Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що 02.05.1996 року померла її мати [PERSON], яка проживала та похоронена в [INFO]. Після її смерті залишилася спадщина на належне їй майно-земельну частку ( пай) серії ВН № 0520282, площею 2,05 га умовних кадастрових гектара на території Баланівської сільської ради Бершадського району, яка перебувала у власності бувшої Агрофірми «Колос» с. Баланівка, на яку було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0520282 на підставі розпорядження Бершадської районної державної адміністрації № 46 від 22.02.2000 року, реєстраційний № 1082. Позивачка є єдиною спадкоємицею на спадкове майно після смерті матері, що підтверджується довідкою №364, виданою 01.07.2015 року виконкомом Баланівської сільської ради Бершадського району. Оскільки після смерті матері вона вступила в управління спадковим майном, здійснювала його охорону та догляд, то вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 548 та ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Коли позивачка звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини на земельний пай, то отримала постанову № 233/02-31 про відмову у вчинені нотаріальних дій у звязку з тим, до нотаріусу не були надані правовстановлюючі документи, так, як сам сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено, а в позивачки залишилась тільки його копія. Оскільки вирішити дане питання можливо тільки в судовому порядку, вона звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить слухати справу у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву за підписом сільського голови в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить слухати справу у відсутність представника Баланівської сільської ради Бершадського району. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. Правовідносини виникли між сторонами до 01.01.2004 року, а тому, як слідує із роз'яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у постанові "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за № 7, до правовідносин які виникли до набранням чинності ЦК України в редакції 2004 року слід застосовувати законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (редакції 1963 року), зокрема розділом VІІ "Спадкове право". Судом встановлено, що 02.05.1996 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 348425 виданим Баланівською сільською радою Бершадського району 02.05.1996 року. Після її смерті залишилася спадщина на належне їй майно-земельну частку (пай) серії ВН № 0520282, площею 2,05 га умовних кадастрових гектара на території Баланівської сільської ради Бершадського району, яка перебувала у власності бувшої Агрофірми «Колос» с. Баланівка, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0520282, виданий на підставі розпорядження Бершадської районної державної адміністрації № 346 від 22.02.2000 року було втрачено, наявність даного права підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Бершадському районі Вінницької області №290, від 20.07.2015 року. Після смерті [PERSON], право на належне їй майно набула її дочка позивачка [PERSON], по закону в порядку спадкування першої черги, так, як вона вступила в управління спадковим майном і тим самим відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963., яка діяла на час відкриття спадщини, прийняла спадщину, що підтверджується довідкою № 364 виданою 01.07.2015.2015 року Баланівською сільською радою. Із приписів ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 553 Цивільного кодексу УРСР, вбачається, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, або місцезнаходження майна. Спадкоємцями можуть бути діти померлого, які відносяться до спадкоємців першої черги. Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини, вважається, що він прийняв спадщину. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу ст. 1216 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, виходячи з аналізу поданих доказів та враховуючи положення чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved