Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів- задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , уродженець м. Сватово Луганської області, ІПН [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на дитину в розмірі 19 000 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн. 17 квітня 2020 року надійшла заява представника відповідача адвокатки Проніної О.О. про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої просить суд ухвалити у справі додаткове рішення про розподіл судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 8300 грн. В обгрунтування заяви посилається на те, що відповідачем у відзиві було заявлено про стягнення на його користь з позивача витрат на правничу допомогу у розмрі 8300 грн , понесення яких підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами про сплату 1950 грн гонорару 16 січня 2020 року , 09 лютого 2020 року - у розмірі 5850 грн , та 06 квітня 2020 року - 500 грн. гонорару відповідно Договору про надання правової допомоги № 1 від 10.06.2019 року, укладеного з АБ "Ольги Проніної" . Також надано Звіт про надану правову допомогу від 06 квітня 2020 року. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК Україниу разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом вирішено розглянути заяву без повідомлення та виклику сторін у судове засідання. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи,заслухавши думку сторін, суд приходить до такого. Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно п. 2 ч. 3ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 13 березня 2020 року, позов [PERSON] , до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задволено частково. При цьому, як вбачається зі змісту вказаного рішення суду , позивачем заявлено до [PERSON] , вимоги про стягнення неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів на утримання дитини в розмірі 21650 грн за період з вересня 2016 по грудень 2017 року включно за виключенням серпня 2017, нараховану до 31 березня 2018 року включно. В січня 2020 року представником відповідача надано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач не має постійної роботи, на його утриманні перебуває донька [PERSON] , 2018 р.н. та дружина, яка доглядає за маленькою дитиною. На теперішній час заборгованість по аліментах відсутня, він виконує свій обов`язок зі сплати аліментів на доньку [PERSON] сумлінно. Відповідач також заявляє про застосування строків спеціальної позовної давності в один рік. Крім того в зв`язку з заявленням завідомо безпідставного позову просить стягнути на свою користь витрати на надання професійної правничої допомоги у розмір 8450 грн., з яких 1950 грн гонорару сплачено 22.01.2020 року - квитанцію про сплату додано до відзиву. І додатково очікується сума гонорару 6500 грн, виходячи з розрахунку за 5 годин- участь у двох судових засіданнях 2 години, підготовки процесуальних документів. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частини 1 та 2 ст.141 ЦПК України регламентують розподіл судових витрат між сторонами, а саме: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: - у разі задоволення позову на відповідача; - у разі відмови в позові на позивача; - у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, в заяві представник відповідача просить поновити їй строк на подання такої заяви, посилаючись на те, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, а повний текст рішення суду було складено вже під час ведення карантинних заходів на території України, отже отримаати повний текст рішення суду, скласти та подати до суду звіт у встановлені строки не було можливості. Суд, з врахуванням також положень Закону України від 30.03.2020 р. N 3275, вважає зазначені причини пропуску строку такими, що є поважними. Так, відповідач зазначає, що одна година виконання його доручення його представником адвокатом Проніною О.О, становить 1300 грн, проте доказів такого суду не надав - адже копії Договору про надання правової допомоги, укланого між [PERSON] , та його представником АБ "Ольги Проніної" до матеріалів заяви та відзиву не надано. Отже, розмір витрат на правову допомогу відповідача не можна вважати належним чином обгрунтованим. До того ж , стосовно наданого адвокатом Звіту проо надану правову допмогу - зазначено 4 години на складання розрахунку заборгованості по аліментах.Проте судом при розгляді справи встановлено, що доказів на спростування вимог позивача такому відповідачем не надано - "адже наданий ним розрахунок його заборгованості по аліментах та квитанції про сплату аліментів підтверджує, що заборгованість по аліментах ним була погашена лише 18 квітня 2018 року, до цього 28.08.2017 року сплачено 2000 грн та 2000 грн за листопад 2016 року". Вказаний розрахунок не міг бути взятий судом до уваги, до того ж суд прийшов до висновку, що погоджується з розрахунком пені, наведеним представником позивача, який є вірним та повністю відповідає дійсному розміру заборгованості за заявлені періоди, за виключенням листопада 2016 року, на підтвердження сплати аліментів в якому відповідач надав належні докази про сплату, а отже за виключенням 7982,5 грн пені. Також зі змісту судового рішення вбачається, що судом не взято до уваги заперечення , викладені у відзиві, ная кі представник відповідача витартив 3 години часу, оскільки зміст відзиву зводився до того, що позивачем не доведено обставин, що мають значення для справи, штучно утворено судовий процес та позов має однаки завідомо безпідставного. Також суд вважає за необхідне зазначити щодо задоволення позову на 88 відсотків, як то стверджує представник відповідача у своїй заяві, то таке не може слугувати підставою для стягнення з позивача на користь відповідача пропорційно до задоволених вимог витрат на правову допомогу - адже судом зменшено розмір позовних вимог не у зв`язку з їх необгрунтованістю чи недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed