Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , видане на ім`я [PERSON] , належить заявниці. У судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви просила задовольнити та пояснила суду, що у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право власності на квартиру при написанні її прізвища допущена помилка, а саме її прізвище вказане як " [PERSON] " замість " [PERSON] ", вона не може розпоряджатись своєю власністю, а тому остання просила суд встановити факт належності їй вищевказаного правовстановлюючого документу. Представник зацікавленої особи Заводської міської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши заявницю, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.11.1970, виданого Червонозаводською селищною радою Лохвицького району (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.04.1999 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 28.04.1994, виданого Червонозаводською міською радою народних депутатів, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 13). Листом Заводської міської ради Лохвицького району Полтавської області № 02-23/277 від 20.03.2020 було повідомлено суд про те, що Червонозаводською міською радою народних депутатів при видачі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 28.04.1994 були допущеніпомилки у прізвища " [PERSON] " - вірно " [PERSON] " (а.с. 25). Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь -які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами: висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Отже, аналізуючи наведені вище норми, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред`явлених заявником вимог, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки встановлені факти свідчать про те, що свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] від 28.04.1994 на квартиру [ADDRESS] , яке видане на ім`я [PERSON] , належить - [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved