у постійне користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому статтями 149, 151 Земельного кодексу України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 Земельного кодексу України). Згідно положень ч.ч. 1, 7 ст. 149 Земельного кодексу України, Земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Київська, Севастопольська міські державні адміністрації вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах їх територій для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналізуючи наявні у справі докази,

Outcome: approved