Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

ГБК "Целюлозник" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 669 грн. У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та зазначила про необхідність залишити позовні вимоги в частині стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення без розгляду, а в іншій частині позов підтримала та пояснила, що 10.04.2006 року відповідач звернулася до ГБК "Целюлозник" з заявою про прийняття її в члени кооперативу. Ознайомившись з Статутом та Правилами внутрішнього розпорядку зобов'язувалась виконувати їх умови. Але починаючи з квітня 2012 року та по теперішній час відповідач зобов'язання не виконує. Оскільки зазначені зобов'язання відповідачем не виконуються, просить стягнути суму заборгованості у заявленому розмірі з відповідача, а також стягнути на свою користь судовий збір в сумі 243,60 грн. Вiдповiдач двічі викликалася до суду (06 листопада та 09 грудня 2014 року), але судові повістки були повернуті суду з поміткою підприємства зв'язку про невручення повісток з причини закінчення строку зберігання. За таких обставинах суд приходить до висновку, що відповідач відмовився одержати судову повістку, і згідно з ч. 8 ст. 76 ЦПК України вважає відповідача повідомленим про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло повідомлення про причину неявки і про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши отримані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10.04.2006 року відповідач є членом ГБК "Целюлозник". Відповідно до Правил внутрішнього розпорядку всі члени гаражного кооперативу щомісячно до 10 числа повинні сплачувати бухгалтеру кооперативу членські внески і оплату за електроенергію в розмір, встановленому загальними зборами ( 20 грн. за місяць). При не сплаті без поважних причин членських внесків та оплати за електроенергію, більше трьох місяців, за рішенням правління, гараж має бути відключений від електроенергії, а на власника гаража накладено штраф в розмірі 50 грн. Ознайомившись з Статутом та Правилами внутрішнього розпорядку відповідач зобов'язувалась виконувати їх умови, але починаючи з квітня 2012 року та по теперішній час відповідач зобов'язання не виконує, членські внески в кооператив не сплачує та має заборгованість у розмірі 669,00 грн. Тому представник позивача просить стягнути суму заборгованості у вищезазначеному розмірі з відповідача, а також стягнути на їх користь судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З положення ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Таким чином, оскільки відповідач не виконала зобов'язання позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості та судові витрати у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved