Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

19.05.2021 року представник позивача звернувся у суд з цим позовом, у якому просить: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: двохкімнатну квартиру, загальною площею 52,7 кв. м., житловою площею 32,7 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №606/33-132 від 04.08.2008 року, заборгованість - 495647,33 грн., а саме за кредитом - 474 473,46 грн., за відсотками - 21 173,87 грн., на користь Акціонерного товариства «Альфа -Банк», шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. В обґрунтування позову послався на те, що 04.08.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (в подальшому змінено назву на АТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] уклали Договір Кредиту № 606/33-132, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 40 000 доларів США, що виражається за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору у розмірі 193804,00 гривень зі сплатою 14% процентів річних та комісій, в розмірі та порядку, визначених в додатку №1 до цього Договору. Пунктами 1.2 та 1.3 Договору про внесення змін №3 до Договору кредиту №606/33-132 від 04.08.2008 р. визначено змінити валюту кредиту та перевести суму кредиту 26391,64 доларів США разом із нарахованими процентами в сумі 4010,85 доларів США в гривню. Крім того, зазначив, що з 15.10.2019 року АТ «Альфа Банк» являється правонаступником АТ «Укрсоцбанк». Свої зобов`язання банк виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, 04.08.2008 року позивач та [PERSON] уклали Іпотечний договір, відповідно до якого остання передала Банку в іпотеку двохкімнатну квартиру, загальною площею 52,7 кв. м., житловою площею 32,7 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Сторони оцінили предмет іпотеки в 242 240,00 гривень. У зв`язку з невиконанням умов договору банк прийняв рішення звернути стягнення на заставне майно. Ухвалою від 02.06.2021 р. судом відкрито загальне позовне провадження у справі. 13.09.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 11.10.2021 р. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, подавав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначаючи, що позовні вимоги підтримує. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву, заяв чи клопотань не подавала. Отже, на підставі норм ст.ст. ст. 247, 280-281 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до наступного висновку. 04.08.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (в подальшому змінено назву на АТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] уклали Договір Кредиту № 606/33-132, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 40000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату укладення становить 193804,00 гривень зі сплатою 14 %, з кінцевим терміном погашення заборгованості 03.08.2020 року включно. Кредит надавався на споживчі потреби. 05.11.2008 року між позичальником та банком укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору Кредиту № 606/33-132 від 04.08.2008 року, змінено процентну ставку на 15 % річних. 30.01.2012 року між позичальником та банком укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору Кредиту № 606/33-132 від 04.08.2008 року, змінено строк погашення кредиту та відсотків до 30 числа. 20.12.2012 року між позичальником та банком укладено Договір про внесення змін №2 до Договору кредиту № 606/33-132 від 04.08.2008 року, до якого є Додаток №1 графік погашення кредиту. 20.06.2015 року між позичальником та банком укладено Договір про внесення змін №3 до Договору кредиту № 606/33-132 від 04.08.2008 року, відповідно до п.1.2 вищевказаного договору змінено валюту кредитування та переведено суму кредиту 26391,64 доларів США разом із нарахованими процентами у сумі 4010,85 доларів США в гривню. Згідно з п.1.3 даного договору зміна валюти заборгованості за Договором кредиту здійснюється шляхом видачі двох разових кредитів загальною сумою 699 257, 27 грн., з якої сума першого кредиту складає 243 007,10 грн. та сума другого кредиту складає 456 250, 17 грн. Відповідно до п.1.5 вказано договору гривневий еквівалент загальної заборгованості за Договором кредиту складає 1338545,48 гривень. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Заєць В.М. за реєстровим №782, згідно умов якого «Іпотекодавець» передав в іпотеку «Іпотекодержателю» у якості забезпечення виконання основного зобов`язання, наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] , житловою площею 32, 7 кв.м., загальною площею 52,7 кв.м., що належить [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] , виданого 15.07.2008 року Бюро приватизації Державного підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» на підставі рішення №44 від 15.07.2008 р., право власнорсті на яку зареєстроване Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентиризації» згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19599576 від 21.07.2008 р. Іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежне виконання позичальником основного зобов`язання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з договором від 12.06.2015 року про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого 04.08.2008 року приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріальтного округу Заєць В.М. за реєстровим №782, укладеного між банком та іпотекодавцем, а саме сторони домовились, що предмет іпотеки за Іпотечним договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя щодо виконання Іпотекодавцем всіх зобов`язань за Договором кредиту №606/33-132 від 04.08.2008 р., включаючи повернення кредиту, сплату процентів, комісій, неустойки, у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк в такому порядку, як це встановлено в Договорі кредиту, з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, які внесені на дату укладення цього Договору про внесення змін або будуть внесені у майбутньому. Як видно з розрахунків вимог банку кредитної заборгованості за договором №606/33-132 від 04.08.2008 року, заборгованість станом на 08.04.-09.04.2021 рр. становить- 495647,33 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 474473,46 гривень; заборгованості за відсотками - 21173,87 гривень. 30.04.2021 року банк надіслав відповідачу вимогу №1185 про усунення порушень за кредитним договором та виселення. За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону України «Про іпотеку». Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання, а також право на відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. На підставі ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, а також початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації. Крім того, відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року № 5 резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Як свідчать матеріали справи, банк, надавши [PERSON] кредит в обумовленій договором сумі, свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а позичальник допустив прострочення по сплаті відсотків за користування кредитними коштами за договором кредиту № 606/33-132 від 04.08.2008 року. Право банку звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежне виконання договору кредиту передбачене п.п.2.4.3, іпотечного договору від 04.08.2008 року за реєстровим №782. Ураховуючи наявність у [PERSON] заборгованості за основним зобов`язанням, підтвердженої наданим позивачем розрахунком, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 7 434,71грн.

Outcome: approved