Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду 07 липня 2014 року з вищевказаним позовом, в провадження судді переданий 08 липня 2014 року, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, який був укладений 15 серпня 1998 року. Від даного шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем і перебувають на її утриманні. На даний час сторони проживають окремо і відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньок не надає. Він є працездатний, грошових стягнень з нього не проводиться, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) на користь позивача. У судове засідання позивач не з»явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідач в судове засідання надав суду письмовий відзив, в якому зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання спільних з позивачем дітей та прохав слухати цивільну справу за його відсутності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з»ясовано, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, який укладено 15 серпня 1998 року Близнюківським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 33, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про шлюб (а.с.10). В даному шлюбі в них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать ксерокопії свідоцтва про народження (а.с.№ 15-16), в яких в графі батько зазначено: [PERSON], а в графі мати: [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач не надає постійної матеріальної допомоги позивачу на утримання їх спільних дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: " Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення". В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: "Держави-учасники зобов"язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов"язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи". Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею №11 цього ж Закону вказано, що "Сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини." Згідно статті №12 цього закону вказано, що " Виховання в сім"ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці". Судом було з»ясовано матеріальне становище сторін, де встановлено, що відповідач працює. Позивач також працює вихователем в Лозівському ДНЗ № 5, але її доходу не вистачає для повноцінного забезпечення дітей.

Outcome: approved