Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра" звернулось до суду із позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 88/МБ-38 від 08.02.2008 р. в розмірі 6 937,62 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 55452,39 грн. звернути стягнення заборгованості на предмет застави, а саме автомобіль марки ВАЗ 21072, 1990 року випуску, світло-бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ОРЕВ ДАІ УМВСУ у Львівській області 25.03.1997 р., який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданого тим же МРЕВ застосувавши процедуру реалізації майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження, за ціною встановленою в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", для задоволення грошових вимог ПАТ КБ "Надра". В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.02.2008 року між ВАТ КБ "Надра" (04.02.2011р. найменування змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра") та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 88/МБ-38 на суму 4 000,00 доларів США зі сплатою відсоткової ставки 20% річних. Також, 08.02.2008 р. між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу майнового поручителя, для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 88/МБ-38 від 08.02.2008 р. Відповідно до вказаного договору [PERSON] передає в заставу автомобіль марки ВАЗ 21072, 1990 р.в., світло-бежевого кольору, д.р.н. [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER]. Предмет застави складає 3000,00 дол. США. Однак, в порушення умов кредитного договору позичальник не здійснює повернення коштів згідно графіку платежів. Заборгованість по Кредитному договору № 88/МБ-38 від 08.02.2008 р. становить 6 937, 62 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 55452,39 грн. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ "Надра", Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, третьої особи - [PERSON], в якій просять визнати недійсним договір застави транспортного засобу майнового поручителя від 08.02.2008 року, який підписаний на користь ПАТ КБ "Надра" на забезпечення виконання Кредитного договору № 88/МБ-38, предметом якого є автомобіль ВАЗ 21072, 1990 року випуску, світло-бежевого кольору, номерний знак кузова [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON], зобов'язати Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис №41910496 про обтяження автомобіля ВАЗ 21072, 1990 року випуску, світло-бежевого кольору, номерний знак кузова [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON], стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Свої зустрічні позовні вимоги обґрунтовують тим, що 09.11.2010 р. Залізничним районним судом м. Львова винесено рішення, яке набрало законної сили, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Надра" боргу в сумі 26 149 грн. за кредитним договором №88/МБ-38. Крім того, вказують, що згідно ЗУ "Про заставу" договір застави транспортних засобів повинен бути нотаріально посвідчений. Відтак,вважають, що спірний договір застави є нікчемним. Вважають дії позивача ПАТ КБ "Надра" такими, що не відповідають вимогам закону та порушують їхній звичайний спосіб життя, що спричиняє значну моральну шкоду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Проти зустрічної позовної заяви заперечила, покликаючись на письмові заперечення, долучені до матеріалів справи. Крім того, подала суду письмове клопотання про застосування строку позовної давності до зустрічних позовних вимог [PERSON], [PERSON] щодо визнання недійсним договору застави та про виключення відомостей з державного реєстру обтяжень рухомого майна та стягнення моральної шкоди. Просила відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечили повністю, покликаючись на письмові заперечення, долучені до матеріалів справи. Зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Додатково вказали, що первісний позивач пропустив строк звернення до суду. Просили в первісному позові відмовити повністю. Представник відповідача ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України Коротун І.Ю. в судовому засіданні проти зустрічної позовної заяви заперечив в повному обсязі, покликаючись на письмові заперечення, долучені до матеріалів справи. Додатково пояснив, що реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача, Держінформ'юст не наділений повноваженнями щодо здійснення правової оцінки відомостей, що містяться у заяві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного. Ст. 11 ч.2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 08 лютого 2008 року між ВАТ КБ "Надра", (04.02.2011 р. найменування змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра") та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 88/МБ-38 на суму 4 000,00 доларів США зі сплатою відсоткової ставки 20% річних. Як вбачається з п.12.2 Кредитного договору №88/МБ-38 від 08 лютого 2008 року цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором. Однак, в порушення умов Кредитного договору, погашення кредиту та нарахованих за його користування відсотків не здійснюється, що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. В якості забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору, 08 лютого 2008 р. між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу майнового поручителя. Відповідно до вказаного договору [PERSON] передає в заставу автомобіль марки ВАЗ- 21072, 1990 року випуску, світло-бежевого кольору, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], зареєстрований ОРЕВ ДАІ УМВСУ у Львівській області 25.03.1997 р., що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Згідно п.2.1.3 даного договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку одноразового порушення строків внесення плати за користування кредитом (процентів), або чергового платежу позичальником, згідно кредитного договору. П.2.1.4 вказує, що заставодержатель має право у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, задовольнити свої майнові вимоги за рахунок Предмета застави в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення, враховуючи суму кредиту, відсотків за користування ним, збитків, пені, штрафів та інших витрат, пов'язаних зі зверненням стягнення на предмет застави. Відповідно до п.5.3 Договору застави Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань по Кредитному договору. Згідно ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст.20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Як вбачається з п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами)вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Згідно з текстом укладеного сторонами договору застави транспортного засобу майнового поручителя від 08.02.2008 р. усі істотні умови договором передбачено. Укладений договір застави був добровільно підписаний відповідачем [PERSON], що свідчить про його вільне волевиявлення, йому було роз'яснено усі наслідки підписання такого договору, а відтак останній погодився зі всіма істотними умовами. Таким чином, права відповідача при укладенні договору застави порушені не були. Суд критично оцінює покликання [PERSON], [PERSON] на нікчемність договору застави, оскільки згідно ст. 13 ЗУ "Про заставу", в редакції від 20.06.2007 року, договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. Вимоги щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договору застави даний Закон не містить. Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. У ст. 267 ЦК України встановлено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). У ст.257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ст. 259 ЦК України). Відтак, строк позовної давності про визнання недійсним договору застави майнового поручителя сплинув 08.02.2011 р., однак [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом лише 19.02.2014 року. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ "Надра" заявила клопотання про застосування строку позовної давності до вимог [PERSON], [PERSON] щодо визнання недійсним договору застави та про виключення відомостей з державного реєстру обтяжень рухомого майна та стягнення моральної шкоди. Враховуючи, що [PERSON], [PERSON], пропущено позовну давність при зверненні до суду, про застосування якої представником позивача заявлено клопотання, відсутність передбачених ч.5 ст. 267 ЦК України, поважних причин такого пропущення, а тому в зустрічній позовній вимозі про визнання договору застави майнового поручителя від 08.02.2008 р. недійсним слід відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. На підтвердження вказаних обставин [PERSON], [PERSON] не надали суду достатніх доказів, а також, недовели, що внаслідок укладення договору застави та звернення позивачем до суду про звернення стягнення на предмет застави, вони зазнали моральних страждань, відсутні в матеріалах справи і фактичні дані, які свідчили про негативні наслідки зазначених подій, що призвели до втрати нормальних життєвих зв'язків [PERSON], [PERSON] Крім того, вимога [PERSON], [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди є безпідставною, оскільки договірними відносинами, які виникли між сторонами (договір застави) відшкодування моральної шкоди не передбачено. Відповідно до роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.0.1995року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що у задоволенні зустрічної позовної вимоги про стягнення моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. Крім того, суд відмовляє в задоволенні зустрічної позовної вимоги [PERSON], [PERSON] щодо виключення з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис №41910496 про обтяження автомобіля ВАЗ 21072, 1990 року випуску, світло-бежевого кольору, номерний знак кузова [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON] виходячи з наступного. Згідно ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача. Згідно ч. 7 ст. 43 вказаного Закону держателю та реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві. Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Враховуючи обставини викладені вище, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ "Надра" підлягає до задоволення, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в користь позивача ПАТ КБ "Надра" судові витрати.

Outcome: approved