Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1579936 від 01.12.2019 р, укладеним з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту в розмірі 7000 грн, відповідно до якого строк кредитування 30 днів, процентна ставка - 657% річних. В обгрунтування позову ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" вказує на те, що 11.03.2020 р між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 23042020, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 1579936 від 01.12.2019 р, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] . Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконує, заборгованість не сплачує, позивач просить стягнути з відповідача 25172 грн, з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 37800 грн. - сума заборгованості за відсотками; 14392 грн. - сума заборгованості за пенею, а та сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причину своєї неявки. Дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що 01 грудня 2019 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] було укладено Договір № 1579936 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. Згідно паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем [PERSON] електронним підписом 01.12.2019, відповідач отримав споживчий кредит в розмірі 7000 грн, строк кредитування 30 днів; знижена процентна ставка 0,01% від суми позики за кожен день користування позикою (3,65% річних) у межах строку надання позики, зазначеного в п.1.2 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,80 % від суми позики за кожен день користування позикою (657% річних). 23.04.2020 р між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №23042020, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 1579936 від 01.12.2019 р, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] . Згідно з п. 1.1. Договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту. Згідно з п. 1.2. Договору факторингу сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників від 23.04.2020 до Договору факторингу № 23042020 від 23.04.2020, ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 25172 грн, з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 37800 грн. - сума заборгованості за відсотками; 14392 грн. - сума заборгованості за пенею. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора вони були б перераховані на рахунок позивача за умовами договору факторингу. Однак, станом на дату подання позову до суду борг відповідачем не погашений. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23.04.2020 р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій . 25 березня 2020 року за вихідним номером 3963791, 3963791 були направлені повідомлення від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та від ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1579936 від 01.12.2019 р. Cтаттею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України) Згідно ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Враховуючи положення частини першої ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. У відповідності до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Після відступлення прав вимоги жодних додаткових нарахувань на суму заборгованості по кредиту не здійснювалось. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки розмір заборгованості відповідача перед позивачем підтверджений належними та допустимими доказами. На підставі ст. ст. 2,4,5,12,13,76-82,89,141, 259, 263-265,280,282 ЦПК України, суд

Outcome: approved