Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення Тячівського районного суду від 10.11.2010 р. на утримання сина [PERSON], [INFO] до 1500 грв. Посилається на те, що у 2010 році відповідач покинув її з дитиною і переїхав жити до своїх батьків. Оскільки він ухилявся від утримання дитини, вона звернулася до суду спочатку про стягнення аліментів, а потім про їх збільшення. На даний час вона вийшла вдруге заміж та народила дитину. Просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що позивачка не надала суду ніяких доказів, які слугували б підставою для збільшення розміру аліментів. Посилання позивачки на те, що вона вийшла заміж, народила другу дитину і її стан здоров'я погіршився породжує обов'язки тільки для неї з чоловіком. Він проживає у будинку батьків, не має власного житла та постійного місця роботи. Згідний сплачувати аліменти на утримання сина у розмір 1000 грв. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 10.11.2010 р. з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 400 грв. Рішенням від 09.07.2015 р. розмір аліментів було збільшено до 800 грв. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Відповідно до ст. 184 ч. 1 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану та в інших випадках, передбачених сімейним кодексом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування. Середня заробітна плата у листопаді 2010 р. по Україні становила 2353 грв, а по Закарпатській області - 1918 грв. Станом на жовтень 2018 р. по Україні середня заробітна плата становить 9218 гривень, а по Закарпатській області - 8558 гривень. Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 грудня 2018 року установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років 2027 грв. У грудні 2010 році прожитковий мінімум становив 957 грв. Наведений аналіз дає можливість суду зробити висновок про наявність підстав для застосування ст. 192 СК України та часткового збільшення розміру аліментів що підлягають стягненню із відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів від якого не надійшло інформації ні про проблеми зі здоров'ям, або втрату працездатності, ні про відсутність заробітку, ні про наявність інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина, а також норми ст. 182 ч. 2 СК України згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] як молодий, працездатний чоловік, який має можливість працювати, у тому числі й за кордоном, у змозі заробити таку суму, щоб сплачувати на утримання свого сина по 1400 грв. на місяць, що не на багато більше половини прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років (2027 : 2 = 1013.5 грв), тобто 40 гривень на дитину в день. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 1500 грв. на дитину щомісяця позивачка суду не надала. У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. За таких обставин,

Outcome: partial