Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

29.03.2016 року відкрито провадження у справі. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 26.06.2015 року ПП "ВІТАНТРАНС" відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було видано довіреності на право володіння та користування транспортними засобами вантажним сідельним тягачем марки RENAULT, модель MAGNUM AE 430, 2000 року випуску, обєм двигуна 11900 куб.см, шасі ( кузов, рама) - VF611GTA000103183, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 22.03.2011 року Луцьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Волинській області та напівпричепом борт тент, марки DESOT, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама) - YE730PH38XH200788, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 22.03.2011 року Луцьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Волинській області. Довіреності посвідчені приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] за №№ 1688, 1687 зі строком дії до 30.12.2015 року. По закінченню строку дії довіреності відповідачі не повернули транспортні засоби, продовжують ними користуватися без дозволу власника майна, що може спричинити негативні наслідки для останнього з огляду на уникнення будь-яких звязків. Оскільки добровільно транспортні засоби відповідачі не повертають, з метою захисту свого права порушує питання про витребування з володіння [PERSON], [PERSON], [PERSON] та передачу йому вантажного сідельного тягача та напівпричепу, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 370832, виданого 22.03.2011 року Луцьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Волинській області, серії САЕ 370836, виданого 22.03.2011 року Луцьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Волинській області і ключів від сідельного тягача, а також покласти на відповідачів витрати по сплаті судового збору. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові, та пояснили, що відповідно до довіреності [PERSON] та [PERSON] був переданий автомобіль з напівпричепом та свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів. Довіреність була видана на право експлуатації транспортних засобів кожним з відповідачів окремо. Де на даний час знаходяться належні підприємству транспортні засоби позивачу не відомо. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належними чином, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи суду не подавали. Зі згоди представників позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення представників позивача, дослідив письмові докази, дійшов до наступного висновку. Як вбачається з довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] 26.06.2015 року та зареєстрованої за № 1688, Приватне підприємство "ВІТАНТРАНС" в особі директора [PERSON] уповноважило [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] представляти інтереси ПП "ВІТАНТРАНС" в органах ДАІ УМВС України, страхових компаніях та будь-яких інших установах та організаціях незалежно від форм власності, підпорядкування та галузевої належності по питаннях, які повязані з експлуатацією ( керуванням, ремонтом, проходженням технічного огляду тощо ) належного ПП "ВІТАНТРАНС" на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 370832, виданого 22.03.2011 року Луцьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Волинській області транспортного засобу марки RENAULT, модель MAGNUM AE 430, випуску 2000 року, вантажний сід. тягач, обєм двигуна 11900 куб.см, шасі ( кузов, рама) № VF611GTA000103183, реєстраційний номер [NUMBER] як на території України так і за її межами ( за кордоном), сплачувати передбачені законодавством всі податки та збори, повязані з транспортним засобом. Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам, з правом виїзду за кордон, терміном до тридцятого грудня 2015 року. Відповідно до довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] 26.06.2015 року та зареєстрованої за № 1687, Приватне підприємство "ВІТАНТРАНС" в особі директора [PERSON] уповноважило [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] представляти інтереси ПП "ВІТАНТРАНС" в органах ДАІ УМВС України, страхових компаніях та будь-яких інших установах та організаціях незалежно від форм власності, підпорядкування та галузевої належності по питаннях, які повязані з експлуатацією ( керуванням, ремонтом, проходженням технічного огляду тощо ) належного ПП "ВІТАНТРАНС" на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 370836, виданого 22.03.2011 року Луцьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Волинській області транспортного засобу марки DESOT, випуску 2000 року, напівпричіп борт тент, шасі (кузов, рама) № YE730PH38XH200788, реєстраційний номер [NUMBER] як на території України так і за її межами ( за кордоном), сплачувати передбачені законодавством всі податки та збори, повязані з транспортним засобом. Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам, з правом виїзду за кордон, терміном до тридцятого грудня 2015 року. Згідно з положеннями ч. 1 ст.\~316, ч. 1 ст. 317 ЦК України, \~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 387 ЦК України,\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Разом з тим, відповідачі отримали від позивача майно з волі останнього, який надав їм право користуватися транспортними засобами та вирішувати всі питання, повязані з їх експлуатацією на строк до 30.12.2015 року. При цьому, таке право позивач надав кожному з відповідачів окремо. І лише після закінчення терміну дії довіреності у того з відповідачів, у кого на час закінчення терміну дії довіреності знаходилися транспортні засоби, виник обовязок повернути майно власнику. Виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого в ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб. Які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, оскільки право на володіння транспортними засобами виникло у кожного з відповідачів правомірно, з заявлених позивачем підстав вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed