Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк Україна» в особі філії -Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» матеріальну шкоду в сумі 5367,53 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 16.05.2016 року ним було здійснено оплату рахунку фактури №214127/У04702/2 від 13.05.2016 року до договору 214127-У04702 від 04.05.2016 року в касі №7 ТВБВ №10023/034 АТ «Ощадбанк» (м.Черкаси вул.Смілянська, 2). При здійсненні валютно-обмінної операції ним було передано 13300 доларів США начальнику операційного відділу [PERSON] для обміну та зарахування. Остання, після перерахунку коштів, в його присутності та присутності свідка [PERSON] , забрала грошові кошти у сумі 13300 доларів США та покинула приміщення каси №7, перейшовши до каси №6, після чого він втратив можливість спостерігати за перерахуванням вказаних грошових коштів. Вказує, що через деякий час йому була надана квитанція №69891780 від 16.05.2016 року про обмін належних 11 300 доларів США, однак решту в сумі 2000 доларів США були повернуті не в повному обсязі. Так, [PERSON] повернула йому лише 1800 доларів США та повідомила, що 200 доларів США вона передала як «підроблені» працівникам поліції, котрі з`явилися за викликом працівників банку. На вимогу надати документи на виявлення, оприбуткування чи вилучення вказаних 200 доларів США, позивачу було повідомлено, що того ж дня страшим слідчим СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області [PERSON], котра прибула за викликом у приміщені АТ «Ощадбанк» (м.Черкаси вул.Смілянська,2) при огляді місця події було виявлено та вилученні знайденні у приміщенні банку двох грошових купюр номіналом 100 доларів США, які начебто мали ознаки підроблення, згідно протоколу огляду місця події від 16.05.2016 року. Зазначає, що ніякого відношення до знайдених грошових купюр не має. Також зазначив, що згідно протоколу допиту [PERSON] від 19.08.2016 року остання вказала, що «набирала» довідку про вилучення у нього сумнівних купюр, але нікому не передавала. Вказав, що по даному факту слідчим відділом прокуратури в Черкаській області 12.07.2016 року було порушено кримінальне провадження №42016250000000143 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.365 КК України відносно працівників національної поліції м.Черкаси та працівників АТ «Ощадбанк». Неодноразово постанови про закриття кримінального провадження по даному факту позивачем оскаржувались. Також вказав, що 30.11.2016 року згідно постанови про закриття кримінального провадження від 31.11.2016 року кримінальне провадження №42016250000000143 закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.365 КК України. Виділено матеріали в окреме кримінальне провадження №42016250000000234 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.190 КК України відносно працівників ПАТ «Державний ощадний банк» та направлено за підсудністю до СВ НП м.Черкаси. Вказане кримінальне провадження розслідуєтеся до теперішнього часу. Валютно-обмінні операції з готівковою іноземною валютою на території України здійснюють уповноважені банки, фінансові установи, національний оператор поштового зв`язку, пункти обміну іноземної валюти згідно із Інструкцією про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.12.2002 року №502. Також валютно-обмінні операції здійснюються відповідно до Інструкції про ведення касових операцій банками України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року №174. Відповідно до третього абзацу п.6 глави І Інструкції про ведення касових операцій банками України (редакція від 30.12.2015 року) робоче місце з приймання готівки має бути обладнане таким чином, щоб клієнт міг спостерігати за розкриттям пачок/мішечків та перерахуванням готівки. Так, згідно п. 4.1., 4.2. глави 4 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками України (редакція від 30.12.2015 року) банк (філія, відділення) у разі виявлення під час приймання, видачі, оброблення готівки сумнівних щодо справжності та платіжності банкнот (монет), у тому числі навмисно пошкоджених з метою вчинення кримінального правопорушення, пошкоджених під час надзвичайного режиму банкнот національної валюти, а також сумнівних щодо справжності банкнот іноземної валюти зобов`язаний вилучити їх з оформленням довідки про вилучення (прийняття) банкнот (монет) для дослідження у трьох примірниках. Банку (філії, відділенню) забороняється видавати клієнтам, а також повертати та тимчасово передавати виявлені в них сумнівні щодо справжності та платіжності банкноти (монети), у тому числі навмисно пошкоджені з метою вчинення кримінального правопорушення, пошкоджені під час надзвичайного режиму банкноти національної валюти, а також сумнівні щодо справжності банкноти іноземної валюти. Банк (філія, відділення) у разі виявлення в однієї фізичної або юридичної особи двох і більше банкнот з ознаками підроблення зобов`язаний негайно засобами телекомунікаційного зв`язку та не пізніше наступного робочого дня письмово, з поданням копії документа про вилучення, повідомити підрозділ Міністерства внутрішніх справ України за місцезнаходженням банку. Прибутковий позабалансовий ордер для зарахування сумнівних щодо справжності та платіжності банкнот (монет), у тому числі навмисно пошкоджених з метою вчинення кримінального правопорушення, пошкоджених під час надзвичайного режиму банкнот національної валюти, а також сумнівних щодо справжності банкнот іноземної валюти оформляється на позабалансовий рахунок на підставі одного примірника довідки про вилучення (прийняття) банкнот (монет) для дослідження або акта про розбіжності. Один примірник прибуткового позабалансового ордера та один примірник довідки про вилучення (прийняття) банкнот (монет) для дослідження або акта про розбіжності формуються в документи для банку. Один примірник прибуткового позабалансового ордера, засвідченого відбитком печатки або штампа банку (філії, відділення), та один примірник довідки про вилучення (прийняття) банкнот (монет) для дослідження видаються клієнту, який пред`явив до банку (філії, відділення) банкноти (монети) для проведення досліджень. Банк (філія, відділення) за бажанням пред`явника може не надавати примірник прибуткового позабалансового ордера. Банк (філія, відділення) один примірник довідки про вилучення (прийняття) банкнот (монет) для дослідження або один примірник акта про розбіжності та в разі потреби заяву пред`явника разом із сумнівними банкнотами (монетами) передає на дослідження. Викладені положення законодавства також підтверджуються роз`ясненнями згідно листа Національного банку України №50-0007/67113 від 17.12.2018 року. Також вищевикладені порушення підтверджені та визнані матеріалами службового розслідування філією - Черкаського обласного управління АТ "Ощадбанк", згідно листа Д-27/11/2-27 від 30.06.2016 року, в якому повідомляється, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за часткове порушення Інструкції "Про ведення касових операцій банками в Україні" згідно Постанови НБУ №892 від 17.12.2015 року, а саме : пункту 4,1 глави 4 розділу IV; пункту 4,2 (частково) глави 4 розділу IV; пункту 4,4 глави 4 розділу IV. Так як, неправомірними діями (бездіяльністю) працівника Публічного акціонерного товариства " Державний ощадний банк України" в особі філії - Черкаського обласного управління АТ "Ощадбанк" [PERSON] йому завдано моральної шкоди, оскільки він змушений протягом трьох років витрачати свій час та прикладати інтелектуальні і фізичні зусилля задля відновлення своїх порушених прав: складати скарги, відвідувати судові засідання, збирати докази та доводити свою правоту відволікаючись від своїх повсякденних справ, тощо, тому суму моральної шкоди він оцінює в 50 000 грн. Так як працівником Публічного акціонерного товариства " Державний ощадний банк України" в особі філії - Черкаського обласного управління АТ "Ощадбанк" [PERSON] , котра виконувала свої трудові обов`язки, було заподіяно шкоду, то відповідно до ст.1172 ЦК України Публічне акціонерне товариства " Державний ощадний банк України" в особі філії - Черкаського обласного управління АТ "Ощадбанк" повинно відшкодувати завдану йому. шкоду Станом на 19 квітня 2019 року Національний банк України встановив офіційний курс гривні до долару США - 2 683,7655 грн. за 100 доларів США. Відповідно сума збитків складає 200 доларів США, що становить еквівалент 5367,53 грн. Вищенаведене свідчить, що було порушено його права, як споживача банківських послуг, а саме працівником банку ПАТ " Державний ощадний банк України", [PERSON] , було порушено вимоги Інструкції про ведення касових операцій банками України, затвердженої Постановою Національного банку України №174 від 01.06.2011 року, що призвело до завданих йому збитків (втрат) у сумі 200 доларів США, що еквівалентно 5367,53 гривень станом на дату подання позову та моральної шкоди у сумі 50 000 гривень. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2019 року головуючого суддю обрано Шипович В.В. Ухвалою суду від 26.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Розпорядженням керівника апарату Дзюман Л.В. від 14.05.19 №80 відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2019 року головуючого суддю обрано Демчика Р.В.. Ухвалою суду від 22 травня 2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання. 12 червня 2019 року від відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшов відзив на позову заяву. З даного відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі з огляду на необґрунтованість позовних вимог, безпідставність та відсутність належних доказів. Зазначає, що позивачем жодними доказами не доводиться вилучення чи отримання АБТ «Ощадбанк» від позивача спірних банкнот. Натомість самим же позивачем підтверджується факт вилучення даних банкнот слідчим Національної поліції та перебування даних банкнот в матеріалах кримінального провадження у якості речових доказів. Що стосується моральної шкоди, то позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди та її розмір. 19 червня 2019 року позивачем подано відповідь на відзив ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк». В даній відповіді, позивач вказує, що начальник операційного відділу філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» грубо порушив та не виконав вимоги інструкції «Про ведення касових операцій в банках України», що призвело до заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Наполягав на їх задоволенні. В судове засідання представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Третя особа в судовому засіданні при вирішенні спору поклалася на думку суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Хірвісаарі проти Фінляндії»)). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» («Суомінен проти Фінляндії») від 1 липня 2003 року, № 37801/97, пункт 36). Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» («Гірвісаарі проти Фінляндії») від 27 вересня 2001 року). Залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням загальної вимоги про справедливість розгляду. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 3 ЦПК України, суд, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1959 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Враховуючи вищевикладене, в процесі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 травня 2016 року позивачем було здійснено оплату рахунку фактури №214127-У04702/2 від 13.05.2016 року до договору 214127-У04702 від 04.05.2016 року в касі №7 ТВБВ №10023/034 АТ «Ощадбанк» за адресою м.Черкаси вул.Смілянська, буд.2. При здійсненні валюто-обмінної операції, з метою оплати рахунку-фактури позивачем було передано 13300.00 доларів США начальнику операційного відділу [PERSON] для обміну та зарахування. Відповідно до квитанції № 69891780 від 16 травня 2016 року здійснено обмін грошових коштів на суму 11300 доларів США. Решту в сумі 1800 доларів США було повернуто позивачу. Як зазначає позивач, начальник операційного відділу банку [PERSON] повернула лише 1800 доларів США, а 200 доларів США передала працівникам поліції, як підроблені. Вказані обставини сторонами не оспорюються. Як вбачається з протоколу огляду місця події від 16.05.2016 року, складеного старшим слідчим Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області [PERSON], в приміщенні банку «Ощадбанк» за адресою м.Черкаси вул.Смілянська, буд.2, на поверхні каси №7 по обслуговуванню міжнародних пластикових карток, операцій з іноземною валютою, наявні дві грошові купюри номіналом сто доларів США, серія номер КВ68047070А В2; КВ98048530А В2. З протоколу допиту свідка [PERSON] від 19.08.2016 року вбачається, що 16.05.2016 року [PERSON] подав іноземну валюту для обміну та повної оплати рахунку. Вона отримала від [PERSON] 13300 доларів США купюрами по 100 доларів, та вручну перерахувала декілька разів, оскільки машинка для перерахунку грошових коштів може пошкодити грошові кошти. Після перерахунку сума наданих коштів зійшлася і їй необхідно було перевірити дані кошти на справжність. Так, як апарат по перевірці коштів був не повністю справний, вона запропонувала [PERSON] пройти на сусідню касу де знаходився більш функціональний пристрій по перевірці коштів. [PERSON] відмовився і сказав що він і так все бачить. Вона перейшла на касу №6 де здійснювала перевірку грошових коштів, а саме доларів США які надав [PERSON] . Під час перевірки вона виявила дві купюри по 100 доларів СІІІА, які були підроблені. Вона повідомила про це [PERSON] , який став сміятися, та відразу повідомила свого керівника [PERSON] , яка і викликала працівників поліції. Із суми грошових коштів, які надав [PERSON] , 11 300 доларів США вона поміняла на гривню та зарахувала на вказаний [PERSON] рахунок, 1800 долларів повернула останньому так як купюри були пошкоджені, а з комісією [PERSON] обмінювати їх не захотів та 200 доларів США передала у віконце і вказані кошти вилучили працівникам поліції. Довідку про вилучення підробних купюр у [PERSON] вона набирала, але нікому не передавала. З протоколу допиту потерпілого [PERSON] від 21.07.2016 року вбачається, що 16.05.2016 року,під час здійснення банківської операції, [PERSON] повідомила його про те, що вона виявила 2 купюри по 100 доларів США фальшиві, а 18 купюр сумнівного походження і пояснила, що фальшиві купюри (200 $) вона повернути не може, а 1800 доларів, які на її думку сумнівного походження, вона може відправити на дослідження і вони будуть зараховані на рахунок лише через 2-3 місяці, а бо ж повернути йому. Він сказав, щоб вона повернула йому 1800 доларів, думаючи, що це дійсно ті купюри, які він надавав у касу. Вказані купюри, (сумнівного походження) він без будь-яких проблем поміняв у іншому банку і о 15 год. 30 хв. у відділені «Ощадбанк» у касі № 5 оплатив рахунок. Коли він виходив із кабінки каси №7 то бачив, як [PERSON] через віконце каси № 7 передала слідчій [PERSON] дві грошові купюри по 100 доларів США, але чиї це кошти йому не відомо. Коли дружина почала вимагати, щоб зняли відбитки пальців, щоб вияснити чиї це купюри, то слідча [PERSON] передала ці купюри експерту, який відразу поклав їх до пакету для речових доказів. Після цього працівники поліції поїхали, а він залишився з дружиною і вимагав документи на підтвердження проплати по рахунку. Весь час [PERSON] забравши грошові кошти у сумі 13300 доларів СІЛА перебувала у касі № 6, а до каси № 7 прийшла лише після приїзду слідчо-оперативної групи та начальника безпеки банку. По завершенню операцій по оплаті рахунку йому надали квитанцію про обмін валюти на суму 11300 доларів США та перерахунок 502 тис. грн. на рахунок для купівлі авто. Після цього він став вимагати від [PERSON] надати йому документи по вилученню в нього 2 купюр по 100 доларів США, на що остання відповіла, що в неї нічого немає і йому необхідно звертатися до поліції. В цей же день він звертався до начальника відділення банку, його заступника з приводу надання йому документів, які підтверджують вилучення грошових коштів, але ніхто йому нічого не дав і гроші не повернув. Так, відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» термін "споживач фінансових послуг" вживається в значеннях, визначених Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Пунктом 7-1 ч.1 ст.1 Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачено, що споживач фінансових послуг - фізична особа, яка отримує або має намір отримати фінансову послугу для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю. Отже, [PERSON] був споживачем фінансових послуг, які надавалися ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк». Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08.07.2016 року зобов`язано посадових осіб прокуратури Черкаської області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі викладених [PERSON] обставин в заяві від 30.06.2016 року за фактом неправомірного вилучення в нього працівниками «Ощадбанк» та працівниками поліції грошових коштів в розмірі 200 доларів США. Листом № 50-007/67113 від 17.12.2018 року Національний банк України повідомив позивача про те, що на час здійснення валютно-обмінної операції 16.05.2016 року діяла Інструкція про ведення касових операцій банками в Україні (Інструкція №174) Відповідно до пункту 4.1 глави 4 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій в Україні №174 від 30.12.2015 року, банк (філія, відділення) у разі виявлення під час приймання, сумнівних щодо справжності та платіжності банкнот, зобов`язаний вилучити їх з оформленням довідки про вилучення (прийняття) банкнот для дослідження у трьох примірниках, один примірник якої видається клієнту. Відповідно до п. 4.2. вказаної Інструкції, банку (філії, відділенню) забороняється видавати клієнтам, а також повертати чи тимчасово передавати виявлені в них сумнівні щодо справжності банкноти іноземної валюти. Банк (філія, відділення) у разі виявлення в однієї фізичної двох або більше банкнот національної та/або іноземної валюти з однаковими ознаками підроблення зобов`язаний негайно засобами телекомунікаційного зв`язку та не пізніше наступного робочого дня письмово, з поданням копії документа про вилучення, повідомити підрозділ Національної поліції України за місцезнаходженням банку. Таким чином, під час приймання у [PERSON] для обміну, зарахування на рахунок доларів США, а також вилучення банкнот з ознаками підроблення, працівники банку мали: забезпечити здійснення зазначених операцій таким чином, щоб [PERSON] міг спостерігати за перерахуванням готівки; оформити квитанцію про здійснення валютно-обмінної операції, один примірник якої видати [PERSON] ; оформити довідку про вилучення (прийняття) банкнот (монет) для дослідження та видати [PERSON] один її примірник; повідомити підрозділ МВС за місцезнаходженням банку про вилучені у [PERSON] дві банкноти номіналом 100 доларів США з ознаками підроблення. Як встановлено, начальник операційного відділу АТ «Ощадбанк» [PERSON] порушила умови Інструкції про ведення касових операцій в Україні. ПАТ «Державний ощадний банк України» листом від 30.06.2016 №Д-27/11/2-27 повідомив позивача про те, що [PERSON] за часткове порушення Інструкції «Про ведення касових операцій банками в Україні» згідно Постанови НБУ №892 від 17.2.2015 року, а саме пункту 4.1. глави 4 розділу IV; пункту 4.2. (частково) глави 4 розділу IV; пункту 4.4. глави 4 розділу IV притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджує наявність її вини. Як випливає з ст.1166 ЦК України, відшкодування шкоди можливе за таких умов: 1.завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи; 2.дії або бездіяльність, якими завдана шкода, є неправомірними; 3.причинний зв`язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; 4.вина особа, яка завдала шкоду. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що права позивача були порушенні працівником банку ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] , як споживача фінансових послуг, а тому вимога про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5367.53 грн. підлягає до задоволення. Станом на 19 квітня 2019 року Національний банк України становив офіційний курс гривні до долару США - 2 683,7655 за 100 доларів США. Відповідно сума збитків складає 200 доларів США, що становить - 5367,53 грн., яка підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., суд приходить до наступного Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Таким чином під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Так, Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27 лютого 2009 р. № 1) надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо надання фінансових послуг. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. З наявних в матеріалах справи документів, позивачем не надано доказів, які б підтверджували його моральні переживання, а також будь-яких доказів щодо порушення нормальних життєвих стосунків, пов`язаних саме з діями відповідача. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача ПАТ «Державний ощадний банк Україна» в особі філії -Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» необхідно стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 740.80 грн. На підставі

Outcome: partial