Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 03.04.2018 між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Державний ощадний банк України") та відповідачем [PERSON] укладено заяву про приєднання №1112119 (Кредиту) (надалі - Заява про приєднання) відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі Договір). П. 3.1 Розділу ІІІ Договору визначає умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг банку. Згідно з умовами цього Договору банк, у разі приєднання клієнта до договору, зобов`язується надати клієнту визначені Договором та обрані клієнтом послуги, а клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених Договором і Тарифами. Згідно п.3.2 Розділу ІІІ Договору, цей договір є змішаними у розумінні ч.2 ст.628 ЦК України та містить в собі зокрема елементи договору банківського рахунку, умови якого викладені в Розділі ХХ цього Договору та кредитного договору, умови якого викладені в розділі XXII цього договору. Згідно п.4.1 Розділу ІV Договору, договір вважається укладеним (акцептованим клієнтом в частині надання обраних клієнтом послуг) з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору за встановленою Банком формою, інших документів, надання яких необхідно за умови цього Договору, в тому числі документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи Клієнта, суті діяльності та фінансового стану. Згідно п.4.2.Розділу ІV Договору, укладаючи цей договір клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, що передбачені Договором. Підписання Заяви на приєднання клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору він ознайомився з повним текстом Договору, в тому числі з додатками до Договору та Тарифами, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами Договору, а також отримав примірник Договору. Згідно п.18.1 Розділу ХVІІІ Договору , він набирає чинності з дня приєднання Клієнта до Договору та діє протягом невизначеного строку. Уклавши заяву про приєднання відповідач отримав доступ до кредитних програм АТ «Ощадбанк». Відповідно до умов п.п. 3.4.1.-3.4.2. Заяви про приєднання відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні, а також надано платіжну карту «Моя карта» та та ПІН-конверт до неї. 03.04.2018 сторонами укладено Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов Договору, згідно якої відповідач погоджується на одержання та з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтверджує укладення кредитного договору. Згідно Заяви на встановлення кредитної лінії (п.6.1) Клієнт просить надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відповідної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] . Клієнт погоджується зі встановленням максимальних параметрів кредитування: бажаний розмір кредиту- 3 000,00 грн.; строком кредитування є - 60 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, процента ставка встановлюється в розмірі 35% річних на користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. 01.08.2018 додатково між сторонами укладено Заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії відповідно до умов Договору комплексного обслуговування. Згідно п.3.1 вказаної заяви, підписання цієї Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт погоджується з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтверджує укладення між клієнтом та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяви. Згідно п.3.2. даної заяви, Клієнт просить надати йому кредит на споживчі потреби у національній валюті шляхом встановлення відповідної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] . Клієнт погоджується зі встановленням максимальних параметрів кредитування: бажаний розмір кредиту- 30 000 грн. строком кредитування є - 60 місяців, з можливим продовженням на той самий строк Відповідачу встановлено кредитний ліміт в сумі - 30000 грн. Банк свої зобов`язання перед Відповідачем виконав повністю. Однак, відповідач умови договору не виконувала, кошти в якості повернення кредиту не вносила. Останнє зарахування сум коштів на картрахунок та погашення відсотків і кредиту відбулось в 08.11.2019. Відповідачу надсилалась претензія від 02.12.2020 за № 101.20-11/2054 з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі, проте дана заборгованість не була погашена в повному обсязі. Станом на 04.06.2021 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 31570,03 грн., з яких: 25784,99 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 27,98 - комісія; 1636,15 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 642,63 - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 1362,60 - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 56,46 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; 2015,53 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 43, 69 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому він просить стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені у справі судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2270 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Від неї до суду надійшла письмова заява, в якій вона проти задоволення позову не заперечує та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03.04.2018року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання Заяви про приєднання №1112119 (а.с.47). Того ж дня між сторонами підписана Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (а.с.48). За умовами даного договору банк зобов`язався відкрити клієнту рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт» поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України. Банк надає клієнту платіжну картку типу «MasterCard World Debit» «Моя картка». За умовами заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) клієнту надано кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відповідної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] зі встановленням максимальних параметрів кредитування: бажаний розмір кредиту- 3 000,00 грн.; максимальний розмір кредиту - 25000 грн., строком кредитування є - 60 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, процента ставка встановлюється в розмірі 35% річних на користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. 01.08.2018 [PERSON] підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, згідно якої бажаний розмір кредиту- 30 000 грн. строком кредитування є - 60 місяців, з можливим продовженням на той самий строк Відповідачу встановлено кредитний ліміт в сумі - 30000 грн. (а.с.49,50). Згідно п.3.6. вказаної заяви передбачено фіксовану процентну ставку користування кредитом, яка складає: 35% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс періоду у випадках безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору. На адресу відповідача позивачем направлялася вимога № 101.20-11/2054 від 02.12.2020 з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі, яка нею отримана згідно копії поштового повідомлення (а.с.52). Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 53,54), відповідач станом на 04.06.2021 має заборгованість по кредиту у розмірі 31570,03 грн., з яких: 25784,99 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 27,98 - комісія; 1636,15 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 642,63 - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 1362,60 - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 56,46 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; 2015,53 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 43, 69 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. Копіями виписок по картковому рахунку відповідача підтверджується користування нею кредитними коштами, останнє зарахування сум коштів на картрахунок та погашення відсотків і кредиту відбулось в 08.11.2019 (а.с. 55-64). За змістом ст.ст. 525, 526ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частин 1, 3 ст.1049 зазначеного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Відповідно до ч. 1 ст.1050ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, де зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Відповідно до ст.625ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлено вимогу про стягнення сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановленихст. 625 ЦК України. За змістом норми ч. 2 ст.625ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Стаття 625ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Більше того, ще Верховний Суд України у постанові від 26.04.2017 року у справі № 3-1522гс16 зробив висновок, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України. Формулювання ст. 625 ЦК Україниколи нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України. Відповідно до ст.1054ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором кредиту щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, що призвело до виникнення у неї перед позивачем заборгованості, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає можливим стягнути заборгованість на користь позивача в сумі 31570,03 грн.. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 грн. ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved