Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 18 лютого 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № 20130206171451 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue, відповідно до якого відповідачу було відкрито спеціальний картковий рахунок № [NUMBER] в гривні. 11 березня 2013 року між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до Кредитного договору, відповідно до якої відповідачу встановлено ліміт кредитування у розмірі 35000 грн. строком до 10 березня 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 32 % річних на споживчі цілі. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим, станом на 13 травня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 68157 грн. 68 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 68157 грн. 68 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а також подав копію виписки по особистому рахунку відповідача, відповідно до якого частини зобов'язання виконана. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надійшла заява в якій позовні вимоги визнає та просить слухати справу у її відсутність, однак зазначає, що сплатити заборгованість одноразово не має можливості, у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 11 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] було укладено договір № 20130206171451 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue (а.с.10-12). За умовами кредитного договору відповідачу видано не персоніфіковану платіжну картку із строком дії 2 роки та ПІН-код до неї, Банк відкриває спеціальний картковий рахунок (далі СКР) № [NUMBER] в гривні та здійснює його обслуговування (п.п. 1.1. кредитного договору). 11 березня 2013 року між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 20130206171451 від 11 березня 2013 року, відповідно до якої, [PERSON] надано грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 35000 грн., на строк з 11 березня 2013 року по 10 березня 2015 року зі сплатою процентів за користування Кредитною лінією у розмірі 32 % річних на споживчі цілі (а.с.13-14). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем, а саме: надано кредит шляхом відкриття рахунку у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 35000 грн. (а.с.20-21). Свої ж зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконує належним чином. З довідки адресно-довідкового підрозділу, а також заяв відповідача, вбачається, що вона змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.43, 64, 66, 75, 82). Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору у відповідача [PERSON] станом на 13 травня 2015 року виникла заборгованість по договору у розмірі 68157 грн. 68 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту - 26193 грн. 94 коп., заборгованості за процентами - 8233 грн. 28 коп., пені за прострочення сплати кредиту - 14631 грн. 02 коп., пені за прострочення сплати процентів - 1744 грн., суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по кредиту - 14271 грн. 05 коп., суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по процентах - 2316 грн. 81 коп., трьох процентів річних по заборгованості за кредитом - 685 грн. 83 коп., трьох процентів річних по заборгованості за процентами - 81 грн. 75 коп. (а.с.6-9). Представником позивача подана виписка по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.01.2015 року по 17.12.2015 року, відповідно до якої відповідачем [PERSON] сплачено основне зобов'язання, а саме: 26193 грн. 94 коп. - тіло кредиту, 8669 грн. 61 коп. - погашення прострочених відсотків, 688 грн. 94 коп. - погашення нарахованих відсотків, 114 грн. 82 коп. - погашення відсотків на наявну суму (а.с.84). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач подав письмову заяву, у якій визнає позовні вимоги, однак зазначає, що можливості сплатити заборгованість одноразово не має можливості, у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем (а.с.82). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи той факт, що позивачем частково сплачено заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором, з неї підлягає стягненню на користь позивача заборгованість на загальну суму - 32490 грн. 37 коп.(загальна сума заборгованості 68157,68 грн. - сплачена сума 35667,31 грн. = 32490,37грн.) Як вбачається з матеріалів справи, постановою правління НБУ від 10 червня 2014 року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 11.06.2014 р. № 45 про початок здійснення процедури ліквідації позивача, та призначено уповноважену особу фонду на ліквідацію ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на період з 11 червня 2014 року по 10 червня 2015 року включно. На період тимчасової відсутності [PERSON] виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію покладається на [PERSON]. Відтак, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду щодо останнього розпочато процедуру ліквідації. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. У відповідності до ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п.5 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Враховуючи вищевикладене, позивач ПАТ " БРОКБІЗНЕСБАНК " звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 327 грн. 15 коп. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial