Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться в житловому будинку, приєднаному до централізованої системи опалення, отже користується наданими позивачем послугами, що вказує на наявність фактичних договірних відносин з приводу надання житлово-комунальних послуг. Відповідач вчасно не сплачує кошти за надані послуги у зв`язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої становить з жовтня 2016 року по липень 2019 року, включно 17331,47 гривень. Рішенням суду просить стягнути з [PERSON] на користь комунального підприємства теплозабезпечення борг за послуги з теплопостачання у розмірі 17331,47 гривень. Одночасно просив стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору. 19.09.2019 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 26.09.2019 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи не подала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] до 28.03.2019 року, що стверджується наявною в справі довідкою. Квартира знаходиться в багатоквартирному будинку. Вказане житлове приміщення забезпечується послугами централізованого опалення, відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України№630 від 21.07.2005 року. За надані послуги відповідач не сплачувала кошти, внаслідок чого, утворилася заборгованість, згідно особового рахунку, за період з 01.10.2016 року по 30.07.2019 року у сумі 17331,47 гривень. Вказаний розмір заборгованості на час розгляду справи відповідачем не оспорений, заяви про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин не подано. При цьому, враховуючи, що відповідач була зареєстрована у вищевказаному житловому приміщенні до 28.03.2019 року, тому стягненню підлягає заборгованість до цієї дати, а не по 30.07.2019 року. Згідно зі змістом ст.ст. 16, 19, 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах. Статтею 29 вказаного Закону передбачено надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою особою. З матеріалів справи слідує, що договір про надання послуг з теплопостачання сторонами не укладався. Однак, відповідно до п.1 ч.2 ст.3, п.3 ч.2 ст.21 вказаного Закону зобов`язання укласти договір на надання житлово-комунальних послуг покладено, як на виконавця, так і споживача. Позивачем було вчинено дії на користь відповідача у виді надання послуг, тому договір про надання послуг вважається фактично укладеним з моменту надання відповідачу таких послуг. Відсутність укладеного між сторонами у письмовій формі договору про надання послуг не є підставою виконавцю житлово-комунальних послуг не проводити нарахування оплати за послуги. Положеннями ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п.20 вищевказаних Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст.67, 68, 162 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача користуються нарівні з ним усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача ( власника) належать дружина, їх діти і батьки. Враховуючи наведене, а також те, що відсутність між позивачем та відповідачем договору на надання послуг не може бути безумовною підставою для звільнення від оплати послуг, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141ЦПК України.

Outcome: partial