Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] , 13 липня 2020 року звернулась до суду з позовом до Подільської міської ради Одеської області про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Відповідно з [INFO] відкрилась спадщина. Однак у зв`язку з установленим карантином (постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року №211) вона не встигла подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки вона відноситься до категорії осіб, які найбільш вразливі до коронавірусу та яким, було рекомендовано обмежити перебування у місцях скупчення людей, транспорті, що перешкодило їй подати заяву про прийняття спадщини. Вона від спадкового майна не відмовлялась. Вважає, що наведена вище причина пропуску строку прийняття спадщини є поважною. Представник позивача адвокат Колосович В.В. у підготовче засідання не з`явився. Надав заяву в якій позов підтримав, справу просив розглянути у його та позивача відсутність. Представник Подільської міської ради Одеської області Чуприна О.В. в підготовче засідання не з`явилась. Надала заяву в якій просила розглянути справу у відсутності їх представника. Проти задоволення позову не заперечувала. Згідно ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України\~ учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів, справи [INFO] у віці 63 роки помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03 січня 2020 року (а.с. 7). [PERSON] заповіт не складав, тому успадкування спадщини яка відкрилась після його смерті, має здійснюватися за законом. Термін на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після цього спадкодавця збіг 01 липня 2020 року. Судом встановлено, що [PERSON] у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала. Строк для прийняття спадщини позивачем пропущений через те, що відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, постановою Кабінету\~міністрів України\~від 11.03.2020\~року №\~211\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої корона\~вірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року на всій території України впроваджено карантин та обмежено пересування громадян та перебування їх у громадських місцях, обмежена робота державних установ, в тому числі і нотаріальних контор. В подальшому постановою КМУ від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» карантин продовжено до 30 жовтня 2020 року. Відповідно до ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо успадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. В п. 24 Постанови №\~7\~від 30\~травня 2008\~р.\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Стаття 17\~Закону України\~"Про\~виконання рішення\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільханпроти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вказане, в сукупності з тим, що спадщина до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, відповідач не заперечує протии задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.\~263\~ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Питання розподілу судових витрат між сторонами у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Outcome: approved