Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулась [PERSON] (далі - позивач), яка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS]. Дане нерухоме майно належало йому на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу «Сокіл» від 23.03.1993 № 348. Оскільки на запит нотаріуса органи реєстрації прав власності на нерухоме майно міста Луганська не підтвердили реєстрацію права власності за [PERSON], приватним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тобто у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Вона є єдиним спадкоємцем майна, яке належало її чоловіку [PERSON], але не може оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. На позовних вимогах наполягає. Луганська міська рада в судове засідання свого представника не направила. Причина неявки суду не відома. В зв'язку з відсутністю поштового обігу з містом Луганськ, яке перебуває на території тимчасово непідконтрольній українській владі, виклик відповідача в судове засідання було розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» [ADDRESS] на веб-сторінці Троїцького районного суду Луганської області у розділі «Список справ, призначених до розгляду». Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер чоловій позивача - [PERSON]. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №41 від 18.06.2016 року (а.с. 4). Позивач - дружина спадкодавця, спадкоємець першої черги. Факт родинних відносин між [PERSON] та її померлим чоловіком [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26.09.2003 року (а.с. 5). Згідно копії довідки від 23.03.1993 року № 348, виданої Відділом комунального господарства житлово-будівельного кооперативу «Сокіл», [PERSON] дійсно належить квартира [ADDRESS] на підставі ордеру № 009862 від 28.08.1970 року, виданого Луганським міськвиконкомом (а.с. 26, 104). На вказану квартиру виготовлено технічний паспорт від 20.03.1993 року (а.с. 7-8). Згідно копії спадкової справи № 145/2016 після смерті померлого [INFO] [PERSON], заведеної приватним нотаріусом Коропського районного нотаріального округу Чернігівської області Богуславською Л.П., спадкоємцем за законом є дружина померлого - [PERSON], яка зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається з недоотриманої пенсії та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.01.2017 року (а.с. 70-92). Постановою у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2016 року, приватним нотаріусом Коропського районного нотаріального округу Чернігівської області Богуславською Л.П., на звернення [PERSON] із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] чоловіка [PERSON], відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з ненаданням спадкоємцем документу, що посвідчує право власності на спадкове нерухоме майно (а.с.6). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦКУкраїни встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормативно-правові акти, що діяли на момент створення спадкодавцем житлового будинку, передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до 01 липня 2004 року, тобто, за наявності фактичних та правових підстав виникнення права власності у спадкодавця на житловий будинок, який збудовано до 2004 року та на які відсутні правовстановлюючі документи, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення таких спадкових прав. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець -[PERSON] з 28.07.1970 року був членом житлово-будівельного кооперативу. Пайові внески за квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], ним було сплачено в повному обсязі в липні 1986, у зв'язку з чим, на підставі довідки від 23.03.1993 року № 348, виданої Відділом комунального господарства житлово-будівельного кооперативу «Сокіл», 30.03.1993 року було проведено реєстрацію вказаної квартири. Інститут набуття права власності членами житлово-будівельного кооперативу вперше був запроваджений Законом СРСР "Про власність в СРСР", прийнятим 6 березня 1990 року і введеним в дію з 1 липня 1990 року, а згодом закріплений у Законі України "Про власність" від 7 лютого 1991 року. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Законі України "Про власність" від 07.02.1991 № 697-XII член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Таким чином, спадкодавець набув право власності на законних підставах. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1220, 1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved