Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить визнати виконаними в повній мірі обов'язки по договору між ним та відповідачем про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України та звільнити його від сплати коштів затрачених на його навчання. В обґрунтування позову зазначає наступне, 01.09.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Згідно наказу № 412 о/с від 11.10.2013 року його звільнено з посади оперативного уповноваженого карного розшуку Соснівського МВ міліції Червоноградського відділу ГУ УМВСУ України у Л/о за власним бажанням на підставі п. 64 "Ж" Положення "Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" Як зазначає в обґрунтування вимог позивач умови виконання та розірвання договору були предметом розгляду декількох судових справ, зокрема рішенням Сокальського районного суду були задоволені вимоги відповідача до нього про стягнення коштів затрачених на його навчання. Однак вважає, що ним чітко виконані умови договору та на підставі Постанови № 992 від 22.08.1996 року КМУ та Постанови № 964 від 12.07.2006 року КМУ підстави відшкодування коштів затрачених на його навчання відсутні, оому просить позов задовольнити. В судове засідання позивача не з'явився, подав заяву в якій зазначив, що просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судовому засіданні відносно задоволення позову заперечував, посилаючись на письмові заперечення долучені до матеріалів справи. Вислухавши відповідача, дослідивши докази по справі, суд позов приходить до висновку що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. З матеріалів справи вбачається, що договір від 01.09.2008 року був предметом розгляду по справі № 454/538/14-ц Сокальським районним судом Львівської області. За наслідками розгляду даної справи було прийнято рішення від 08.10.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь Львівського державного університету внутрішніх справ 14232,84 грн. витрати, пов'язані з навчанням. Вищезазначене рішення мотивоване тим, що: "з договору від 01.09.2008 р. вбачається, що Львівський державний університет внутрішніх справ зобов'язується здійснити підготовку відповідача, згідно з навчальними планами, програмами та вимогами освітньо кваліфікаційних рівнів. Пунктом 2.3.6 даного договору передбачено обов'язок відповідача відшкодувати витрати, пов'язані з утриманням у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі. Згідно витягу з наказу №412 о/с від 11.10.2013р., лейтенанта міліції [PERSON] звільнено з посади оперативно уповноваженого карного розшуку Соснівського міського відділення міліції Червоноградського міського відділу ГУМВС України у Львівській області управління за власним бажанням на підставі п.64«ж» Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України». З розрахунку від 30.01.2014р. вбачається, що витрати, пов'язані з навчанням відповідача за період з серпня 2008 року по червень 2012 року становлять 14232,84грн. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1 «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №313 від 01.03.2014р., повернення таких витрат передбачено у випадку відмови особи від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. З наведеного вище вбачається, що відповідача звільнено за його бажанням з органів внутрішніх справ України, до спливу трьохрічного терміну передбаченого договором, що є підставою для повернення понесених позивачем витрат на його утримання та навчання. Враховуючи те, що відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем, в добровільному порядку заборгованості не сплатив, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову". Вказане рішення набрало законної сили на підставі Ухвали апеляційного суду Львівської області від 02.12.2014 року. Крім того судом було встановлено, що договір укладений між сторонами 01.09.2008 року був предметом розгляду також у Львівському окружному адміністративному суді, у даній справі позивач просив суд зобов'язати відповідача припинити з нього стягнення за договором. Постановою суду від 20.06.2017 року у задоволенні позову було відмолено Постанова Львівського окружного адміністративного суду набрала законної сили на підставі ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2017 року. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстави та законність відшкодування позивачем [PERSON] коштів затрачених на його навчання вже були предметом розгляду в інших справах де постановлені рішення, які набрали законної сили та доказуванню не підлягають, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed