Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив у судовому засіданні, до [PERSON], яка діє також в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], треті особи : П'ята Харківська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла його матір [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями за заповітом, складеним [PERSON] 13 березня 2013 року, є позивач та його рідна сестра [PERSON]. [PERSON] фактично прийняв спадщину, так як на день смерті спадкодавця був зареєстрованим та проживав у [ADDRESS], де проживає і по теперішній час. Окрім того, позивач у березні 2013 року звернувся до П"ятої Харківські державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Після спливу шести місячного строку після смерті спадкодавця [PERSON], також звертався у вересні, жовтні 2013 року до П"ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, однак йому було відмовлено в видачі свідоцтва за відсутності у спадкоємця [PERSON] необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, які йому не надає інший спадкоємець за заповітом [PERSON]. Позивач зазначає, що відповідачка по справі [PERSON] заволоділа незаконним чином документами його матері на спадковий будинок, а коли [PERSON] звернувся до неї з проханням повернути документи у зв'язку з необхідністю їх подання до нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину, вона йому відмовила, постійно прохала позивача перенести час оформлення документів на спадщину, посилаючись на різні причини. Враховуючи те , що відповідачка не надає позивачеві оригінали правовстановлююучих документів на спірний будинок, оригінал свідоцтва про смерть спадкодавця, оригінал заповіту, оригінал договору купівлі продажу будинку , оригінал технічного паспорту, оригінал домової книги, які він повинен надати нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину, чим порушує його права, [PERSON] вимушений звернутись до суду з вказаним позовом та просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на 1/2 частину будинку [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, неодноразово подавала до суду заяви про відкладення розгляду справи (а.с.46, 59), після чого неодноразово судом відповідно до ч. З ст. 74 ЦПК України повідомлялася про час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача [PERSON], яка дії також в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], виходячи з вимог ч. 5 ст. 74, ст. 224 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник третьої особи П`ятої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача, представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріли справи , приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], зареєстрованим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №3859 (а.с.8) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку[ADDRESS]. 13 березня 2013 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотариусом Харківського міського нотаріально округу [PERSON] за реєстровим номером 130, відповідно якому заповіла позивачеві 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], ? частину вказаного нерухомого майна заповіла відповідачеві [PERSON] та її неповнолітній доньки [PERSON] та [PERSON] по 1/8 частини будинку. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами ( а.с.9, 77, 78). [PERSON] [INFO], на день смерті спадкодавця [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], де зареєстрований та проживає по теперішній час, що підтверджується записом у будинковій книзі (а.с.18-20) та оглянутим у судовому засіданні паспортом громадянина України [PERSON] Таким чином , позивач прийняв спадщину після померлої [PERSON] Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування може здійснюватися за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті та, відповідно до ч. 3 цієї ж статті, право на спадкування виникає в момент відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно ч. 1 ст. 1298 Цивільного кодексу України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Відповідно до ч. 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 25.07.2014 року позивач [PERSON] звернувся до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], однак йому було запропоновано звернутися до суду для вирішення цього питання по суті у зв'язку з відсутністю у нього документів ,необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину , які йому не надає інший спадкоємець за заповітом [PERSON]( а.с.7). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, виданого 19 червня 2012 року Харківським міським бюро технічної інвентаризації, [PERSON] була єдиним власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування": якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів", рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та наявність правових підстав для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 13 березня 2013 року за реєстровим № 130, на 1/2 частину будинку [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO].

Outcome: approved