Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

12 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 8418 грн. 77 коп. та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. В позовній заяві зазначав, що 20 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", яке змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", в особі керуючого філією - Корабельне відділення №8310 Пипкіної Л.С. та відповідачем був укладений кредитний договір №372, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 20000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21% на рік строком на 36 місяців. Кредит надавався на споживчі цілі. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитного договору та графіком погашення кредиту під розпис. Посилаючись на те, що відповідач не виконує умови договору, хоча рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26.01.2012 року з позичальника [PERSON] стягнуто на користь банку заборгованість станом на 07 грудня 2011 року у розмірі 30621 грн. 04 коп. Втім, після набрання рішенням законної сили відповідачем заборгованість погашена не була, в зв'язку з чим відповідно до вимог кредитного договору була нарахована пеня на прострочену заборгованість по основному боргу та процентам за період з 08 грудня 2011 року по 02 грудня 2013 року в розмірі 8418 грн. 77 коп. В зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, у надісланій суду заяві просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надіслав, у зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 20 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі керуючого Корабельним відділенням Ощадбанку Пипкіної Л.С. та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 20000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21% на рік строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 19 грудня 2010 року на споживчі цілі. Кредит надавався на умовах: укладення в забезпечення виконання зобов?язань за цим договором договорів поруки з [PERSON] та [PERSON]; здійснення позичальником страхування фінансового ризику за вланий рахунок на користь банку шляхом укладення договору страхування зі страховою компанією на весь період дії цього договору; сплати позичальником страхових платежів за договорами страхування; сплати банку комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 1% від суми наданого кредиту протягом одного дня з моменту підписання цього договору. На підставі п.1.5 договору позичальник зобов?язався погашати кредит рівними частинами в сумі 555 грн. 56 коп. щомісячно до "25" числа кожного місяця після видачі кредиту, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ "Ощадбанк". Останнє погашення кредиту здійснити не пізніше 19 грудня 2010 року. Крім того, п.1.8 договору передбачена сплата позичальником комісійних винагород за надання кредиту в розмірі 1 % від суми наданого кредиту, сплата якої здійснюється одразу після укладення цього договору; обслуговування кредиту в розмірі 5 грн., яка здійснюється щомісяця, разом з оплатою основного боргу та процентів за користування кредитом; розрахунково-касове обслуговування при достроковому погашенні частини кредиту або залишку всієї заборгованості за кредитом за ініціативою позичальником в розмірі 0,5 % від достроково погашеної частини кредиту або залишку всієї заборгованості за кредитом за ініціативою позичальника у разі здійснення дострокового погашення. Пункт 3.3.1 кредитного договору передбачає обов'язок позичальника в обумовлені цим договором строки повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору на першу вимогу банку в порядку, передбаченому цим договором, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі. На підставі п.5.1 договору позичальник зобов'язався сплатити банку пеню за порушення умов щодо повернення основної суми кредиту та своєчасності сплати процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, в розмірі 0,04 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Згідно п.7.8 договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України до трьох років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми та сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені), що передбачені умовами цього договору. Пунктом 8.1 договору передбачено, що він набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору (а.с.5-6). Як зазначено вище, сторони встановили як строк дії договору - до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п. 8.1.), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 19 грудня 2010 року (а.с.5-8). Разом з тим, Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", що підтверджується даними Змін до статуту ВАТ "Державний ощадний банк України", свідоцтва про реєстрацію, довідки ЄДРПОУ (а.с.25-26, 28, 30). Зобов'язання по вищезазначеному договору відповідачем [PERSON] не було виконано. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26.01.2012 року з позичальника [PERSON] стягнуто на користь банку заборгованість станом на 07 грудня 2011 року у розмірі 30621 грн. 04 коп. (в т.ч. заборгованість по кредиту в сумі 18659 грн. 22 коп., заборгованість по простроченим процентам в сумі 10331 грн. 02 коп., супроводжуючі платежі в сумі 155 грн., пеня в сумі 1475 грн. 80 коп.) (а.с.8). Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст.11 цього кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Виходячи з положення ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Підстави припинення зобов'язань зазначені в ст.ст.599,600,601,604-609 ЦК України та не передбачають можливості припинення зобов'язання у зв'язку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином, що передбачено ст.599 ЦК України, Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Так, ухвалення рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого фактично на час ухвалення рішення не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору і не звільняє боржника (поручителів) від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів, пені й інших втрат, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, процентів, рішення суду щодо стягнення кредитної заборгованості не виконано, а сам кредитний договір від 20 грудня 2007 року своєї дії не припинив і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань, в зв'язку з чим станом на 02 грудня 2013 року за ним рахується заборгованість за пенею в сумі 8418 грн. 77 коп. за період з 08 грудня 2011 року по 02 грудня 2013 року, яка складається з пені на прострочену заборгованість по основному боргу в розмірі 5418 грн. 64 коп. та пені на прострочену заборгованість по процентам в розмірі 3000 грн. 13 коп. (а.с.10). Дана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по пені є правомірними, а тому позов підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 229 грн.40 коп.

Outcome: approved