Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що 03.11.2014 року помер його батько [PERSON], 01.06.2015 року померла його мати [PERSON] які за життя мали у власності земельні ділянки СМ № 104550 площею 2,3871га кадастровий номер 5925387300:01:001:0159 та земельна ділянка серії СМ № 104560 площею 2,7061 га кадастровий номер 5925387300:01:001:0149 для ведення товарного сількогосподарського виробництва на території Чапліївської сільської ради Шосткинського району. Після смерті батьків позивач зазначає, що він є спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України. 3 листопада звернувсь до відповідача з пропозицією розірвати договір аренди, оскільки він як новий власник земельних ділянок має право використовувати дані земельні ділянки для своїх цілей. Однак йому було відмовлено тому він звернувся до суду з позовом про розірвання договору аренди, земельних ділянок які були укладені його батьками за їх життя. Позивач в судове засідання не з»явився, однак надав заяву якою просив розглядати справу за його відсутності на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача заперечує проти позову, зазначивши, щодо договір аренди дійсно був укладений з батьками позивача, але вони умови договору не порушують, своєчасно сплачують орендну плату хоча вона є і нижчої ніж у інших орендарів, тому позивач має намір укласти договір оренди з другою фірмою, то вони заперечують проти розірвання договору оренду. Суд заслухавши представника відповідача дослідивши матеріали справи ійшов до наступного. За життя між [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та ТОВ УКраїнсько-голландською агрокомпанією укладено договір оренди земельних ділянок. Згідно п. 1. Договорів від 11.11.2013 року Орендодавці [PERSON] та [PERSON] надали, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,3871га та 2,7061 га. Після смерті [PERSON] та [PERSON] спірні земельні ділянки успадкував [PERSON] про що свідчать Свідоцтва про прийняття спадщини та відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с. 6-10). [PERSON] бажає на власний розсуд володіти та розпоряджатися належними йому земельними ділянками. Так частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно із зазначеною нормою Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Основоположні правові принципи регулювання відносин власності в Україні визначені статтями 13, 41 Конституції і такими принципами є, зокрема, рівність перед законом усіх суб'єктів права власності, конституційна гарантія державного захисту прав усіх суб'єктів права власності, а також і такий важливий принцип, як обов'язкове додержання законності при набутті права власності. Звертаючись до суду з позовом про захист свого порушеного права [PERSON] зазначив, що порушено його право власника зазначаючи, що ніхто не може бути примушений до виконання або невиконання під примусом будь-який дій в тому числі і на викоання умов договру який він не укладав. Свобода договору включає, серед іншого, право сторін змінювати, розривати або продовжувати чинність укладеного ним договору. Отже, якщо [PERSON]Ф, отримав у спадок земельну частку (пай), котра перебуває в оренді, вона виділена на місцевості оформлено право власності на таку земельну ділянку, а також те що позивач бажає самостійно господарювати на такій земельній ділянці продовжувати існуючий договір з орендарем це право, а не обовязок. Закон дозволяє громадянам скористатися таким правом незалежно від волі орендаря. Позивач завчасно в листопаді 2016 року повідомив про небажання переукладати існуючий договір оренди, зазначивши, що він як спадкоємець та власник земельної ділянки маєте намір обробляти земельну ділянку самостійно та додав до заяви копії документів, які засвідчують факт прийняття спадщини та правовстановлюючих документів на землю. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Оскільки право власності перейшло до іншої особи, то і виникли підстави для його розірвання або переукладення. Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Закон України " Про оренду землі" відповідно до перезаключення договора оренди земельної частки (пая) предбачає право на переукладення договору аренди і не можуть бути принуждением для власника земельної ділянки. Відповідно до ст. 321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Так судом встановлено, що Позивач в передбаченому порядку не позбавлявся права власності на спірні земельні ділянки а тому має всі права власника майна передбачені діючим законодавством. Оскільки орендодавці, з якими укладено спірні договора, померли і на сьогоднішній день вказаними земельними ділянками володіє інша особа, яка договір аренди з орендодарем не переукладав, а бажає в повному обсязі використати своє право власності і володіння належним йому майном шляхом розірвання з вказаних договорів, то на підставі зазначеного вище суд вважає вимоги позивача законними і такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved