Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

16.09.2014 року Позивач звернувся до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги просив стягнути з Відповідача суму вкладу в розмірі 200000,00 грн. за Договором №2630/49/187605 від 03.06.2014 року та суму відсотків в розмірі 7019,17 грн., відсотки в розмірі 7461,24 грн.за цим же Договором, суму відсотків в розмірі 9120,00 грн. за Договором №2630/08/164038 від 03.03.2014 року, індекс інфляції в розмірі 4495,51 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Позивач зазначає, 03.03.2014 року між ним та Відповідачем було укладено договір банківського вкладу №2630/08/164038, відповідно до умов якого він вніс на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти в сумі 400000,00 грн. строком на 92 дні, а банк зобов'язався по закінченню вказаного строку на вимогу позивача повернути вказану суму вкладу та сплатити проценти за його користуванням у розмірі 23,85% річних. Після спливу строку вказаного договору Позивач 03.06.2014 звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив повернути вклад та сплатити нараховані відсотки. Однак Відповідач в порушення умов договору вимогу Позивача не виконав, мотивуючи свою відмову відсутністю готівкових коштів. З метою врегулювання спору між Позивачем та Відповідачем 03.06.2014 року було укладено договір акційного строкового банківського вкладу №2630/49/187605, відповідно до умов якого Відповідачем відкрито Позивачу депозитний рахунок [NUMBER], на який зараховано суму банківського вкладу за договором від 03.03.2014 року №2630/08/164038 в сумі 200000,00 грн., зі строком користування вкладом 61 день та сплатою відсотків 21,00% річних. 05.08.2014 Позивач звернувся до Відповідача з письмовою заявою про виплату йому внесених на депозит грошових коштів та нарахованих відсотків. 14.08.2014 року Позивач звернувся до Голови Правління банку з заявою про повернення йому внесених на депозит грошових коштів та нарахованих відсотків. Однак, Відповідачем в порушення умови договорів від 03.03.2014 року №2630/08/164038 та від 03.06.2014 року №2630/49/187605 обов'язки щодо повернення банківського вкладу та сплати належних відсотків належним чином не виконані. Крім того, Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. мотивуючи свої вимоги тим, що Позивач переживав значні психологічні та моральні страждання через неповернення Банком сплачених в рахунок внесення на депозитний рахунок коштів. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.03.2014 року між [PERSON] та ПАТ "Міський комерційний банк" було укладено договір строкового банківського вкладу №2630/08/164038, відповідно до умов якого позивач вніс на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти в сумі 400000,00 грн. строком на 92 дні, а банк зобов'язався по закінченню вказаного строку на вимогу позивача повернути вказану суму вкладу та сплатити проценти за його користуванням у розмірі 23,85% річних (а.с.3-5). 03.06.2014 року між [PERSON] та ПАТ "Міський комерційний банк" було укладено договір акційного строкового банківського вкладу №2630/49/187605, відповідно до умов якого Відповідачем відкрито Позивачу депозитний рахунок [NUMBER], на який зараховано суму банківського вкладу за договором від 03.03.2014 року №2630/08/164038 в сумі 200000,00 грн., зі строком користування вкладом 61 день та сплатою відсотків 21,00% річних (а.с.6-8). Відповідно до п.4.3.2. Банк зобов'язується на вимогу Вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на умовах та в строки, що встановлені цим Договором. Згідно з ч.2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно з ч.1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.5 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. За умовами пункту 1.1 частини 2 Договору №2630/49/187605 від 03.06.2014 року, Банк приймає від Вкладника грошові кошти на строк з 03 червня 2014 року по 03 серпня 2014 року. Судом встановлено, що 05.08.2014 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про повернення грошових коштів по депозитному вкладу разом із нарахованими відсотками (а.с.14). 14.08.2014 року Позивач звернувся до Голови Правління банку з заявою про повернення йому внесених на депозит грошових коштів та нарахованих відсотків (а.с.15). Судом також встановлено, що Відповідач свої зобов'язання за вказаними вище Договором в повному обсязі не виконав. Суд вважає, що в даному випадку Відповідач допустив неналежне виконання взятих зобов'язань перед Позивачем, оскільки банк був зобов'язаний повернути Позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів - 03 серпня 2014 року в повному обсязі. Позивачем було надано до суду розрахунок станом на 29.09.2014 р., відповідно до якого останній просить стягнути з Відповідача суму вкладу в розмірі 200000,00 грн. за Договором №2630/49/187605 від 03.06.2014 року, суму відсотків в розмірі 9120,00 грн. за Договором №2630/08/164038 від 03.03.2014 року, суму відсотків в розмірі 7019,17 грн. за Договором №2630/49/187605 від 03.06.2014 року, відсотки в розмірі 7461,24 грн. за Договором №2630/49/187605 від 03.06.2014 року, індекс інфляції в розмірі 4495,51 грн. (а.с.36-37). Разом з цим, суд не погоджується з даним розрахунком позивача в частині стягнення з Відповідача суми відсотків в розмірі 7461,24 грн. за Договором №2630/49/187605 від 03.06.2014 року, оскільки відсотки по банківським вкладам за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладникам можуть бути нараховані лише на суму банківського вкладу, а тому суд виходить з наступного розрахунку: 200000,00 грн. * 21 : 100 : 365 * 60 = 6904,10 грн. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню сума вкладу в розмірі 200000,00 грн. за Договором №2630/49/187605 від 03.06.2014 року, суму відсотків в розмірі 9120,00 грн. за Договором №2630/08/164038 від 03.03.2014 року, суму відсотків в розмірі 13923,27 грн. за Договором №2630/49/187605 від 03.06.2014 року, індекс інфляції в розмірі 4495,51 грн. за період з квітня 2014 року по вересень 2014 року. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України при розгляді справи № 6-39цс13, що в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПУ України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, в якому зазначено, що Банк зобов'язаний повернути вкладникам депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору, а у зв'язку з порушенням своїх зобов'язань, з Банка має бути стягнуто проценти по банківським вкладам за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладникам, а також 3% річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України. Що стосуються вимоги Позивача про відшкодування йому завданої Відповідачем моральної шкоди, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно положень п. 5. Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В силу положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження, того, що діями Відповідача, які полягали у неповерненні вкладу Позивачу, завдано моральної шкоди, суду не надано. Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи те, що договором між сторонами та законодавством, що регулює дані правовідносини не встановлено відповідальності за порушення зобов'язань по відшкодуванню моральної шкоди, суд вважає заявлені вимоги в цій частині необґрунтовані. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 88 ЦПК України з Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2275,38 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial