Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області померла громадянка [PERSON], яка фактично прийняла спадщину свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно. Спадщину після її смерті за заповітом прийняла позивач. За життя [PERSON] мала у своїй власності житловий будинок [ADDRESS]. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Під час оформлення спадкових прав позивача в нотаріальній конторі виявилось, що первинна реєстрація права власності на будинок не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. Це є перешкодою в оформленні позивачем його спадкових прав. Тому позивач просить визнати право власності на спадковий будинок за нею в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. В поданій до суду заяві наполягала на задоволенні позовних вимог та просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника. Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи - Городнянської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Неявка в судове засідання третьої особи не перешкоджає судовому розгляду справи. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, за життя та станом на 1990-1991 роки [PERSON] і [PERSON] - разом проживали і мали у власності домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідками № 31 17.01.2014 р. та № 890 від 27.11.2013 р. виконавчого комітету Смичинської сільради Городнянського району Чернігівської області. Їм цей будинок належав в рівних частках, тобто по 1/2 частині кожному/а.с.14-15/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все майно, яке йому належало. Спадщину померлого чоловіка фактично прийняла [PERSON], так як остання проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті, що підтверджується довідкою сільської ради від 17.01.2014 року /а.с.14/. До складу спадщини [PERSON] входить також 1/2 частка будинку [ADDRESS]. Після прийняття спадщини чоловіка частка [PERSON] в спірному будинку зросла, і остання стала володіти спірним будинком в цілому. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER](а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на житловий будинок з побутовими та господарським спорудами, в якому вона проживала в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області. За життя [PERSON] склала заповіт на спірний будинок, яким призначила своїм спадкоємцем [PERSON](а.с.12). Згідно довідки Смичинської сільської ради Городнянського району встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала по день смерті в будинку [ADDRESS] (а.с. 13). За даними довідки Городнянського БТІ від 22 листопада 2013 року за вих. № 849 року встановлено, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] не зареєстровано. Будинок побудовано в 1956 році. Процент готовності житла 100%/а.с.20/. Відповідно до наданих відповідачем довідок спірний будинок відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Оскільки правовідносини власності на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст.ст. 120,123 ЦК УРСР /в редакції, що діяла 1963 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частки учасників колгоспного двору є рівними. Згідно з витягом погосподарської книги 1986-1990 рр. [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору і мали у спільній сумійсній власності будинок [ADDRESS]/а.с.16/. Дослідженням технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що будинок складається з : «А-1» житловий будинок, загальною площею 57,4 кв.м., в тому числі житловою площею 22,6 кв.м., з надвірними будівлями і спорудами : „а-1" веранди, „Б-1" сараю, „б-1" сараю, „В-1" погріба з шийкою, „Г-1" вбиральні, „1" воріт з хвірткою, „2" огорожі суцільної, „3" колодязю(а.с.21-22). У відповідності до приписів ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено у судовому засіданні позивач 01.11.2013 року звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], і була заведена спадкова справа. Свідоцтво про право на спадщину по зазначеній спадковій справі ще не видавалися. /а.с. 43-48/ Перешкодою в отриманні позивачкою свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем [PERSON] не було оформлено правовстановлюючі документи на спірний будинок, належний їй, який мав статус колгоспного двору. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оскільки реєстрація прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку - 1956 рік - законодавчо передбачена не була, врахувавши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved