Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Управління освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про скасування наказів про притягнення до адміністративної відповідальності, поновлення на роботі й оплату за час вимушеного прогулу. Позов мотивовано тим, що він працював на посаді директора Середньоводянської [PERSON] ступенів Рахівського районного управління освіти, молоді та спорту Рахівської районної Державної адміністрації з 30 червня 2000 року. Наказом начальника управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА Закарпатської області № 65-к від 06 березня 2015 року, він звільнений з посади директора Середньоводянської [PERSON] ступенів за систематичне невиконання своїх посадових обов'язків, із збереженням посади вчителя історії. Звільнення вважає незаконним і необґрунтованим з наступних підстав. За час його перебування на посаді директора Середньоводянської [PERSON] ступенів він неодноразово був заохочений, однак, після зміни керівництва управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА, щодо нього розпочалося відверте переслідування. Так, наказом начальника управління освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області [PERSON] № 646-к від 05 вересня 2014 року, його було відсторонено від посади директора Середньоводянської ЗОШ 1- Ш ступенів, з 05 вересня 2014 року. Даний наказ був ним оскаржений, внаслідок чого, рішенням Рахівського районного суду від 26.09.2014 року, наказ про відсторонення його від посади скасовано. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10.11.2014 року, рішення Рахівського районного суду залишено без змін. Замість того, щоб виконати рішення суду та поновити його на посаді директора школи, начальник управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА [PERSON], 01.12.2012 року, знову видала наказ про відсторонення його від посади директора школи. Після його неодноразових звернень до правоохоронних органів про притягнення начальника управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА [PERSON] до відповідальності за невиконання судового рішення, наказом № 49-к від 20.02.2015 року начальника управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА, його було допущено до виконання посадових обов'язків директора Середньоводянської [PERSON] ступенів. 26.02.2015 року, під час проведення непланової наради при т.в.о.голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області з керівництвом управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА, видано доручення №03-09/8 про проведення щоденного моніторингу відвідування учнями Середньоводянської [PERSON] ст., аналізу якості навчально-виховного процесу школи, враховуючи чисельні скарги батьків і найнижчу рейтингову оцінку за результатами зовнішнього незалежного оцінювання 2014 року, та аналізу надання послуг щодо організації гарячого харчування учнів школи. На підставі згаданого доручення, видано наказ №82 від 26.02.2015 року, про відрядження, 27.02.2015 року працівників управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА до Середньоводянської [PERSON] ст. При цьому, наказ має поверхневий характер, без зазначення обсягу перевірки. Однак, у службовій записці відряджених працівників, перевірка здійснювалася згідно наказу начальника управління освіти молоді та спорту Рахівської РДА № 81 від 26.02.2015 року, з метою перевірки законності видачі документу про освіту учениці 9-Б класу Середньоводянської [PERSON] ступенів [PERSON] 27.02.2015 року, відрядженими для проведення перевірки співробітниками управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА: заступником начальника управління [PERSON] та головним спеціалістом управління [PERSON] була складена службова записка, в якій зазначено, що ним, в порушення вимог п.7 спільного наказу Міністерства освіти і науки України, та Міністерства охорони здоров'я України від 01.02.2013 року, № 72/78 «Про затвердження Інструкції про звільнення від проходження державної підсумкової атестації учнів (вихованців) загальноосвітніх навчальних закладів за станом здоров'я», було видано наказ від 15.08.2014 року № 36 «Про допуск учениці [PERSON] до складання ДПА за курс базової середньої освіти». У службовій записці, працівники, які здійснювали перевірку запропонували начальнику управління, молоді та спорту [PERSON] притягнути його до дисциплінарної відповідальності - догани. 27.02.2015 року, начальник управління [PERSON] видала наказ №55-к про притягнення його до дисциплінарної відповідальності - догани, у зв'язку з порушенням ним спільного наказу Міністерства освіти і науки України, та Міністерства охорони здоров'я України від 01.02.2013 року, № 72/78 «Про затвердження інструкції про звільнення від проходження державної підсумкової атестації учнів (вихованців) загальноосвітніх навчальних закладів за станом здоров'я», наказу Міністерства освіти і науки «Про затвердження Положення про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти від 18.02.2008 року № 94, та наказу Міністерства освіти і науки «Про затвердження Положення про ІВС «Освіта» та Порядку замовлення, видачі та обліку документів про освіту державного зразка» від 13.08.2007 року. Дані дії свідчать про прагнення будь-яким способом реалізувати наміри начальника управління освіти про усунення його з посади директора Середньоводянської [PERSON] ступенів. Також, у службовій записці зазначено, що на місці перевірки було здійснено розгляд скарги, однак, самої скарги до матеріалів перевірки не приєднано. Листом № 196 від 02.03.2015 року, він звернувся до Рахівської РДА, з проханням надати копії скарг батьків, однак листом Рахівської РДА №403/03-18 його повідомлено, що скарги були як письмові, так і усні, але вони адресовані не йому. У службовій записці зазначено, що дисциплінарний проступок - видання ним наказу №36 «Про допуск учениці [INFO], а відповідно до ст.148 ч.2 КЗпП України, дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Окрім того, наказ № 55-к від 27.02.3015 року, про накладення на нього дисциплінарного стягнення викладений на бланку з реквізитами неіснуючого органу - відділу освіти Рахівської районної державної адміністрації. На виконання доручення т.в.о. голови Рахівської РДА № 03-09/8 від 26.02.2015 року, 04 березня 2015 року, наказом начальника управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА від 04.03.2015, до Середньоводянської [PERSON] ст. були відряджені працівники управління, молоді та спорту Рахівської РДА, для проведення моніторингу відвідування учнями школи, якості навчально-виховного процесу та надання послуг щодо організації гарячого харчування. Згідно довідки про стан організації харчування учнів у Середньоводянській [PERSON] ступенів від 04.03.2015, харчування учнів в шкільній їдальні здійснюється через підприємця [PERSON], санітарний контроль за організацією харчування здійснюється відповідальною за харчування [PERSON], самим підприємцем [PERSON] та медичною сестрою. Порушень щодо організації харчування учнів, а саме санітарних норм, технології приготування та зберігання їжі, перспективного меню, допуску співробітників до роботи у їдальні не виявлено. В ході проведеної перевірки в їдальні школи було виявлено 2 пачки плавленого сирка, 4 пачки маргарину з простроченим терміном реалізації, однак у зв'язку з тим, що перевірка була здійснена після завершення харчування, вживання учнями продуктів з простроченим терміном реалізації не виявлено. Незважаючи на те, що відповідальними за організацію харчування учнів та санітарний стан харчового блоку являються [PERSON], підприємець [PERSON] та медична сестра, за відсутність належного контролю щодо організації харчування та неналежне виконання своїх посадових обов'язків, наказом начальника управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА №62-к від 05.03.2015, на нього накладено дисциплінарне стягнення - догана. Відтак, наказом начальника управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА № 65-к від 06.03.2015 року, його звільнено з посади директора Середньоводянської [PERSON] ст., залишивши на посаді вчителя історії. Приймаючи рішення про його звільнення, начальник управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА [PERSON] не врахувала, що з 05.03.2015 року він перебував на лікуванні, що підтверджено листом непрацездатності серії АГЦ № 296408 виданим амбулаторією с. Біла Церква Рахівського центру первинної медичної допомоги. Підставою прийнятого рішення є надумані мотиви - начебто систематичне невиконання ним без поважних причин покладених на нього обов'язків. Однак, наказ № 55-к від 27.02.2015 року виданий всупереч вимог ст.148 ч.2 КЗпП України, а наказ № 62-к від 05.03.2015 року є таким, що не відповідає фактичним обставинам, так як він не є особою відповідальною за організацію гарячого харчування в Середньоводянській [PERSON] ступенів, отже такі підстави звільнення його з посади, як систематичне невиконання ним без поважних причин покладених обов`язків, на його думку, відсутні. З наведених підстав, просив суд винести рішення, яким скасувати накази начальника управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА в З/о №55-к від 27.02.2015 року, №62-к від 05.03.2015 року, про притягнення його до дисциплінарної відповідальності догани. Поновити його на посаді директора Середньоводянської [PERSON] ступенів , Рахівського району, Закарпатської області. Стягнути з управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА на його користь заробіток, який становить різницю між заробітною платою вчителя історії з 06.03.2015 року, до дня поновлення його на роботі. 15 квітня 2015 року [PERSON] подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій він, поряд з заявленими вимогами, просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 50\~000 гривень. 15 листопада 2016 року позивач, повторно, надав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій також просить суд скасувати наказ начальника управління освіти, молоді та спорту №65-к від 06.03.2015 року про звільнення його з посади директора Середньоводянської ЗОШ І -ІІІ ступенів. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримали та показали суду, що [PERSON] було безпідставно, двічі, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, за ніби-то порушення ним своїх посадових обов`язків. Жодних порушень він не допускав, а мотиви наведені в наказах є надуманими, безпідставними та такими що не відповідають дійсності. Тому й подальше звільнення [PERSON] з посади директора Середньоводянської ЗОШ також вважають незаконним. Окрім того, звертають увагу суду на те, що звільнення [PERSON] з посади директора Середньоводянської [PERSON] ступенів, було проведено під час перебування останнього на лікарняному. Лікарняні листи є чинними згідно судового рішення, а звільнення під час перебування особи на лікарняному не допускається. Зважаючи на наведене просили суд збільшені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] позовні вимоги, як первинні, так і збільшені, не визнала. Показала, що [PERSON] було двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за невиконання ним своїх службових обов`язків. Накази про накладення на [PERSON] вказаних дисциплінарних стягнень у вигляді догани є законними, винесеними з дотриманням норм трудового законодавства та із ретельним з`ясуванням всіх обставин. Наказом №519-к від 08 вересня 2016 року відділу освіти, молоді та спорту Рахівської РДА, внесено зміни до п.1 наказу від 06.03.2015 року за №65-к "Про звільнення від виконання посадових обов`язків [PERSON]М.", де зазначено, що [PERSON] звільнено з посади директора школи , залишивши на посаді вчителя історії, з 23 червня 2015 року, тобто першого робочого дня після виходу позивача з лікарняного. Тому вважає, що звільнення [PERSON] з посади директора школи у зв`язку з систематичним невиконанням ним без поважних причин посадових обов`язків відбулося законно. Зважаючи на викладене, вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Свідок - [PERSON], показала суду, що вона являється завідуючою по виховній роботі Середньоводянської ЗОШ. 06.03.2015 року, близько 11 години, [PERSON] привітав жіночий колектив з святом. Того дня він знаходився на роботі приблизно до 14 год 15 хв. Тоді їй не було відомо, що він перебуває на лікарняному. Про те, що [PERSON] пішов на лікарняний, їй стало відомо лише після вихідних. У школі дійсно, дуже часто проводилися різного роду первірки, причини яких їй невідомі. Так, 06.03.2015 року, у другій половині дня, на перевірку прийшла представник управління освіти [PERSON], з іншими перевіряючими. Чи виявили вони порушення, не знає. Вона дійсно підписувала акт, у якому було зазначено, що [PERSON] був присутній на роботі 06 березня 2015 року, а щодо виявлених будь-яких порушень вона жодних актів не підписувала. Свідок - [PERSON], ствердив, що він являється першим заступником по виховній роботі. 05.03.2015 року директор школи [PERSON] був присутній на роботі, проводив батьківські збори. 06 березня 2015 року, з 08 години він також був на роботі, вони ще на великій перерві разом привітали жіночу частину педколективу зі святом. Після 14.15 год. [PERSON] закрив кабінет і на території школи не появлявся. Ні про те, що погано себе почуває, ні про лікарняний того дня [PERSON] нічого не повідомляв. Свідок - [PERSON], показала суду, що 06 березня 2015 року, в обід, [PERSON] прийшов привітати жінок колективу школи з Міжнародним жіночим днем, який припадав на вихідний день. Про те, чи був присутній він на роботі 05.03.2015 , ствердити не може. Свідок - [PERSON], показала суду, що притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та подальше його звільнення є цілком законними. Дійсно, під час проведення планових перевірок в Середньоводянській [PERSON] ступенів, ініційованих за вказівкою т.в.о.голови Рахівської РДА, було виявлено ряд порушень, які відобразились в доповідних записках працівників відділу освіти, та за які повинен нести відповідальність саме директор школи, яким на той час являвся [PERSON] Про те, що під час звільнення [PERSON] перебував на лікарняному, їй, як начальнику управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА не було відомо, тому, коли виявилось, що наказ про звільнення було винесено під час його перебування на лікарняному, то нею було винесено наказ від 08 вересня 2016 року про внесення змін до п.1 наказу від 06.03.2015 року, в частині зміни дати звільнення позивача, а саме з 23 березня 2015 року, тобто першого робочого дня після виходу його з лікарняного. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана \~довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, \~крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень частин 1-2 статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини \~справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на \~\~\~всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України). Як передбачено ст. 26 Закону України від 13.05.1999 року „Про загальну середню освіту, трудові відносини в системі \~загальної середньої освіти регулюються законодавством України про працю, Законом України „Про освіту, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Призначення на посаду та звільнення з посади керівника державного та комунального загальноосвітнього навчального закладу здійснює відповідний орган управління освітою. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] працював на посаді директора Середньоводянської [PERSON] ступенів з 30 червня 2000 року, про що свідчить копія його трудової книжки. Дійсно, двічі, наказами від 15 вересня 2014 року №646-к та від 01 грудня 2014 року, його було відсторонено з посади директора [PERSON] ступенів. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 26.09.2014 року, яке Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10.11.2014 року залишено без змін, наказ про відсторонення [PERSON] від посади директора школи скасований. Наказом №49-к від 20 лютого 2015 року [PERSON] допущено до виконання посадових обов`язків директора вказаної школи. Пунктом 2 ч.1 ст.232 КЗпП України передбачено, що безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у\~частині третій статті 221\~і\~статті 222\~цього Кодексу; Порядок накладення дисциплінарних стягнень регламентується Кодексом законів про працю України (далі КЗпП). Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Згідно зі статтею 147-1 КЗпП дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника. Відповідно до зазначеної норми та з урахуванням вимога Закону України «Про загальну середню освіту» від 13 травня 1999 р. № 651-XIV (зі змінами) право накладати дисциплінарні стягнення на керівників державних та комунальних загальноосвітніх на\-вчальних закладів, їхніх заступників та педагогічних працівників - надано відповідним органам управління освітою. 26 лютого 2015 року, дорученням т.в.о. голови Рахівської РДА [PERSON] управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА зобовязано проводити щоденний моніторинг відвідування Середньоводянської [PERSON] ступенів, провести аналіз якості навчально-виховних процесів та якості надання послуг щодо організації харчування в зазначеній школі. Наказом від 26 лютого 2015 року №82, на виконання доручення т.в.о. голови Рахівської РДА від 26.02.2015 року №03-09/8, вирішено відрядити, 27 лютого 2015 року, працівників управління молоді та спорту Рахівської РДА в Середньоводянську ЗОШ для виконання доручення. Зі змісту службової записки заступника начальника управління [PERSON] та головного спеціаліста управління [PERSON] вбачається, що вони здійснювали перевірку в Середньоводянській ЗОШ на виконання наказу від 26.02.2015 року №81 «Про відрядження працівників управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА» щодо законності видачі документів про освіту учениці [INFO], в даному випадку, мають місце розбіжності в номерах наказів та формулюванні причини перевірки, зазначені в самому наказі про відрядження та службовій записці. Такі розбіжності, на думку суду, є недопустимі. Також, у службовій записці зазначено, що розгляд скарги здійснено на місці. Однак, управлінням освіти не надано суду жодного доказу про існування самої скарги (скарг). Листом від 02.03.2015 року № 169, адресованого т.в.о. голови Рахівської РДА, [PERSON] звертався з вимогою надати йому копії скарг батьків, на які посилалися працівники відділу освіти у службовій записці, однак такі [PERSON] не були надані, натомість т.в.о. голови Рахівської РДА [PERSON] у письмовій формі відповів, що дані скарги були адресовані не йому. Кодексом законів про працю визначено строк і порядок застосування стягнень. Так, згідно зі статтею 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом (далі роботодавець) безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. При цьому дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. У випадку, якщо таке порушення як незаконна видача документа про освіту учениці [INFO], мало місце, то таке, ймовірно, відбулося в серпні 2014 року, тоді як [PERSON], було притягнуто до дисциплінарної відповідальності догани, наказом №55-к від 27 лютого 2015 року, тобто після спливу шестимісячного терміну. З тексту наказу вбачається, що такий було видано на виконання наказу управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА від 26.02.2015 року №81 «Про відрядження працівників управління освіти, молоді та спорту Рахівської райдержадміністрації щодо законності видачі документу про освіту учениці [INFO], копії якого суду не надано. Виходячи з наведеного, суд вважає, що наказ №55-к від 27 лютого 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]М.» є незаконним, таким що підлягає скасуванню. Статтею 142 КЗпП установлено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, затвердженими в установленому порядку. Наказом від 05 березня 2015 року № 62-к начальника управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА, [PERSON], повторно, притягнуто до дисциплінарної відповідальності догани, за неналежне виконання ним своїх службових обов`язків. Підставою винесення даного наказу слугувала довідка по перевірці харування учнів Середньоводянської [PERSON] ступенів. У ході дослідження матеріалів справи, судом встановлено наявність двох довідок, про стан організації харчування учнів [PERSON] [PERSON] ступенів, складених [PERSON], різних за своїм змістом ( із зазначенням різного обсягу виявлених порушень). При цьму, обидві довідки свідчать про те, що за стан організації харчування в Середньоводянській школі відповідає підприємець [PERSON] та [PERSON] Згідно статті 149 КзПП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. В порушення вищевказаних норм закону, управлінням освіти, молоді та спорту Рахівської РДА, при застосуванні щодо [PERSON] дисциплінарних стягнень у вигляді двох доган, не враховано ступінь тяжкості вчинених проступків та чи вони взагалі мали місце, заподіяну ними шкоду, та обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Окрім того, з копій наказів доданих до матеріалів справи про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани №55-к від 27 лютого 2015 року та №62-к від 05 березня 2015 року вбачається, що [PERSON] не був з такими ознайомлений, та до матеріалів справи не додано акту про відмову від ознайомлення з такими. З наведеного вбачається, що накази є незаконними та підлягають скасуванню. Наказом №65-к від 06 березня 2015 року, [PERSON], звільнено з посади директора Середньоводянської [PERSON] ступенів у зв`язку з систематичним невиконанням ним без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, залишивши на посаді вчителя історії. Згідно п. п. 22, 18, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року. Дійсно, винесенню наказу про звільнення [PERSON] з посади директора, передували два накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, однак, як встановлено вище, накази про оголошення [PERSON] доган є незаконними, та такими що підлягають скасуванню. Окрім того, судом встановлено, що наказ від 06 березня 2015 року про звільнення [PERSON] з роботи був виданий під час його перебування на лікарняному, що підтверджується копією листка непрацездатності № 296408 від 05 березня 2016 року. Правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.4 КЗпП стосуються як передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (абзац перший пункту 17 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №18 від 26.10.95). Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність. Управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА Закарпатської області зверталося до суду з позовом до [PERSON], Рахівського Центру первинної медико-санітарної допомоги, треті особи: виконавча дирекція Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, [PERSON] про визнання недійсним листка непрацездатності. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Дане рішення набуло законної сили 04 березня 2016 року, отже даний листок непрацезданості є дійсним. Судом встановлено, що наказом відділу освіти, молоді та спорту Рахівської РДА № 519-к від 08 вересня 2016 року було внесено зміни в п. 1 наказу № 65-квід 06 березня 2015 року, який викладено в наступній редакції: "звільнити директора Середньоводянської загальноосвітної школи І-ІІІ ступенів [PERSON] з посади директора у зв`язку з систематичним невиконанням ним без поважних обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, на підставі п.3 ч.1 ст. 40 ЕЗпП України, залишивши на посаді вчителя історії, з 23 березня 2015 року". Відповідачем не наведено жодної правової норми, яка надає право роботодавцю вносити зміни в наказ про звільнення, в частині зміни дати звільнення. Більше того, цей наказ винесено через значний проміжок часу, через півтора року після винесення основного наказу . Згідно статті 238 ЦПК України, \~при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Відповідно до статті 235 КзПП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України\~"Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Оскільки справа розглядался в суді більше одного року не з вини [PERSON], а саме була зупинена провадженням до вирішення іншої справи (понад 10 місяців), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме з 06 березня 2015 року по день винесення судом рішення, тобто по 08 грудня 2016 року. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 Про застосування судами законодавства про оплату праці розмір середньої заробітної плати визначається згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (з наступними змінами та доповненнями). Так, відповідно до ч.2 аб.3,4, 6 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з ч.3 аб.3 та ч.4 аб.1 п.б Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо). Частиною 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. З довідки №01-15/618 від 16.06.2016 року про заробітну плату позивача, наданої відповідачем вбачається, що різниця між середньоденним заробітком вчителя історії та вчителя історії одночасно з ставкою директора становить 225 гривень 86 копійок. При цьому, період вимушеного прогулу, починаючи з 06 березня по 08 грудня 2016 року становить 440 робочих днів. Таким чином, сума за встановлений час вимушеного прогулу складає 99378,40 гривень: 225, 86 гривень (різниця середньоденної заробітної плати між учителем історії та вчителем історії одночасно з посадовим окладом директора) х 440 (дні вимушеного прогулу). Стаття 237-1 КЗпП України, передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З врахуванням характеру та обсягу страждань позтвача, характеру його немайнових втрат, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що справедливою та достатньою на відшкодування моральної шкоди та стягнення з відповідача на користь позивача буде сума 1700 гривень, оскільки, допущені відповідачем порушення законних прав позивача спричинили моральні страждання позивача, призвели до змін у його життєвих зв'язках, проте, він був звільнений лише з адміністративної посади, а не з роботи взагалі, залишаючись працювати на посаді вчителя. У відповідності до ч.7 ст. 235 КЗпП України рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Тому у відповідності до ч.2 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 2647 гривень 38 копійок судового збору. Відповідно до Розпорядження голови Рахівської РДА №221 від 16.06.2016 про упорядкування структури районної державної адміністрації (пункт 4), управління освіти молоді та спорту райдержадміністрації перейменовано на відділ освіти молоді та спорту райдержадміністрації, визнавши вказаний відділ правонаступником майна, прав та обов'язків управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації. Отже, стягнення за вказаним рішенням слід проводити з врахуванням зазначених змін. На підставі наведеного,

Outcome: partial