Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

в січні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто»(далі - ТОВ «Авто Просто») про визнання зобов'язання припиненим. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 5 березня 2010 р. між позивачем та ТОВ «Авто Просто» було укладено договір № 312740 з Додатками № 1 та № 2, які є невід'ємними частинами угоди. Метою угоди було придбання легкового автомобіля «Тата», вартістю 122736,00 грн. Позивач, відповідно до умов угоди сплатив вступний внесок та щомісячні внески. На початку серпня 2010 року відповідач повідомив його про результати асигнаційного акту від 28.07.2010 року та йому було надано право на отримання автомобіля. 6 серпня 2010 р. він сплатив відповідачу 5418 грн. за право на отримання автомобіля та погодив з відповідачем заміну автомобіля «Тата» на автомобіль «Шевролет Ніва», вартістю 142720 грн. Після укладення Угоди він належним чином сплачував повні внески згідно рахунків надісланих відповідачем. Всього він сплатив 45 повних внесків на загальну суму 109626,53 грн. Зазначив, що оскільки відповідач розраховував повні внески від поточної ціни автомобіля «Тата», який дорожчий за отриманий ним автомобіль «Шевролет Ніва», він надлишково сплатив відповідачу 18575,10 грн. Разом з тим, до цього часу відповідач продовжує надсилати йому рахунки для оплати повного внеску і заперечує припинення правовідносин, які виникли за угодою. В зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду з вимогою про визнання його зобов'язань за Угодою від 5 березня 2010 року припиненими у зв'язку з належним його виконанням. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та надуманими, оскільки розрахунки позивача проведені без урахувань положень Угоди. Відповідачем було належним чином виконано зобов'язання за Угодою,а саме здійснено оплату автомобіля «Шевролет Ніва» та забезпечено отримання такого автомобіля позивачем. Станом на 20 березня 2014 року позивачем сплачено 106 внесків із 120 внесків в оплату послуг позивача. На даний час залишок по сплаті послуг становить 14 внесків, а отже зобов'язання позивачем не виконано в повному обсязі. Просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що 5 березня 2010 р. між позивачем та ТОВ «Авто Просто», було укладено Угоду № 312740 з додатками № 1, № 2, які є невід'ємними частинами Угоди. Згідно із ст. 1 Угоди № 312740 від 5 березня 2010 року предметом угоди є надання учаснику послуг системи Авто Так, спрямованих на придбання Автомобіля. Статтею 2 спірної Угоди передбачено, що Товариство надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів Учасниками через систему придбання у групах Авто Так. Як вбачається з додатку № 1 до Угоди позивач мав намір отримати автомобіль «Тата» вартістю 122736,00 грн. Відповідно до додатків №1, №2 до вказаної угоди, учасник системи сплачує: плату за послуги, пов'язані зі вступом до Системи, щомісячний цілий чистий внесок (частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля) - 0,8333 %, щомісячний внесок в оплату послуг, що включає також формування груп клієнтів системи та здійснення організаційних дій для придбання автомобіля - 0,5% + ПДВ, щомісячний страховий платіж - 0,065%, плата за отримання автомобіля (одноразовий платіж, що підлягає сплаті учасником, якому було надано право на отримання автомобіля) - 3% + ПДВ. На виконання умов угоди позивач сплатив вступний внесок в розмірі 4418,50 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 15) та розрахунком платежів (а.с.110). Виконання послуг з адміністрування системи полягає в тому, що учасник сплачує передбачені угодою платежі, а ТОВ «Авто Просто» формує групу учасників, за рахунок чистих внесків здійснюється придбання автомобіля (п. 1.2 договору). Учасник одержує автомобіль відповідно до методів визнання права на отримання ним автомобіля, передбачених угодою (ст.ст. 4, 5, 6), яке здійснює ТОВ «Авто Просто». Судом встановлено, що у серпні 2010 року ТОВ «Авто Просто» повідомило позивача про результати асигнаційного акту від 28.07.2010 року і надало останньому право на отримання автомобіля. У судовому засіданні сторонами не заперечувалась та обставина, що за згодою сторін ТОВ «Авто Просто» передало позивачу [PERSON] автомобіль «Шеврове Ніва» за ціною 142720, грн., а не автомобіль «Тата», як зазначено в угоді. Позивач обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що за Угодою № 312740 від 5 березня 2010 року він сплатив вступний внесок у розмірі 5418,00 грн., повних внесків 53,93 та авансових внесків 68,24, сплативши при цьому повну вартість автомобіля та інші платежі, які передбачені угодою, тобто виконав свої зобов'язання за угодою та просив відповідно до ст. 599 ЦК України визнати зобов'язання за угодою припиненим. Разом з тим суд не може погодитись з таким обґрунтуванням позивача зважаючи на таке. Відповідно до ст. 2 Угоди ТОВ «Авто Просто» гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених Угодою. Статтею 3 Угоди передбачено, що ТОВ «Авто Просто» зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами Угоди. При цьому відповідно до ст. 8.2 додатку № 2 до Угоди поняття "право на отримання автомобіля" означає право учасника одержати власне автомобіль та обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання. Передбачені Угодою умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в Угоді "Чисті внески" або "Внесок в оплату товару". Відповідно до розд. 1 Визначення термінів додатку № 2 до Угоди "Цілий Чистий внесок - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати Автомобіля. Половинний Чистий внесок - це половина Цілого чистого внеску. Згідно з п. 2.6 ст. 2 додатку № 2 до Угоди Чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль. Таким чином, в Угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Крім того, сплачені Чисті внески перерахунку (у зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім'я споживач зобов'язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати - 100% від ціни автомобіля. Отже, за системою придбання автомобілів у групах «Авто Так» кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за Угодою, отримує автомобіль через механізм, передбачений в Угоді, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок Чистого Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи (п. 1.2 ст. 1, п. 4.1 ст. 4 додатку № 2 до Угоди) Судом встановлено, що позивач за згодою із відповідачем отримав автомобіль «Шевролет Ніва», який коштує дешевше, ніж модель автомобіля, яка була зазначена в Додатку № 1 до Угоди (а.с.9). Відповідно до п.7.3. Угоди, якщо обрана Учасником марка або модель коштує дешевше, між модель Автомобіля, зазначена в Додатку № 1 до Угоди, Учасник може зробити вибір із наступного: 1)зарахувати різницю між цінами автомобілів для послідовного скасування несплачених повних внесків, які передбачені Графіком внесків цього Учасника, у зворотньому порядку, починаючи з останнього Повного внеску. В подальшому такий учасник повинен сплачувати майбутні повні внески відповідно до поточної ціни автомобіля, вказаного в додатку № 1 до Угоди. Якщо зарахування різниці скасовує сплату всіх повних внесків учасника, і залишається грошове сальдо на користь учасника, Авто Просто зобов'язується повернути Учаснику таке сальдо протягом 30 днів від дати надання ним банківських реквізитів для перерахування відповідної суми; 2) Зарахувати різницю між цінами автомобілів, розділивши її на всі наступні несплачені повні внески з метою пропорційного зменшення розміру повних внесків, які залишаються до завершення графіку внесків. Як вбачається з розрахунку платежів за Угодою (а.с.110) в вересні 2010 року позивачем було сплачено різницю вартості автомобіля в розмірі 7780,00 грн. і зараховано на графік 5 внесків, яке не скасувало сплату всіх Повних внесків, а отже позивачу в подальшому нараховувались повні внески відповідно до поточної ціни автомобіля вказаного в Додатку № 1 до Угоди, а саме автомобіля «Тата». Відповідно до ст. 5 Угоди позивач зобов'язувався оплати стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що станом на день розгляду справи позивачем сплачено 86,8229% зі 100% чистих внесків (ціна автомобіля), що становить сплату 106 внесків із 120 внесків за Угодою. Відповідно до положень ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст.7 Угоди, така набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами й діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених Угодою. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивач не в повному обсязі виконав зобов'язання за Угодою № 312740 від 5 березня 2010 року, а тому не вбачає підстав за яких припиняються його зобов'язання за угодою. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд критично оцінює розрахунок повних внесків зроблених представником позивача, оскільки такий не відповідає положенням п.7.3. Угоди. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до положень ст. 88 ЦПК України слід покласти на позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed