Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Орган опіки та піклування Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області звернувся до суду в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 18.05.2021 службою у справах дітей Вікнянської сільської ради проведено профілактичний рейд «Діти вулиці» на території Вікнянської територіальної громади. При перевірці сім`ї [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] у якій виховується троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та які перебувають на обліку як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах виявлено, що діти були голодні, одягнені не за сезоном, рівень гігієни низький, мати вдома не було. Зі слів дітей, мати не було вдома вже протягом кількох днів. За вказаним фактом комісією на місці в присутності поліції було складено акт оцінки рівня безпеки дітей. Рішенням виконкому Вікнянської сільської ради №4/6 від 18.05.2021 малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вилучено з середовища, що загрожує їх життю та здоров`ю. Наказом служби у справах дітей Вікнянської сільської ради від 18.05.2021 №3 «Про тимчасове влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування» малолітню [PERSON] тимчасово влаштовано в сім`ю бабусі [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] поміщено в центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної ДА. Посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] свідомо ухилилася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до трьох своїх дітей, позивач просив суд відібрати дітей без позбавлення батьківських прав, передавши їх органу опіки та піклування Вікнянської сільської ради для подальшого влаштування та стягнути із відповідачки на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1255 грн, [PERSON] в розмірі 1255 грн та [PERSON] в розмірі 1006,6 грн щомісячно і до досягнення дітьми повноліття на рахунок, відкритий в Державному банку України. В судовому засіданні представниця позивача підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не вказала, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву до суду від неї не надходило. Про розгляд справи повідомлялася належним чином - судовими повістками, про що в справі свідчить її підпис в поштовому повідомленні. Представниця позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представниці позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази суд приходить до до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Пленум Верховного Суду України в п. п.15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повнолітня і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про розвиток дитини, хоча мають реальну можливість для цього. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Приписами ч. ч. 1,2 ст. 170 СК України встановлено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Підставами для відібрання дітей є: 1) ухилення від обов`язків по вихованню дитини; 2) жорстоке поводження із дитиною; 3) хронічний алкоголізм або наркоманія; 4) експлуатація дитини, примушування її до жебракування та бродяжництва; 5) інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я та морального виховання. Характер небезпеки, її місця в житті дитини визначається в кожному випадку окремо. Для відібрання дитини необхідно встановити факт існування небезпеки. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків (частина 2 статті 170 СК). Механізм негайного відібрання дітей у батьків визначений п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 №866. Правовий сенс відібрання дитини за ст. 170 СК України полягає в екстреності прийняття рішення на захист дитини, коли зволікання може призвести до негативних наслідків для дитини, пов`язаних з небезпекою для її життя здоров`я і морального стану. Отже, відібрання дитини за рішенням органу опіки та піклування чи прокурора - це тимчасовий засіб захисту прав дитини. Триваючим засобом захисту прав дитини є рішення суду. При цьому позитивне вирішення позову про відібрання дитини у виняткових випадках, встановлених у ч.2 ст.170 СК України - це по суті не відібрання дитини, адже дитина вже відібрана, а лише судове підтвердження його законності та обґрунтованості. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] являється матір`ю трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4-6). Згідно із відомостями служби у справах дітей Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області [PERSON] разом із дітьми проживала в [ADDRESS] . У зв`язку із проведенням службою у справах дітей Вікнянської сільської ради профілактичного рейду «Діти вулиці» на території Вікнянської територіальної громади, в ході якого 18.05.2021 відвідано сім`ю [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , виявлено, що троє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишені вдома без належного материнського догляду, діти голодні, одягнені не по сезону, в будинку рівень гігієни низький, що підтверджується актами оцінки рівня безпеки дитини (а.с.11-18). Зазначені обставини також підтверджуються показаннями свідків. Зокрема, свідок [PERSON] - староста с.Товтри, суду показав, що [PERSON] проживає в селі разом із своїм співмешканцем [PERSON] . Від спільного проживання останні мають дитину [PERSON] , [INFO] . Крім того в [PERSON] на утриманні є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] зловживає спиртними напитками, то він вживав заходів щодо її виховання. Крім того свідок зазначив, що він був членом комісії при здійсненні відбирання дітей із будинку, де проживала [PERSON] разом із своїм співмешканцем [PERSON] . На час перевірки мати вдома не було, зі слів дітей та співмешканця [PERSON] , [PERSON] вдома немає уже протягом декількох днів, батьківського нагляду за дітьми не здійснює. Діти були не доглянуті, голодні та самі просили, щоб їх відправили до інтернату. Свідок [PERSON] - директор Товтрівської ЗСО І-ІІІ ступенів Вікнянської ОТГ. [PERSON] знала, оскільки вона зверталась до неї із заявами про влаштування дітей до школи. Діти- [PERSON] , який навчається в 4 класі, а [PERSON] у 3 класі. ходили до школи одягненими, доглянутими, але не могли займатись дистанційно під час карантину. Ій відомо, що 18.05.2021 було здійснено рейд-перевірку обстеження неблагополучних сімей. В ході якої виявлено, що при обстеженні будинку, в якому проживала [PERSON] разом із дітьми та співмешканцем [PERSON] , мати вдома не було, діти були не доглянуті, голодні. [PERSON] перебував в стані алкогольного сп`яніння. Умови в яких перебували діти були небезпечними для подальшого їх проживання та перебування, а тому [PERSON] та [PERSON] було вилучено, а [PERSON] тимчасово залишено проживати із бабусею [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Вікнянської сільської ради №4/6 від 18.05.2021 про негайне відібрання дітей вирішено: відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я малолітніх дітей (а.с.46) . 19.05.2021 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] направлені для соціально- психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької облдержадміністрації. Вказане вбачається із направлень №6,7 від 19.05.2021 (а.с.45) . Крім цього, відповідно до наказу №3 від 18.05.2021 Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області [PERSON] , [INFO] влаштовано у сім`ю [PERSON] , жительки [ADDRESS] (а.с.19). Із акту обстеження умов проживання від 18.05.2021 вбачається, що проведено обстеження умов проживання [PERSON] , жительки [ADDRESS] в сім`ю якої тимчасово влаштовано малолітню [PERSON] , [INFO] . В помешканні для виховання та розвитку дитини створені такі умови: дитина має власний одяг, забезпечена засобами гігієни, продуктами харчування, оскільки дитина на штучному вигодовуванні). Дитина має власні іграшки по віку. [PERSON] , яка являється бабусею малолітньої [PERSON] слідкує за станом здоров`я дитини (а.с.10). Згідно характеристики Товтрівської ЗЗСО І-ІІІ ступенів Вікнянської ОТГ, [PERSON] навчається у 3 класі, має навчальні досягнення початкового та середнього рівня, навчається в повну міру своїх сил, добре фізично розвинений, є дисциплінованим, працелюбним учнем, добре усвідомлює свої обов`язки. Під час навчання в школі проявляє себе скромним, веселим, товариським, самостійним та спостережливим. Правила поведінки завжди свідомо виконує, на уроки не запізнюється, школу без поважних причин не пропускає. Мама не цікавиться успіхами дитини, не реагує на зауваження класного керівника. Немає постійного контролю за успішністю дитини в школі, за виконанням домашнього завдання (а.с.8). Згідно характеристики Товтрівської ЗЗСО І-ІІІ ступенів Вікнянської ОТГ, [PERSON] являється ученицею 2 класу та навчалася у даному закладі вісім місяців. Протягом навчання зарекомендувала себе як учениця із середнім рівнем навчання. До навчання ставиться байдуже, виявляє схильність до фізичної культури, образотворчого мистецтва. Словникоий запас активний, вміє висловлювати свою думку. У класі підтримує товаристські стосунки із однокласниками, на зауваження реагує болісно. Дотримується правил шкільного розпорядку та норм поведінки частково. Мати частково цікавиться навчанням дитини. Не реагує на зауваження класного керівника. [PERSON] висловлювала свою мрію про те, щоб мати не пила і не курила (а.с.9). Згідно характеристики виданої Вікнянською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] не зареєстрована, але проживає в [ADDRESS] разом із співмешканцем [PERSON] . На даний час не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років. За характером спокійна, працьовита, зловживає алкоголем, не дбає про своїх дітей, залишає їх без нагляду. На неодноразову зауваження щодо неадекватної поведінки не реагує (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Вікнянської сільської ради №5/7 від 09.06.2021 затверджено висновок про доцільність відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а.с.55). Із дослідженого в судовому засіданні висновку органу опіки та піклування Вікнянської сільської ради №3/1 від 08.06.2021 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне в судовому порядку відібрати від матері [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Зазначений висновок складений на підставі того, що [PERSON] систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що полягає в тому, що діти залишаються без батьківського нагляду, голодні, в приміщенні , в якому перебували діти антисанітарія, дітям не створені належні умови для фізичного і морального розвитку (а.с.56-57). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою ВР України 27.02.1991 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Дослідивши всі докази в сукупності суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження виключні обставини, які свідчать про законність та обґрунтованість рішення органу опіки та піклування Вікнянської сільської ради про відібрання дітей від відповідачки, у зв`язку з тим, що остання не належним чином виконує свої батьківські обов`язки та піклується про своїх дітей, її аморальна поведінка та умови проживання створювали загрозу для їх психічного, фізичного здоров`я та морального виховання, що призвело до неможливості залишення дітей у неї . Крім цього у суду відсутні будь-які докази на підтвердження того, що мати після відібрання дітей намагалася створити умови для належного проживання дітей та ліквідувати атмосферу, яка панувала в сім`ї. В судовому засіданні не встановлено, що мати вживає будь-яких дієвих заходів для повернення дітей, намагається виконувати рекомендації соціальних служб для створення сприятливих умов проживання та виховання дітей в умовах любові та сімейного затишку. За таких обставин, виходячи виключно із інтересів дітей, суд вважає за доцільне відібрати у [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. При цьому суд вважає за необхідне у відповідності до ч.1 ст.170 СК України передати дітей Вікнянській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області як органу опіки і піклування для подальшого вирішення питання про влаштування дітей. Як правило, відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом, який має безстроковий характер. Тому суд звертає увагу на те, що відібрання дітей у матері без позбавлення її батьківських прав є превентивною мірою, що дає можливість цій особі усвідомити протиправність своєї поведінки та виправити її. Відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав надає їй можливість усунути причини, через які дітей відібрано. Тому у разі їх усунення мати може звернутися до суду із заявою про повернення їм дітей у відповідності до ч.3 ст.170 СК України. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно приписів ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік»: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; Роз`яснення в абз.4 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи [PERSON] на даний час не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка офіційно не працює, є здоровою особою працездатного віку, спроможною заробляти та утримувати своїх дітей на рівні мінімального гарантованого розміру, інших утриманців не має, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягнення з неї аліментів на утримання дітей на користь навчального закладу, органу опіки та піклування чи осіб, яким остаточно будуть передані діти в наступному розмірі: - з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] по 1309 грн на кожну дитину, а також на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1050 грн щомісячно, починаючи із 25.05.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» не справляється за поданням заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору за подання позову в даній цивільній справі. Враховуючи вищевказане, на підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки, на користь держави слід стягнути судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру в розмірі по 1816 грн. На підставі викладеного, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 164, 170,171 СК України,

Outcome: partial