Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути на користь [PERSON] з Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) суму грошових коштів у розмірі 36 618, 95 грн., що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту та розміром регламентної вимоги, що фактично сплачено, а також стягнути витрати на правову допомогу розмірі 3 000,00 грн., та витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.01.2018 року о 12 год. 10 хв. в м. Києві, на бул. Дружби Народів, в напрямку мосту Патона, керуючи автомобілем марки «8КODА ОСТАVІА», н/з [NUMBER] , гр.. [PERSON] порушив п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN» н/з [NUMBER] та по інерції спровокував зіткнення автомобіля марки «VOLKSWAGEN» н/з [NUMBER] з автомобілем «AUDI Q7» н/з [NUMBER] . 23.01.2018 року МТСБУ було повідомлено про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду. 31.05.2018 року МТСБУ було отримано заяву про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДПТ з відповідними додатками. У Звіті оцінювачем було встановлено вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 51 401, 70 (п`ятдесят одна тисяча чотириста одна) гри. 70 коп. з ПДВ. Однак, МТСБУ виплатило лише 7 092,13 грн., посилаючись на те що, «До калькуляції вартості відновлювального ремонту включено ремонтні роботи, пов`язані з відновленням передньої частини КТЗ, але відсутній зв`язок отримання даних пошкоджень з ДТП, збиток від якої визначається. Також до калькуляції відновлювального ремонту включено фарбування заднього бамперу, але згідно до фото додатків Звіту на КТЗ встановлено облицювання заднього бамперу з структурною поверхнею, яка не підлягає фарбуванню». За таких обставин, МТСБУ провело розрахунок регламентної виплати без врахування ремонту передньої частини КТЗ та фарбування заднього бамперу Сума завданої шкоди визначеної звітом №17/02/18 про оцінку вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу становить 43 711 гри. 08 коп. без ПДВ На даний час МТСБУ здійснено часткову виплату відшкодування шкоди заподіяної внаслідок пошкодження лише задньої частини транспортного засобу «VOLKSWAGEN» н/з [NUMBER] в сумі 7092,13 грн.. Часткове відшкодування шкоди МТСБУ обгрунтовує відсутністю встановлених обставин в постанові Печерського районного суду міста Києва від 06.04.2018 р. дорожньо-транспортної події про транспортний засіб марки «AUDI Q7» н/з [NUMBER] , що знаходився попереду, з яким зіткнувся транспортний засіб «VOLKSWAGEN» н/з [NUMBER] . Тому часткова виплата МТСБУ за відшкодування шкоди заподіяної внаслідок пошкодження лише задньої частини транспортного засобу «VOLKSWAGEN» н/з [NUMBER] в сумі 7092,13 грн., та відмова у виплаті іншої суми відшкодування - є неправомірною, оскільки пошкоджено також і передню частину даного транспортного засобу. 25 березня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 23 квітня 2020 року. В свою чергу на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачем Моторним (транспортним) страховим бюро України копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано 27 квітня 2020 року. В свою чергу на адресу суду від представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Сакалюк Д. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі з підстав викладених у ньому. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2018 року у справі № 757/4956/18-п. водія [PERSON] . [INFO] , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до змісту даної постанови 18.01.2018 року о 12 год. 10 хв. в м. Києві, на бул. Дружби Народів, в напрямку мосту Патона, керуючи автомобілем марки «8КODА ОСТАVІА», н/з [NUMBER] , гр.. [PERSON] порушив п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN» н/з [NUMBER] .(водій [PERSON] ) Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили. Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. (ст. 6 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Відповідно до ст. 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як встановлено ст. 33 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Оскільки цивільно правова відповідальність власника транспортного засобу «8КODА ОСТАVІА», н/з [NUMBER] на момент вчинення ДТП не була застрахована, 31 травня 2018 року, представник позивача звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 18 січня 2018 року з вини водія транспортного засобу «8КODА ОСТАVІА», н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 35 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно ст. 34 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції Закону, який був чинний на момент настання страхового випадку) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило Розрахунок розміру регламентної виплати, яка належить власнику колісного транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» н/з [NUMBER] , відповідно до якого розмір регламентної виплати становить 7 092,13 грн., яка в свою чергу була виплачена потерпілій особі, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Звертаючись з даним позовом, сторона позивача посилається на те, що МТСБУ здійснено часткову виплату відшкодування шкоди заподіяної внаслідок пошкодження лише задньої частини транспортного засобу «VOLKSWAGEN» н/з [NUMBER] в сумі 7092,13 грн.. Часткове відшкодування шкоди МТСБУ обгрунтовує відсутністю встановлених обставин в постанові Печерського районного суду міста Києва від 06.04.2018 р. дорожньо-транспортної події про транспортний засіб марки «AUDI Q7» н/з [NUMBER] , що знаходився попереду, з яким зіткнувся транспортний засіб «VOLKSWAGEN» н/з [NUMBER] В свою чергу, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що в результаті ДТП, яка мала місце 18 січня 2018 року, з вини водія транспортного засобу «8КODА ОСТАVІА», н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , було пошкоджено передню частину транспортного засобу «VOLKSWAGEN» н/з [NUMBER] . Крім того, Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2018 року у справі № 757/4956/18-п, не встановлено третього учасника ДТП, яка мала місце 18 січня 2018 року, Таким чином, суд не вбачає підстав про стягнення на користь [PERSON] з Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) суми грошових коштів у розмірі 36 618, 95 грн., що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту та розміром регламентної вимоги, що фактично сплачено. Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що під час розгляду справи за даним позовом позивач не надав доказів, які б підтверджували укладення з адвокатом договору про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта та вести від його імені справи в судах усіх інстанцій, не надано повний та почасовий розрахунок витрат понесених позивачем за виконання правничої допомоги, а також не надано квитанцію про сплату позивачем витрат на правничу допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн. Відповідно частин 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення грошових коштів. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат не здійснюється.. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed