Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка вернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними прилюдних торгів та протоколів про проведення прилюдних торгів щодо реалізації земельної ділянки та незавершеного будівництва розташованого на ній, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 11.03.2012 р., визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки та незавершеного будівництво на ній із незаконного чужого володіння, визнання права власності. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона 1 травня 2009 року, придбала у [PERSON] земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,0684 га, кадастровий номер 4622782500:01:010:0010, що підтверджується Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 01.05.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1139. Також, 1 травня 2009 року вона придбала у [PERSON] незавершений будівництвом житловий будинок, відсоток готовності якого складає 10%, що знаходиться в [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1136. 9 грудня 2011 року між нею та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.05.2009 року, Р. №1139, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], згідно умов якого пункт 8 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.05.2009 року Р. №1139 викладено в наступній редакції: «Право власності Покупця згідно ст. 126 ЗК України посвідчуватиметься цим договором, додатком до якого є державний акт про право власності на земельну ділянку, реквізити якого зазначено в п. 1 цього договору, з відмітками про відчуження земельної ділянки, вчиненими в порядку, встановленому чинним законодавством, нотаріусом та органом що здійснює державну реєстрацію земельної ділянки (а у випадку його заміни Покупцем - новий державний акт на право власності на земельну ділянку)». Нею були виконані всі вимоги законодавства, які регулюють набуття права власності. Зокрема, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] здійснила відмітку на Державному акті на право власності на земельну ділянку від 11.09.2008 року, серії ЯА №736414 про перехід права власності на спірну земельну ділянку [PERSON] та Управління Держкомзему у Жовківському районі Львівської області 22.12.2011 року вніс до поземельної книги відповідні записи про нового власника за реєстровим №4622782500010100010302. Отже, усі правовстановлюючі документи на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] в неї оформлені належним чином. З метою зареєструвати своє право власності на незавершене будівництво на спірній земельній ділянці, вона звернулася до Реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області, проте їй було відмовлено у задоволені Заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), оскільки державний реєстратор Шубеляк І.Я. встановив, що заявлене право вже зареєстроване. Зазначену відмову було оформлено Рішенням про відмову у задоволенні заяви №3619137 від 3 липня 2013 року. Згодом їй стало відомо, що у 2012 році з прилюдних торгів, була продана земельна ділянка [PERSON], на підставі чого 11 вересня 2012 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] видав Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Спірна земельна ділянка була продана з прилюдних торгів за борги її колишньої власниці - [PERSON] 27 березня 2013 року [PERSON] продав земельну ділянку [PERSON]. Однак, незважаючи на те, що спірну земельну ділянку та незавершене будівництво вона придбала у [PERSON] ще у 2009 році, всі документи оформлені належним чином, на її майно звертають стягнення та реалізовують його за борги колишньої власниці. В даному випадку вона, будучи власницею майна (земельної ділянки та незавершеного будівництва на ній), фактично позбавлена відповідачами права розпоряджатися цим майном. У в'язку з чим вона звернулась до суду та просить визнати недійсними прилюдні торги щодо реалізації земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,0684 га, кадастровий номер 4622782500:01:010:0010 та незавершеного будівництва, розташованого на ній; визнати недійсним Протокол проведення прилюдних торгів щодо реалізації земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,0684 га, кадастровий номер 4622782500:01:010:0010 та незавершеного будівництва, розташованого на ній; визнати недійсним Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 11 вересня 2012 року, виданим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зреєстрованого в реєстрі за №17160 щодо земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,0684 га, кадастровий номер 4622782500:01:010:0010 та незавершеного будівництва, розташованого на ній; визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 27 березня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №213. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак, її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві та просить позов задоволити. Представник відповідача Відділу ДВС Жовківського РУЮ в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає такий необґрунтований та безпідставний. Просить відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки позовна заява та додаткові обґрунтування до неї ґрунтуються на домислах і припущеннях. Вказує, що дії державного виконавця Відділ ДВС Жовківського РУЮ під час виконавчого провадження з реалізації арештованого майна були законними та відповідали нормативно-правовим актам які регулюють дані процедури. Крім того, вважає, що угода купівлі продажу земельної ділянки та незавершеного будівництва укладена між позивачкою та відповідачкою [PERSON] Представник відповідача ПП "Нива-В.Ш." в особі філії 14 ПП "Нива-В.Ш." в судовому засіданні проти позову заперечив, подав суду заперечення ,які просив долучити до матеріалів справи. Крім того, пояснив, що заперечує проти визнання торгів недійсними, оскільки підставою визнання прилюдних торгів недійними є недотримання саме Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів арештованого нерухомого майна. З позовної заяви та з пояснень представника позивача вбачається, що не було порушеного жодного пункту положення під час проведення прилюдних торгів. Вважає, що ПП "Нива-В.Ш." в особі філії 14 ПП "Нива-В.Ш." було дотримано порядок проведення, було дотримано заявку державного виконавця. Вважає, що при проведенні торгів ними було дотримано процедуру щодо висвітлення оголошень на сайті. Відповідно, в торгах взяли участь учасники, які належним чином зареєструвалися, подали відповідні документи та сплати суми гарантійних внесків. Що стосується дій державного виконавця, то оскарження таких дій має окремий порядок і можуть бути наслідком визнання прилюдних торгів недійними. На сьогоднішній день дії державного виконавця не оскаржені. А тому, просить відмовити у задоволенні позову повністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що 07 березня 2013 року [PERSON] придбала оспорювань ділянку та об'єкт незавершеного будівництва на ній. Під час укладання договору купівлі продажу, їй стало відомо, що попередній власник [PERSON] придбав дану земельну ділянку з незавершеним будівництвом на ній на прилюдних торгах, які були проведені без жодних порушень чинного законодавства. Прилюдні торги можна визнати недійсними лише в тому випадку, якщо вони були проведені з порушеннями. Жодних підстав для визнання прилюдних торгів недійсними позивачкою не наведено. Таким чином, вона вважає, що позивачка визнає прилюдні торги дійсними, а посилання позивачки, що були певні порушення з боку державного виконавця, не можуть бути підставою визнання прилюдних торгів недійсними. Вказує, що не має підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу укладеного між [PERSON] та [PERSON]. А тому, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник відповідача Відділу Держземагенства у Жовківському районі в судове засідання не з'явився, однак, направив до суду клопотання про розгляд справи без представника відповідача. Рішення по справі покладається на розгляд суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засіданні жодного раду не з'явилися, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, і від них не надійшло жодних клопотань про відкладення розгляду справи. А тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі виходячи з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено що 1 травня 2009 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,0684 га, кадастровий номер 4622782500:01:010:0010, що підтверджується, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1139 /Т.1 а.с. 5-6/. Крім того, 01 травня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва житлового будинку, відсоток готовності якого складає 10%, що знаходиться в [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1136 /Т.1 а.с. 8-9/. Судом також встановлено, що 09 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.05.2009 року, Р. № 1139, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], згідно умов якого пункт 8 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.05.2009 року Р. № 1139 викладено в наступній редакції: «Право власності Покупця згідно ст. 126 ЗК України посвідчуватиметься цим договором, додатком до якого є державний акт про право власності на земельну ділянку, реквізити якого зазначено в п. 1 цього договору, з відмітками про відчуження земельної ділянки, вчиненими в порядку, встановленому чинним законодавством, нотаріусом та органом що здійснює державну реєстрацію земельної ділянки (а у випадку його заміни Покупцем - новий державний акт на право власності на земельну ділянку)». З позовної заяви вбачається, що з метою зареєструвати своє право власності на незавершене будівництво на спірній земельній ділянці, позивачка [PERSON] звернулася до Реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області, проте їй було відмовлено у задоволені Заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), оскільки державний реєстратор Шубеляк І.Я. встановив, що заявлене право вже зареєстроване. Зазначену відмову було оформлено Рішенням про відмову у задоволенні заяви №3619137 від 3 липня 2013 року. Так, з постанови про накладення арешту на майно від 01 червня 2009 року вбачається, що слідчим СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області старшим лейтенантом міліції Н.С. Дейнека було накладено арешт на вклади, цінності й інше майно обвинуваченої (відповідачки ) [PERSON], [INFO], де б воно не було. Також, з даної постанови вбачається, що така була оголошена [PERSON] / Т.1, а.с. 115 /. З виконавчого листа виданого Залізничним районним судом м. Львова № 1-47 / 2010 від 17.10.2010 року вбачається, що за результатом розгляду кримінальної справи про обвинувачення [PERSON] за ст. 307 ч. 3 КК Україи, суд присудив конфіскувати в дохід держави все особисте майно засудженої [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що на виконання вищезгаданого виконавчого документа 25.10.2010 року державним виконавцем відділу ДВС Жовківського РУЮ Л/о Яросевичем О. 3. було винесена постанова відкриття виконавчого провадження. 14.04.2011 року матеріали виконавчого провадження передано на виконання головному державному виконавцю Федоричу Т. М. 06.09.2011 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка скерована сторонам та в органи, які здійснюють реєстрацію прав власності на майно. 06.09.2011 року згадане обтяження зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. 06.09.2011 року актом опису й арешту майна ВП № 22177522 описано й арештовано належне боржнику нерухоме майно за адресою: [ADDRESS]. 23.09.2011 року для участі у виконавчому провадженні залучено суб'єкта оціночної суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону 1 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» про що винесена відповідна постанова. 23.11.2011 року боржникові у виконавчому проваджені супровідним листом вих. № В-3/2286 надіслано для відома копію звіту про оцінку майна. 15.02. 2012 року відділом ДВС Жовківського РУЮ Л/о з спеціалізованою організацією приватного підприємства «НИВА - В. Ш.» (далі у відповідних відмінках - організація) укладено договір про надання послуг з реалізації конфіскованого майна. 04.05.2012 року державним виконавцем, зважаючи на лист торгівельної організації від 27.04.2012 року, відповідно до частини 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», підпункту 4.5.10. п. 4.5 ч. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року проведена уцінка майна належного [PERSON] про що складено акт державного виконавця. 29.06.2012 року державним виконавцем, зважаючи на лист торгівельної організації від 25.06.2012 року, відповідно до частини 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», підпункту 4,5.10. п. 4.5 ч. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року проведена друга уцінка майна належного [PERSON] про що складено акт державного виконавця. Об'єкт незавершеного будівництва готовністю 10 % та земельна ділянка пл. 0,0684 га за адресою: [ADDRESS], були реалізовані 29 серпня 2012 року на прилюдних торгах [PERSON], що підтверджується Протоколом № 1412047 - 1 проведення прилюдних торгів з реалізації конфіскованого нерухомого майна (виконавчий лист 1-47 виданий 17.06.2010 р. Залізничним р/с м. Львова). Позивачка в позовній заві просить про визнання недійсними прилюдних торгів та протоколів про проведення прилюдних торгів щодо реалізації земельної ділянки та незавершеного будівництва розташованого на ній, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 11.03.2012 р., визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки та незавершеного будівництво на ній із незаконного чужого володіння, визнання права власності. Позивачка посилається на те, що прилюдні торги з продажу об'єкта незавершеного будівництва готовністю 10 % та земельної ділянки пл.0,0684 га за адресою : [ADDRESS] відбулись із порушенням норм Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затв. Наказом МЮУ №68/5 від 27.10.1999 року. Однак, позивачка не вказує на якій підставі слід визнати недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна. У позовній заяві не міститься посилається на те, які саме порушено вимоги Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України №68/5 від 27.10.1999р. (далі - Тимчасове положення). Так, прилюдні торги є особливою формою правочину, оскільки за своєю правовою природою придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) належить до угод купівлі-продажу, які можуть бути визнані недійсними на підставі норм цивільного законодавства про недійсність угод. Статтею 203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, в тому числі про те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засад суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Підставами визнання прилюдних торгів недійсними є, як правило, порушення приписів нормативно-правових актів, якими встановлюється порядок реалізації арештованого майна. Порядок реалізації нерухомого майна, на яке звернено стягнення, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 та «Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5, а тому порушення даних норм є підставою визнання прилюдних торгів недійсними. Так, до підстав визнання прилюдних торгів недійсними відносяться, зокрема, порушення проведення прилюдних торгів, порушення вимог з організації, безпосереднього проведення та оформлення результатів прилюдних торгів, які є суттєвими і вплинули на формування результатів прилюдних торгів, а також продаж майна боржника. Суд прийшов до переконання, що всі дії працівників філії 14 ПП «НИВА-В.Ш.» по реалізації арештованого майна боржника були здійснені з дотриманням усіх вимог «Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999р. № 68/5 та інших нормативно-правових актів, виходячи з наступного. Відповідно до п.3.5 Тимчасового положення спеціалізована організація здійснила розміщення на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів. А саме, про це свідчить інформаційне повідомлення про проведення торгів розміщене на сайті www.trade.informiust.ua за 15 днів до дня проведення публічних торгів (інформаційне повідомлення №423551 від 04.04.2012 року про призначення торгів на 23.04.2012 року, інформаційне повідомлення №432732 від 28.05.2012 року про призначення торгів на 12.06.2012 року та інформаційне повідомлення М46705 від 13.08.2012 року про призначення торгів на 29.08.2012 року). Відповідно до п.3.12 Тимчасового положення для участі в прилюдних торгах покупець подає спеціалізованій організації заявку про участь у прилюдних торгах та документ про сплату гарантійного внеску. Згідно п.3.14 Відомості про покупців вносяться до книги реєстрації. У відповідності до п.3.15 Тимчасового положення під час проведення реєстрації учасник прилюдних торгів отримує картку учасника прилюдних торгів із зазначенням на зворотному боці умов проведення прилюдних торгів. Протокол №1412047-1 від 29.08.2012 року проведення прилюдних торгів з реалізації конфіскованого нерухомого майна затверджений директором філії 14 ПП «Нива-В.Ш.», підписаний ліцитатором і переможцем торгів у відповідності до п.4.14 Тимчасового положення. А від так, ПП «Нива-В.Ш.» в особі філії 14 ПП «Нива-В.Ш.» дотримано порядок проведення прилюдних торгів визначений Тимчасовим положенням. Що стосується порушень допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст.ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. З ст. 32, ч. З ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст.ст. 55, 85 Закону). Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Така процесуальна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 24.10.2012 року у справі №6-116цс12 та від 26.12.2012 року у справі №6-140цс12. Відповідно до ст. 111-28 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Прилюдні торги являють собою продаж майна, на яке звернуто стягнення і яке підлягає реалізації. Під час проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої, з одного боку, є покупець учасник прилюдних торгів, котрим може бути фізична чи юридична особа, а з другого продавець відділ державної виконавчої служби в особі спеціалізованої організації, яка організовує та провадить ці прилюдні торги за договором з Державною виконавчою службою. Реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону (ч. 1, 2 та 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»). Пз'нктом 3.1 Тимчасового положення встановлено, що орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота. Відповідно до п. 3.2 Тимчасового положення, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 5.12.1999р. №74/5. З наведених норм законодавства вбачається, що процедура підготовки до прилюдних торгів розпочинається з моменту надання державним виконавцем спеціалізованій організації, з якою напередодні укладено договір про надання послуг з реалізації арештованого майна, заявки в якій вже зазначена початкова вартість майна, що підлягає реалізації з прилюдних торгів. Водночас, визначення переліку майна боржника, продаж якого здійснюється через прилюдні торги, відноситься до компетенції державного виконавця. Тобто, перелік майна, що передається на реалізацію з прилюдних торгів встановлюється в акті опису й арешту майна, який складається державним виконавцем у відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. №74/5. Вартість арештованого нерухомого майна, що підлягає реалізації з прилюдних торгів визначається суб'єктом оціночної діяльності на підставі ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно, такі дії вчиняються перед укладенням договору із спеціалізованою організацією про надання послуг з реалізації арештованого майна, тобто перед початком процедури організації проведення та проведення прилюдних торгів. Зазначені дії державного виконавця та суб'єкта оціночної діяльності мають самостійний спосіб оскарження в порядку встановленому ст, 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження» і не можуть слугувати підставами для визнання прилюдних торгів недійсними. А від так, враховуючи вище наведене, суд прийшов до переконання, що позивачкою не представлено суду належним та допустимих доказів, які б свідчили про те, що торги відбувались із порушенням норм законодавства. Не здобуті такі докази і в судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Також, статтею 328 ЦК України встановлено, що правомірність набуття права власності презумпується. Відповідно до положень ч. 2 ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити у повному обсязі за недоведеністю

Outcome: dismissed