Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

04.04.2016 року позивач ПАТ Комерційний Банк Приватбанк звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення суми заборгованості. Свої вимоги обґрунтував тим, що 31.08.2010 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ "ПриватБанк", ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала кредитну картку "Універсальна". 15.11.2012 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку "Універсальна Gold" відповідно до Тарифів якої [PERSON] отримала кредит в розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29.02.2016 року має заборгованість 57091 грн 45 коп, з яких: 15235 грн 17 коп - заборгованість за кредитом, 36561 грн 45 коп - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2100 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2694 грн 83 коп - штраф (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 31.08.2010 року в розмірі 15000 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності №3734-К-Н-О від 04.09.2015 (а.с.36), який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 44) в судове засідання не зявився, в позовній заяві просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. (а.с.5). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про необхідність явки в судове засідання відповідач повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (згідно копії паспорта відповідача остання зареєстрована за адресою [INFO].(а.с 35). Судова повістка направлена за місцем реєстрації відповідача повернулась з відміткою поштового відділення "за зазначеною адресою не проживає" (а.с. 47). Відповідно до абз. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Ухвалою суду від 27.04.2016 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч.2\~ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм кредитні правовідносини, які регулюються статьями 526, 527, 629, 1054, 1055 Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~статті 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 11 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено,що 31.08.2010 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ "ПриватБанк", ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала кредитну картку "Універсальна". 15.11.2012 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку "Універсальна Gold" відповідно до Тарифів якої [PERSON] отримала кредит в розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно зі змістом заяви клієнта від 31.08.2010 та Умов і правил надання банківських послуг кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити(зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника,щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з Умовами та правилами надання банківських послуг" затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами банку", складають між ним та банком договір, що підтверджується відповідним підписом в анкеті-заяві ( а.с.8-10). Відповідно до ст. 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою". Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 2.1.1.7.6 передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів за допомогою одного з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Частиною 1\~статті 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частин 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до частини 1\~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг- позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту,а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 1.1.3.2.2 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту( у тому числі простроченого кредиту-Овердрафтту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. З 29.04.2014 відповідач [PERSON] припинив сплату коштів із погашення кредиту. Згідно довідки-розрахунку, наданої позивачем, загальна сума заборгованості станом на 29.02.2016 складає 57091 грн 45 коп, з яких: 15235 грн 17 коп заборгованість за кредитом; 36561 грн 45 коп заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2100 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500грн штраф (фіксована частина); 2694 грн 83 коп штраф (процентна складова). (а.с.5-7). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконував в повному обсязі своїх зобов'язаннь за договором, в результаті чого утворилась заборгованість в зазначеному вище розмірі і яку відповідач в добровільному порядку не сплачує. Виходячи з наведеного, в сукупності встановлених у справі обставин суд вважає, що позивачем доведений факт укладання кредитного договору між позивачем та відповідачем та факт не виконання відповідачем в повному обсязі своїх зобов'язань за договором, а тому з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 15235 грн 17 коп та заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 36561 грн 45 коп. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені та штрафів суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» із змінами та доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року №189-VIII, від 2 березня 2015 року №222-VIII, де зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 вказаного Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р визначений та затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. У пункті 17 цього додатку вказане місто Лиман (Краснолиманська міська рада). З копії паспорта відповідача [PERSON] вбачається, що вона з 2010 року зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 35), тому суд застосовує вимогу наведеного вище Закону. З розрахунку пені та комісії за прострочення сплати процентів видно, що період її нарахування визначений щомісячно з 01.06.2014 року по 29.02.2016 в розмірі 2100 грн і саме ця сума не підлягає стягненню з відповідача [PERSON], відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (а.с.6-7). Звертаючись в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач посилався на те, що відповідач, крім пені та комісії встановлених договором, має сплатити за порушення грошового зобов'язання суму штрафів, яка складається з штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 гривень та штрафу (процентна складова) у розмірі 2694 грн 83 коп., з чим суд погодитися не може і вважає, що в цій частині позовних вимог треба відмовити, відповідно до вимог вищевказаного Закону. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає наступне. Згідно із\~ст. 79 ЦПК України\~судовий збір включено до складу судових витрат. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлена вимога про стягенення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 57091 грн 45 коп. Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги частково на суму 51736 грн 62 коп, що складає 91% від заявлених вимог (51795 грн 62 коп / (57091 грн 45 коп/100%) = 91%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судовго збору у розмірі 1253 грн 98 коп пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1378,00 грн/100%* 91% =1253 грн 98 коп)

Outcome: partial