Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який в подальшому уточнила та просила визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , видане 19 жовтня 2013 року державним реєстратором Рогатинського районного управління юстиції. В обгрунтування позову [PERSON] посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 березня 2017 року визнано недійсним рішення Чесниківської сільської ради Рогатинського району "Про передачу земель у власність" від 27 червня 2013 року в частині передачі безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,25 га, для індивідуального житлового будівництва. Зазначає, що для скасування державної реєстрації права власності на дану земельну ділянку необхідно в судовому порядку визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку. Відповідач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Іванович А.М. подав відзив на позовну заяву, де заперечив проти позову з таких підстав. По-перше, позивач не обгрунтувала, яким чином реєстрація права власності на земельну ділянку, загальною площею 0,25 га за відповідачем порушує її права, оскільки межі даної земельної ділянки не включають в себе ділянки спільного заїзду до їхніх домоволодінь. По-друге, рішення Чесниківської сільської ради Рогатинського району "Про передачу земель у власність" від 27 червня 2013 року є ненормативним актом одноразового застосування, який після реалізації вичерпав свою дію фактом його виконання. А тому скасування судовим рішенням акту органу місцевого самоврядування або визнання його недійсним не породжує наслідків для власника земельної ділянки. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 26 грудня 2019 року ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Рибія М.Г. позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 02 січня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. В підготовчому засіданні сторони надали згоду на проведення врегулювання спору за участі судді, у зв`язку з чим 28 лютого 2020 року ухвалою судді провадження у справі було зупинено. Ухвалою судді від 06 квітня 2020 року припинено врегулювання спору за участі судді та поновлено провадження у справі. Згідно ч.4 ст.204 ЦПК України у разі припинення врегулювання спору за участю судді з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, справа передається на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Системою автоматизованого розподілу справ здійснено розподіл справи, де згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 квітня 2020 року визначено суддю Могилу Р.Г. 22 квітня 2020 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків . На усунення недоліків позовної заяви представник [PERSON] , адвокат Микитчин П.С. подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив лише визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , видане 19 жовтня 2013 року державним реєстратором Рогатинського районного управління юстиції. Ухвалою судді від 05 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання у справі. 26 червня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. За клопотаннями представників сторін суд неодноразово відкладав розгляд справи, в тому числі сприяючи примиренню сторін. В судовому засіданні представник позивача адвокат Микитчин П.С. уточнені позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Іванович А.М. в судовому засіданні заперечили проти позову з підстав наведених у відзиві, просили у задоволені позову відмовити. Фактичні обставини, встановлені судом. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Заслухавши вступне слово представника позивача, відповідача, його представника та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Доводи представника відповідача про те, що позивач не обгрунтувала, яким чином реєстрація права власності на земельну ділянку, загальною площею 0,25 га за відповідачем порушує її права, оскільки межі даної земельної ділянки не включають в себе ділянки спільного заїзду до їхніх домоволодінь не заслоговують на увагу, з огляду на таке. Згідно вимог частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 березня 2017 року, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року визнано недійсним рішення Чесниківської сільської ради Рогатинського району "Про передачу земель у власність" від 27 червня 2013 року в частині передачі безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,25 га, для індивідуального житлового будівництва. Апеляційним судом встановлено, що відповідно до акта відновлення та встановлення межових від 30 січня 2013 року до землекористування [PERSON] включено частину під`їзної дороги, яка слугує заїздом до господарств [PERSON] та [PERSON] . Разом із цим у планово-картографічному матеріалі 1959 року до господарств сторін передбачено заїзд з головної вулиці і не відображено, що межа земельної ділянки [PERSON] включає частину заїзду (землі загального користування) до її господарства. Отже, судом встановлено, що збільшення площі земельної ділянки, що була у користуванні [PERSON] , та прийняття рішення Чесниківською сільською радою від 27 червня 2013 року про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки разом з частиною земель загального користування (заїзду) відбулося без достатніх правових підстав, а відповідно приватизація спірного проїзду порушує права [PERSON] , оскільки до її земельної ділянки є лише цей заїзд. Щодо доводів представника відповідача про те , що визнання судом недійсним рішення Чесниківської сільської ради від 27 червня 2013 року не породжує наслідків для власника земельної ділянки [PERSON] , то вони також не заслоговують на увагу, з огляду на таке. З копії матеріалів реєстраційної справи вбачається, що 19 жовтня 2013 року державним реєстратором реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 19 жовтня 2013 року державним реєстратором Рогатинського районного управління юстиції на ім`я [PERSON] було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: 2624487301:01:001:1273, яка розташована за адресою: с.Чесники, Рогатинського району, Івано-Франківської області за [PERSON] . До заяви про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку [PERSON] було подано рішення Чесниківської сільської ради від 27 червня 2013 року, яке на даний час визнано судом недійсним в частині передачі безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,25 га, для індивідуального житлового будівництва. Отже, оскільки вказане рішення Чесниківської сільської ради визнано судом недійсним, а тому документ , яким було оформлено право власності - свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , яке видане 19 жовтня 2013 року державним реєстратором Рогатинського районного управління юстиції на ім`я [PERSON] на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, кадастровий номер: 2624487301:01:001:1273, яка розташована за адресою: с.Чесники, Рогатинського району, Івано-Франківської області, відповідно теж має бути визнаний недійсним. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із квитанцій про сплату вбачається, що позивачем оплачено судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп. Оскільки судом повністю задоволено позовні вимоги, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 768 грн 40 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved