Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, стягнення грошової компенсації за різницю у частках спадкового майна. Вказує, що [PERSON] та [PERSON] являються рідними сестрами, та доньками [PERSON], який помер [INFO], за життя набув у власність 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,20 га, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться в с. Василівка Полтавського району Полтавської області. [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до Третьої Полтавської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину жилого будинку на 1/3 частину земельної ділянки їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, належне померлому, які знаходяться у сестри позивачки [PERSON], яка відмовляється їх надати. [INFO] помер [PERSON], 1927 року народження, який є батьком [PERSON] та [PERSON], а відповідно, дідом [PERSON] та [PERSON] Спадкового майна після смерті діда не залишилося. [INFO] помер [PERSON] - рідний брат батька [PERSON] та [PERSON], та, відповідно, їхній дядько, який за життя набув у власність 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], квартиру [ADDRESS]. Сторони по справі являються єдиними спадкоємцями після його смерті в рівних частинах. [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до Другої Полтавської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у [PERSON], державний нотаріус Постановою № 1841/02-21 від 17.11.2014 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю. Враховуючи те, що частка позивачки у спадковому майні, яке залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON], у грошовому еквіваленті становить 369109 грн. 83 коп., просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 351593 грн. в порядку спадкування після померлого [PERSON], стягнути з [PERSON] грошову компенсацію різниці вартості часток спадкового майна в розмірі 7516 грн. та судові витрати. Під час судового розгляду справи позивач [PERSON] змінила позовні вимоги, звернулась до суду з відповідною письмовою заявою, остаточно просила суд визнати дійсним договір міни від 26.03.1998 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] на Полтавській універсальній агропромисловій біржі відносно квартир, розташованих в [ADDRESS], та в [ADDRESS]; визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [PERSON], право власності на 5/12 частину житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого по [ADDRESS] в порядку спадкування після померлих [PERSON] та [PERSON] та на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,20 га, яка знаходиться в с. Василівка Полтавського району Полтавської області, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, належить [PERSON] на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 25.05.1998 року. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Новікова Т.В. в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представники в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Відповідач [PERSON] зазначила, що не заперечує той факт, що позивачка [PERSON] має право на спадщину після смерті батька [PERSON] та дядька [PERSON], в тому числі, на 1/3 частину земельної ділянки, яка належала [PERSON], 1/2 частину квартири [ADDRESS] [PERSON] та загалом на 5/12 частину житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого по [ADDRESS], який належав в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] Вказувала на відсутність підстав для задоволення позову через відсутність будь-яких перешкод для оформлення права на спадщину в нотаріальній конторі, недоведеність позивачкою факту існування спору. Відповідач підтвердила той факт, що оригінали правовстановлюючих документів на усе спадкове майно знаходяться у неї, пояснила, що готова надати їх до нотаріальної контори, коли матиме намір оформляти спадщину, в даний час у неї відсутні кошти для цього. Наголосила на тому, що чинне законодавство не обмежує спадкоємця певним строком для оформлення спадщини, отже її дії не суперечать чинному законодавству. В останнє судове засідання відповідач [PERSON] та її представник адвокат Марченко О.В. не з'явились. Відповідач про причини своєї неявки не повідомила, представник відповідача доказів існування поважних причин неявки до суду не надав. Причини неявки вказаних осіб визнані судом неповажними. Представники третіх осіб Другої Полтавської державної нотаріальної контори, Третьої Полтавської державної нотаріальної контори в судовому засіданні з приводу вирішення позовних вимог [PERSON] поклались на розсуд суду, підтвердили той факт, що вона зверталась з заявами про прийняття спадщини, неодноразово запрошувалась до Третьої Полтавської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини разом з іншою спадкоємицею [PERSON], проте остання не з'являлась. Представники третіх осіб зазначили, що оскільки [PERSON] не надала оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке входить до складу спадщини, пояснивши, що вони зберігаються у іншої спадкоємиці, оформити її право на спадщину не виявилось можливим, у зв'язку з чим були прийняті рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину. Після перерви, оголошеної в судовому засіданні, представники третіх осіб Другої Полтавської державної нотаріальної контори, Третьої Полтавської державної нотаріальної контори до суду не з'явились, надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі. Треті особи - представник третьої особи Полтавської універсальної агропромислової біржі, [PERSON] - до суду не з'явились, не повідомивши про причини неявки. Враховуючи обставини справи та наявні докази, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу без участі осіб, які не з'явились в судове засідання. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], являються синами [PERSON] та [PERSON], та, відповідно, є рідними братами. [PERSON] являється батьком двох доньок: [PERSON], [INFO], яка після реєстрації шлюбу 11.09.2004 року з [PERSON] взяла прізвище чоловіка "[PERSON]", та [PERSON], [INFO], яка 07.02.2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка "[PERSON]". Це підтверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 29.07.1981 року та серії [NUMBER] від 03.04.2002 року. [PERSON] мав у власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], який на підставі Договору дарування від 23.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотілова О.М., реєстр № 9545, подарував синам [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. На підставі вказаної угоди [PERSON] та [PERSON] набули право власності кожен на 1/2 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS], зареєстрували право власності в ПП ПБТІ "Інвентаризатор". Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS], домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 525 кв.м, на якій розташований житловий будинок літ. "А-1" загальною площею 88,9 кв.м, житловою площею 53,3 кв.м, в складі приміщень: тамбур (1-1) площею 2,4 кв.м, передня (1-2) площею 16,1 кв.м, санвузол (1-3) площею 3,6 кв.м, кімната житлова (1-4) площею 10,3 кв.м, кімната житлова (1-5) площею 17,1 кв.м, кімната житлова (1-6) площею 7,0 кв.м, кухня (1-9) площею 5,6 кв.м, столова (1-10) площею 10,1 кв.м, кладова (1-11) площею 4,0 кв.м; а також господарські будівлі та споруди - гараж "літ. "Б", вбиральня літ. "З", сараї літ. "Г", "Д", огорожа № 1. На підставі Державного акту серії [NUMBER] від 25.05.1998 року [PERSON] набув у власність земельну ділянку площею 0,2 га (кадастровий номер не присвоєний), розташовану в с. Василівка Полтавського району Полтавської області в межах згідно з планом, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства. [PERSON] 26.03.1998 року уклав з [PERSON] Договір міни, який зареєстрований на Полтавській Універсальній аграрно-промисловій біржі за інвентарним номером 106-Н, на підставі якого [PERSON] набув у власність квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 54,3 кв.м, житловою площею 34,6 кв.м, яка складається з: кімната житлова (1) площею 23,9 кв.м, коридор (2) площею 3,4 кв.м, санвузол (3) площею 3,5 кв.м, вбудована шафа (4) площею 0,7 кв.м, кімната жила (5) площею10,7 кв.м, кухня (6) площею 9,6 кв.м, балкон площею 0,9 кв.м, лоджія площею 1,3 кв.м, один відділ сараю площею 2,2 кв.м. Право власності на вказану квартиру [PERSON] зареєстрував в органах технічної інвентаризації у порядку, встановленому законом. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 14.08.2006 року, [PERSON] помер [INFO] у віці 47 років, про що зроблений актовий запис за № 2659. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В ч. 1 ст. 1269 ЦК Укаїни встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно положень ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з листа Третьої Полтавської державної нотаріальної контори № 627/02-14 від 17.09.2013 року, 09.02.2007 року відкрито спадкову справу на майно померлого [INFO] [PERSON], який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. В спадковій справі знаходяться наступні заяви: від імені дочки померлого [PERSON] про прийняття спадщини за законом; від імені батька померлого [PERSON] про відмову від спадщини за законом на користь дочки померлого [PERSON], яка фактично прийняла спадщину за законом у відповідності зі ст. 1268 ЦК України (була прописана та проживала на день смерті за однією адресою зі спадкодавцем) Інших заяв в спадковій справі немає. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Таким чином, не викликає сумніву той факт, що позивач [PERSON] прийняла спадщину та має право на отримання у власність в порядку спадкування частину спадкового майна, до складу якого входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], а також земельна ділянка площею 0,2 га (кадастровий номер не присвоєний), розташовану в с. Василівка Полтавського району Полтавської області, в тому числі на 1/6 частину будинку та на 1/3 частину земельної ділянки. Як вбачається, зі Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.04.2012 року, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, [PERSON] помер [INFO] у віці 60 років, про що зроблений актовий запис за № 48. Статтею 1266 ЦК України передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини Оскільки [PERSON], який являється батьком [PERSON], помер раніше [INFO], що підтверджується Свідоцтвом смерть серії [NUMBER], виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 09.04.2012 року, дружини та дітей [PERSON] не мав, заповіт не залишив, рідний брат [PERSON] помер у 2006 році, його спадкоємицями являються племінниці [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Постанови Другої Полтавської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1841/02-31 від 17.11.2014 року спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO], заведена 19.09.2012 року за № 442/2012 за заявою про прийняття спадщини за законом племінниці [PERSON]. Крім того, за даними спадкової справи 02.10.2012 року за № 1199 подана заява про прийняття спадщини за законом від племінниці [PERSON]. Від інших осіб заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило. Таким чином, не викликає сумніву той факт, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті дядька [PERSON] та має право на отримання у власність в порядку спадкування 1/2 частину спадкового майна, до складу якого входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], а також квартира [ADDRESS]. Звернення до суду з даним позовом позивач [PERSON] обґрунтовувала існуванням у неї перешкод у оформленні права на спадщину в нотаріальній конторі через відсутність в її розпорядженні оригіналів правовстановлюючих документів, які утримує інша спадкоємиця [PERSON], яка ухиляється від надання їх нотаріусу. Відповідач [PERSON] заперечуючи проти позову вказувала на недоведеність факту існування спору між нею та [PERSON] з привод оформлення права на спадщину. Так, судом достовірно встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер у 2006 році, тобто більше 8 років тому, а спадкодавець [PERSON] - у 2012 році, тобто більше 2-х років тому, оригінали правовстановлюючих документів на належне їм нерухоме майно знаходяться у володінні відповідача [PERSON], остання користується спадковим майном, яке залишилось після смерті батька [PERSON] та після смерті дядька [PERSON], та не виявляє бажання здійснювати оформлення свого права на спадщину, відповідно, з 2007 року, тобто з часу відкриття спадкової справи після смерті батька [PERSON], та з 2012 року, після відкриття спадщини після смерті [PERSON] не надала нотаріусу та іншому спадкоємцю [PERSON] оригінали правовстановлюючих документів. [PERSON] пояснила суду, що вона не має можливості користуватись спадковим майном, перешкоди у цьому чинить [PERSON], яка зареєстрована та постійно проживає в домоволодінні [ADDRESS] разом зі своєю родиною, має у своєму розпорядженні правовстановлюючі документи на будинок, квартиру та земельну ділянку, має ключі від квартири, які їй не передає, та, відповідно, має безперешкодну можливість володіти усім цим майном. Позивач зазначила, що протягом тривалого часу неодноразово зверталася до Третьої Полтавській державній нотаріальної контори з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину, нотаріус встановлювала дні явки разом з іншою спадкоємицею [PERSON], вона повідомляла останню про це, проте вона до нотаріуса не з'являлась, оригінали правовстановлюючих документів не надала. Аналогічні перешкоди виникли у неї також і у зв'язку з оформленням права на спадщину у Другій Полтавській державній нотаріальній конторі. Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні представник Третьої Полтавської державної нотаріальної контори. Представник Другої Полтавської державної нотаріальної контори пояснила, що нею видано свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади, оформлення цих прав здійснювалось з ініціативи [PERSON], яка з'явилась у встановлений час разом з іншою спадкоємицею, проте оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яка входить до складу спадщини після смерті [PERSON], не надала, пояснила, що право на спадщину на нерухоме майно буде оформляти пізніше. Відповідно до листа Третьої Полтавської державної нотаріальної контори № 627/02-14 від 17.09.2013 року, 09.02.2007 року, адресованого [PERSON], при вивченні наданих нею документів сало відомо, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у неї відсутні, роз'яснено, що оскільки згідно з п. 4.15 глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, неможливо оформити спадкові права [PERSON] в нотаріальній конторі, рекомендовано звернутись до суду з питання визнання права власності на майно в порядку спадкування. Постановою Другої Полтавської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1841/02-31 від 17.11.2014 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS], частину житлового будинку [ADDRESS], виходячи з положень п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у зв'язку з тим, що не подано правовстановлюючих документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Об'єктивно, що за відсутності у розпорядженні позивачки [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів вона позбавлена можливості оформити право на належну їй частину спадкового майна. Встановлені в ході судового розгляду справи обставини свідчать про усвідомлення цього факту відповідачем та свідчать про те, що нею не вчинено дій, спрямованих на забезпечення можливості іншою спадкоємицею реалізувати свої права на оформлення спадщини. Крім того, позивач зазначила, що у 2013 році зверталась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування, проте оскільки відповідач запевнила її у можливості оформити право на спадщину в позасудовому порядку, цей позов був залишений без розгляду ухвалою суду за її заявою. Проте після цього [PERSON] жодних заходів до оформлення права на спадщину не вчинила, правовстановлюючі документи до нотаріальної контори не надала. Факт перебування в провадженні суду в 2013-2014 роках цивільної справи, про яку зазначила позивач, встановлений в судовому засіданні. Поряд з цим, незважаючи на те, що в в ході судового розгляду справи достовірно встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно після смерті спадкодавців [PERSON], [PERSON] знаходиться у [PERSON], і цей факт вона підтвердила в судовому засіданні, не викликає сумніву те, що після залишення позову без розгляду та до часу звернення [PERSON] до суду з позовом, який є предметом розгляду по даній справі, відповідачем [PERSON] до нотаріальної контори оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно подано не було, не передані ці документи також і позивачці для забезпечення можливості оформити право на спадщину на належну їй частину спадкового майна. Не надала відповідач вказані документи також і на огляд суду, незважаючи на покладення судом на неї відповідного обов'язку. Встановлені судом обставини та аналіз зібраних по справі доказів в їх сукупності, на переконання суду, свідчить про існування у [PERSON] об'єктивних перешкод у позасудовому оформленні права на спадщину після смерті батька [PERSON] та дядька [PERSON] А тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та наявність підстав для визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо права позивачки на частину спадкового майна, суд враховує той факт, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], набуто спадкодавцем [PERSON] на підставі Договору міни від 26.03.1998 року, укладеного за [PERSON] та зареєстрованого на Полтавській Універсальній аграрно-промисловій біржі. Як пояснила в судовому засіданні представник третьої особи Другої Полтавської державної нотаріальної контори, навіть за умови надання їй оригіналів правовстановлюючих документів на вищезазначене нерухоме майно, вона позбавлена була б підстав для оформлення права на спадщину на квартиру, зважаючи на те, що договори з приводу відчуження нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню. Як встановлено в ст. 227 ЦК України (1963 року, чинного на час укладення Договору міни від 26.03.1998 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. В ст. 242 ЦК України (1963 року) встановлено, що до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Разом з тим, згідно статті 15 Закону України "Про товарну біржу" угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, не виклкиає сумніву той факт, що Договір міни від 26.03.1998 року був укладений сторонами з дотриманням вимог чинного законодавства, чинного на час його вчинення. Про обгрунтвоаність вказаних тверджень свідчить, зокрема, той факт, що право власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS], було зареєстроване ним безперешкодно в ПП ПБТІ "Інвентаризатор", що підтверджується Реєстраційним написом на договорі та повідомленням ПП ПБТІ "Інвентаризатор" № 3174 від 21.04.2015 року. Як встановлено в ст. 328 ЦК України (2003 року), право власності набувається на підставах, що не заборонені заокном, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 334 ЦК України (2003 року) визначено, що право влвасності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи викладене, беручи до уваги то факт, що відсутність нотаріального посвідчення договору міни від 26.03.1998 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого на Полтавській Універсальній аграрно-промисловій біржі, створює перешкоди у реалізації позивачем її права на оформлення права власності на частину квартири в порядку спадкування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання дійсним договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], та 1/3 частину земельної ділянки площею 0,2 га, розташованої в с. Василівка Полтавського району Полтавської області як за спадкоємицею батька [PERSON], а також на 1/2 частину на квартири [ADDRESS] та 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], як за спадкоємицею дядька [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved