Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

14 березня 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 06 березня 2013 року у виконавчому комітеті Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 13 червня 2016 року сімейні стосунки припинили за різності характерів. Вважає, що примирення та подальше подружнє життя неможливо, а тому просив суд шлюб розірвати та змінити їй шлюбне прізвище на дошлюбне "Дзись". У судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, на примирення не згодна (вх.1932/17-вх. від 29.03.2017 року). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Судом ухвалено про слухання справи у відсутність відповідача у порядку заочного розгляду на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересах одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 березня 2013 року у виконавчому комітеті Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ФП №083187, виданого 06 березня 2013 року (а.с.4). Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини, виданого виконавчим комітетом Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області 06 травня 2013 року, актовий запис №6 (а.с.6). З 13 березня 2016 року подружжя припинило сімейні стосунки за різності характерів, на ґрунті чого постійно виникали сварки та непорозуміння у сім"ї. На теперішній час сторони проживають окремо. Позивачка разом з сином мешкають в с.Тамарине Снігурівського району Миколаївської області по вул.Центральній, 44, про що свідчить довідка про склад сім"ї, видана виконавчим комітетом Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5), а відповідач проживає в [INFO]. Між сторонами склалися неприязні стосунки, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. За такого, суд вважає що сім'я розпалася остаточно, а тому заява позивачки ґрунтується на законі і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.113 СК України суд змінює позивачці шлюбне прізвище на дошлюбне "Дзись". Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд стягує з відповідача понесені позивачкою судові витрати у розмірі 640грн.

Outcome: approved