Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

[PERSON] 30.01.2019 року пред`явила позов до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються на її користь із відповідача [PERSON] на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] із твердої грошової суми в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно на тверду грошову суму по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач у справі, її колишній чоловік, оскільки на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області шлюб між ними розірвано, не надавав їй матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому вимушена звернутися до суду з позовом до нього про стягнення аліментів. Так, рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10.12.2015 року, вказаний позов задоволено та вирішено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання двох малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На даний час вказаний розмір є недостатнім, а тому вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини підлягає збільшенню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву по розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гордон І.М. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними розірвано. За час спільного проживання у сторін народилось двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] : ( арк. справи 2-3). З довідки № 525, яка видана Гніздичівською селищною радою від 16.10.2018, вбачається, що діти проживають з [PERSON] (матір та позивач у справі) за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] (відповідач) проживає окремо (арк. справи 6). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10.12.2015 стягуються з [PERSON] , [INFO] в користь [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи із 25 листопада 2015 р. (арк. справи 7 ). Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Разом з цим суд зазначає, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання чотирьох малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає підставними покликання позивача на збільшення розміру аліментів, які наведені в позові, оскільки на заперечення таких відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу. Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Проте, з урахуванням обставин справи, фактичних доходів та можливостей відповідача, позовні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню частково, в розмірі по 1100 грн. на кожну дитину. В частині стягнення вказаного розміру аліментів з врахуванням того, що аліменти не повинні бути меншими, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачу слід відмовити, так як, суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч.2 ст.182 СК, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у цивільній справі№459/2181/17, постанова від 12.09.2018 року. Крім того, відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. На підставі п) 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн.. Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: partial