Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" 17.10.2013 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми. Позивач зазначав, що [PERSON] працювала у товаристві до 15.07.2013 року на посаді заступника керівника з організації роботи з проблемними активами та дебіторською заборгованістю, а в період роботи з 20.05.2008 року по 21.11.2011 року - на посаді начальника операційної служби Товариства. У лютому 2013 року [PERSON] звернулась до адміністрації товариства про видачу їй авансу в рахунок заробітної плати в розмірі 25000,00 грн. зі строком погашення до 30.03.2013 року; відповідно до наказу від 04.02.2013 року №04/02/13-з/п "Про видачу авансу [PERSON]." відповідачці в рахунок заробітної плати був виданий аванс в розмірі 25000,00 грн., із встановленням строку повернення - до 30.03.2013 року. Оскільки [PERSON] добровільно сплачену суму згідно наказу не повертала, Позивач був змушений видати наказ від 02.04.2013 року №02/04/13-з/п "Про відрахування із заробітної плати [PERSON].", відповідно до якого із заробітної плати відповідачки відраховувалися кошти в рахунок погашення вказаної заборгованості; [PERSON] була ознайомлена з наказом про відрахування. Усього в рахунок погашення заборгованості було відраховано загалом 1800,22 грн.; з 15.07.2013 року [PERSON] була звільнена з роботи; таким чином, станом на момент пред"явлення позову розмір заборгованості [PERSON] перед Товариством за авансом становить (25000,00 - 1800,22) = 23199,78 грн. Оскільки відповідачка з 01.04.2013 року по теперішній час безпідставно тримає зазначену суму неповернутого авансу, вона має сплатити позивачу: 3% річних за весь період прострочення (ч.2 ст.625 ЦК України), за розрахунком позивача з 01.04.2013 року по 15.01.2015 року - 1251,17 грн., та інфляційну складову боргу за період з 20.05.2013 року по 15.01.2015 року - 5855,34 грн., а всього сума боргу [PERSON] по авансу становить (23199,78 + 1251,17 + 5855,34) = 30306,29 грн. Крім того, під час трудових відносин відповідачці [PERSON] для виконання нею своїх трудових обов"язків були видані товарно-матеріальні цінності, які є власністю Позивача та які вона була зобов"язана повернути Товариству до 15.07.2013 року (дати звільнення); у зв"язку з невиконанням нею зазначеного обов"язку, наказом від 16.07.2013 року №16/07/2013-1 Товариством було створено інвентаризаційну комісію та проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, за результатами якої було встановлено недостачу товарно-матеріальних цінностей - Ноутбук Х-pression 350 (вартістю 1866,24 грн.), телефон Siemens Euroset 2015 (вартістю 140,11 грн.), телефон Panasonik KX TS2565UA (вартістю 244,94 грн.), мобільний телефон Nokia 6020 (вартістю 388,80 грн.), флеш-накопичувач 512 Mb (вартістю 59,60 грн.), шафа книжкова VGZ 2 1400*1500*365 (вартістю 657,68 грн.), стіл кутовий VGZ 1450*750*600/800 (вартістю 473,55 грн.) - на загальну суму 3830,92 грн., чим Товариству завдано матеріальної шкоди, яка відповідно до укладеного з відповідачкою [PERSON] договору про повну матеріальну відповідальність підлягає відшкодуванню на рахунок Товариства. Відповідачка [PERSON] протягом 2013 року тривалий час перебувала на лікарняному та отримувала допомогу у зв"язку з тимчасовою втратою працездатності; при цьому, листки непрацездатності - серії АГА №834226, серії АВН №634807, серії АВЗ №760667, серії АВЗ №760320 - виявилися неправомірно отриманими працівником (відповідачкою), у зв"язку з чим Товариству була завдана шкода внаслідок відповідної сплати Позивачем єдиного соціального внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування в загальному розмірі 615,98 грн., яка також підлягає відшкодуванню Товариству за рахунок [PERSON] З 15.07.2013 року Позивач був змушений скоротити посаду, яку обіймала [PERSON] перед звільненням, у зв"язку з чим Позивач сплатив їй вихідну допомогу в розмірі 4624,60 грн.; оскільки після звільнення було з"ясовано, що [PERSON] фактично була відсутньою на роботі без поважних причин (у період безпідставно отриманих листків непрацездатності), у зв"язку з чим підлягала звільненню за прогули і без сплати вихідної допомоги, тому сума вихідної допомоги у розмірі 4624,60 грн. підлягає поверненню [PERSON] Товариству. Окрім того, сплачуючи вихідну допомогу, Позивачу також була завдана шкода внаслідок сплати ним податку на доходи фізичних осіб - 816,11 грн. та єдиного соціального внеску - в розмірі 2280,13 грн.; тобто загальний розмір прямої дійсної шкоди, що була завдана Позивачу неправомірними винними діями [PERSON], становить (4624,60 + 816,11 + 2280,13) = 7720,84 грн., яка теж підлягає відшкодуванню відповідачкою на рахунок Позивача (Товариства). Оскільки ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" (позивач) наполягає на відшкодуванні йому збитків у грошовій формі, тому він просить стягнути з [PERSON] на свою користь (23199,78 грн. суму неповернутого авансу + 1251,17 грн. 3% річних від неповернутої суми авансу + 5855,34 грн. інфляційну складову боргу за авансом + 3830,92 грн. в рахунок компенсації за недостачу товарно-матеріальних цінностей + 615,98 грн. компенсації за сплачений єдиний соціальний внесок по факту неправомірної видачі листків непрацездатності + 7720,84 грн. компенсації вихідної допомоги та витрат позивача по сплаті податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску) = 42474,03 грн. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" про стягнення заробітної плати, допомоги по безробіттю, відшкодування моральної (немайнової) шкоди та зобов"язання видати дублікат трудової книжки. [PERSON] зазначала, що наказом №18-ос від 15.07.2013 року вона була звільнена з роботи у ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" з посади заступника керівника з організації роботи з проблемними активами та дебіторською заборгованістю - на підставі п.1 ст.40 КЗпП України - у зв"язку зі зміною організації праці та скороченням чисельності персоналу Товариства з 15.07.2013 року, але в її трудову книжку були внесені свідомо невірні записи під №23-27, що позбавило її можливості подальшого працевлаштування; запис під №23 - записано "звільнена із займаної посади згідно п.1 ст.40 КЗпП України", але без зазначення "у зв"язку зі зміною організації праці та скорочення чисельності…"; запис під №25 - записано "звільнена у зв"язку з вчиненням за місцем роботи розкрадання та з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді згідно ст.40 КЗпП України"; запис під №27 - невірно записано підставу звільнення п.1 ст.40 КЗпП України, але не зазначено "у зв"язку зі зміною організації праці та скороченням чисельності…". Крім того, у розділі "Відомості про нагородження" на 19-ій сторінці трудової книжки [NUMBER] навмисно було внесено два записи про стягнення - з метою унеможливлення її подальшого працевлаштування. Зазначеними навмисними діями відповідальних працівників ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" було принижено її ([PERSON].) честь та гідність та було завдано значної моральної шкоди, оскільки вона по теперішній час не може працевлаштуватися за спеціальністю, внаслідок чого не має достатніх коштів на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO]; розмір відшкодування моральної шкоди вона оцінює грошовою сумою 83000,00 грн. Крім того, відповідачем ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" їй було недоплачено за період роботи у 2013 році заробітної плати у розмірі 3142,24 грн., тому зазначена сума підлягає стягненню з Товариства на її ([PERSON].) користь. Крім того, відповідачем ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" їй було надано при звільненні довідку про заробітну плату за останні шість місяців роботи, яка оформлена не відповідно до вимог, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266, що позбавило її законної можливості отримати допомогу від держави на випадок безробіття за вересень - листопад 2013 року в розмірі 12393,00 грн. (з розрахунку 4131,00 грн. в місяць). Вважаючи позовні вимоги ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" за первісним позовом безпідставними та стверджуючи, що отримана нею від Товариства сума 25000,00 грн. не є авансом, а є матеріальною допомогою, [PERSON] просила в задоволенні первісного позову відмовити повністю та стягнути з ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" на її користь (3142,24 грн. заборгованість по заробітній платі + 12393,00 грн. в порядку відшкодування недоотриманої з вини Товариства допомоги на випадок безробіття + 83000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди) = 98535,24 грн., а також зобов"язати ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" виготовити та вручити [PERSON] дублікат її трудової книжки. В судовому засіданні позивачі ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" в особі представника Михайловського І.В. та [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, заперечуючи проти зустрічних вимог відповідно; просили позовні вимоги позивачів в об"ємі підтриманих ними вимог задовольнити, а в задоволенні зустрічних - відповідно відмовити. Заслухавши пояснення представника Михайловського І.В. та [PERSON] (сторін) в судовому засіданні, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, матеріали справи №753/13582/13 (№2/753/6257/13) за позовом [PERSON] до ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" про скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" та зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: [PERSON] працювала у ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" до 15.07.2013 року на посаді заступника керівника з організації роботи з проблемними активами та дебіторською заборгованістю, а в період роботи з 20.05.2008 року по 21.11.2011 року - на посаді начальника операційної служби Товариства (а.с.7, 8 т.1). Згідно наказу №04/02/13-з/п від 04.02.2013 року генерального директора ТОВ "ВіЕйБі Лізинг", на підставі заяви [PERSON] останній було видано аванс в рахунок її заробітної плати в розмірі 25000,00 грн., із зобов"язанням повернення (погашення) зазначеної суми коштами заробітної плати працівника в строк до 30.03.2013 року (а.с.9, 10 т.1). Станом на 30.03.2013 року грошові кошти в сумі 25000,00 грн. [PERSON] повернуті (погашені) не були (а.с.11 т.1). Згідно наказу №02/04/13-з/п від 02.04.2013 року генерального директора ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" було встановлено відрахування із заробітної плати [PERSON] (в тому числі авансів) в рахунок погашення заборгованості в сумі 25000,00 грн. в розмірі 20% - до моменту повного погашення боргу (а.с.12 т.1), про що [PERSON] була повідомлена (а.с. 13 т.1) та яка фактично не заперечувала проти відрахування до дня звільнення з роботи. Наказом №18-ОС від 15.07.2013 року [PERSON] була звільнена з роботи у ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" з посади заступника керівника з організації роботи з проблемними активами та дебіторською заборгованістю з 15.07.2013 року - на підставі п.1 ст.40 КЗпП України - у зв"язку зі зміною організації праці та скороченням чисельності персоналу у ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" (а.с.95 т.1). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.10.2013 року у справі №753/13582/13 (№2/753/6257/13) за позовом [PERSON] до ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" про скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за періоди тимчасової непрацездатності за 2013 рік, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди з підстав незаконного звільнення - в задоволенні позову було відмовлено повністю (а.с.9-17 т.2 справи №753/13582/13), дане рішення набрало законної сили (а.с.42-45 т.2 справи №753/13582/13). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. [PERSON] не заперечує факт звернення із заявою на ім"я генерального директора Товариства про виплату їй авансу в розмірі 25000,00 грн. в рахунок її заробітної плати, у зв"язку з сімейними обставинами та зобов"язанням повернення (погашенням) зазначеної суми до 30.03.2013 року, а також факт отримання нею зазначеної суми. [PERSON] також фактично не заперечує факт видання наказу №02/04/13-з/п від 02.04.2013 року про відрахування із її заробітної плати по 20% при щомісячних виплатах до погашення суми 25000,00 грн.; зазначений наказ нею не оспорювався в установленому порядку станом до дня звільнення та не є предметом спору у даному провадженні. Згідно наданої ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" довідки №58 від 14.01.2015 року за період квітня -липня 2013 року на підставі наказу №02/04/13-з/п від 02.04.2013 року із заробітної плати [PERSON] було утримано загальну суму 1800,22 грн.; заборгованість [PERSON] за одержаним в рахунок заробітної плати (з врахуванням проведених відрахувань) та неповернутим авансом складає 23199,78 грн. (а.с.202-203 т.2). Згідно ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.3 ст.233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що вимога ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" про стягнення з [PERSON] на користь Товариства суми 23199,78 грн. доведена в судовому засіданні та підлягає задоволенню; а заперечення [PERSON] в цій частині є безпідставними та недоведеними в судовому засіданні належними доказами. Згідно ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов"язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Враховуючи, що спірні правовідносини випливають з трудового договору, вимога ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" про стягнення з [PERSON] - 3% річних в сумі 1251,17 грн. та інфляційної складової в сумі 5855,34 грн. є безпідставною і задоволенню не підлягає. [PERSON] не заперечує факт користування під час роботи на посаді заступника керівника з організації роботи з проблемними активами та дебіторською заборгованістю у ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" оргтехнікою та меблями, а саме - Ноутбук Х-pression 350 (вартістю 1866,24 грн.), телефон Siemens Euroset 2015 (вартістю 140,11 грн.), телефон Panasonik KX TS2565UA (вартістю 244,94 грн.), мобільний телефон Nokia 6020 (вартістю 388,80 грн.), флеш-накопичувач 512 Mb (вартістю 59,60 грн.), шафа книжкова VGZ 2 1400*1500*365 (вартістю 657,68 грн.), стіл кутовий VGZ 1450*750*600/800 (вартістю 473,55 грн.) - на загальну суму 3830,92 грн. (за оцінкою ТОВ "ВіЕйБі Лізинг"), які обліковувались у Товаристві як основні засоби, з метою створення належних умов праці. Згідно п.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини, коли між працівником і підприємством відповідно до ст.135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Ствердження [PERSON] про те, що зазначені товарно-матеріальні цінності з дня її звільнення залишились у ТОВ "ВіЕйБі Лізинг", тобто - у позивача за первісним позовом, останнім не спростовані належними та достатніми доказами; представник ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" не заперечує про те, що на день звільнення [PERSON] інвентаризація товарно-матеріальних цінностей в присутності [PERSON] не проводилась; посилання представника ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" на договір про повну матеріальну відповідальність з [PERSON] від 20.05.2008 року, як підставу вимоги на суму 3830,92 грн., є по суті нікчемним, оскільки цей договір (а.с.30 т.1 копія) укладався з [PERSON] за попередньою посадою, а також підписувався від імені Товариства головним бухгалтером - "на підставі доручення №499/4 від 01.06.2007 року" (до матеріалів справи не надана), що не передбачено чинним трудовим законодавством. Таким чином, в задоволенні вимоги ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" в частині стягнення з [PERSON] суми 3830,92 грн. має бути відмовлено. Представником ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" фактично не заперечується факт звільнення [PERSON] з роботи з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, та з урахуванням обставин, встановлених рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.10.2013 року у справі №753/13582/13 (№2/753/6257/13) - вимоги ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" в частині стягнення з [PERSON] суми 615,98 грн. та (4624,60 + 816,11 + 2280,13) = 7720,84 грн. - заявлені без достатніх підстав, тому в задоволенні позову в цій частині також має бути відмовлено. Що до зустрічних позовних вимог [PERSON] - суд приходить до наступного. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Ствердження [PERSON] про те, що при оформленні її трудової книжки на день звільнення відповідальними представниками ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" в її трудову книжку були внесені свідомо невірні записи під №23-25, що створило для неї певні труднощі у подальшому працевлаштуванні, а саме: запис під №24 - попередній запис "звільнена із займаної посади згідно п.1 ст.40 КЗпП України - вважати недійсним"; запис під №25 - записано "звільнена у зв"язку з вчиненням за місцем роботи розкрадання та з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді згідно ст.40 КЗпП України"; а також внесення до розділу "Відомості про нагородження (заохочення)" на 18-19-ій сторінці трудової книжки [NUMBER] на її ім"я двох записів (№1 та №2) про дисциплінарні стягнення, підтверджуються копією трудової книжки на ім"я [PERSON] (а.с.106-108 т.1), показаннями свідків [PERSON], [PERSON], і фактично не заперечуються представником ТОВ "ВіЕйБі Лізинг". Представником ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" не заперечується також факт перебування [PERSON] на обліку у Центрі зайнятості населення м. Києва з моменту звільнення з роботи; будь-яких доказів на підтвердження інших мотивів вчинення вищезазначених записів у трудовій книжці [PERSON] представником ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" судові не надано. Ствердження [PERSON] про те, що зазначеними навмисними діями відповідальних працівників ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" було принижено її честь та гідність, було завдано значної моральної шкоди, оскільки вона по теперішній час не може працевлаштуватися за спеціальністю, внаслідок чого не має достатніх коштів на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], представником відповідача за зустрічним позовом не спростовані, тощо. За встановлених обставин, вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди на користь позивачки [PERSON], суд визначає її розмір в межах заявлених позивачкою вимог, та з урахуванням обставин справи, характеру та обсягу заподіяних їй фізичних та моральних страждань, вважає за необхідне стягнути з ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" на її (позивачки) користь в порядку відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн., що відповідає вимогам розумності і справедливості. Разом з тим, враховуючи встановлені обставини справи, вимога [PERSON] про зобов"язання ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" виготовити та вручити [PERSON] дублікат її трудової книжки не може бути задоволена, оскільки заявлена без достатніх правових підстав, а обраний спосіб захисту (у разі порушення права) в даному випадку не відповідає чинному законодавству. Як вбачається з наданої ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" довідки від 14.01.2015 року №59 (а.с.204 т.2) про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку виплат на випадок безробіття, за період січня - червня 2013 року на ім"я [PERSON], середньоденна заробітна плата її становить 237,33 грн., що відповідає вихідним даним розрахунку від 12.06.2014 року самої [PERSON] (а.с.12 т.2); тому достатніх підстав для задоволення вимоги позивачки [PERSON] в частині стягнення з ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" на її користь суми допомоги на випадок безробіття за вересень - листопад 2013 року в розмірі 12393,00 грн. (з розрахунку 4131,00 грн. в місяць) судом не встановлено, тобто в цій частині зустрічного позову також має бути відмовлено. Враховуючи встановлені рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.10.2013 року у справі №753/13582/13 (№2/753/6257/13) за позовом [PERSON] до ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" про скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за періоди тимчасової непрацездатності за 2013 рік, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди з підстав незаконного звільнення обставини, а також з урахуванням матеріалів справи (а.с.202-204 т.2) та показань свідка [PERSON] - головного бухгалтера Товариства, суд приходить до висновку про те, що вимога [PERSON] про стягнення на її користь заробітної плати в сумі 3142,24 грн. не доведена в судовому засіданні достатніми доказами, тому в задоволенні цієї вимоги має бути також відмовлено. Згідно ст.88 ЦПК України підлягають також стягненню судові витрати: з [PERSON] на користь ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" - в сумі 243 грн. 60 коп.; з ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" - судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial