Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

04.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просив розірвати шлюб, зареєстрований 12.11.2014 року з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено актовий запис №171. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сімейні стосунки з відповідачкою не підтримують вже близько року, мешкають окремо. В період шлюбу між ними часто виникали не порозуміння з різних побутових причин, зникло почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, тому має бути розірваний у судовому порядку. Примирення не бажає. Позивач надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням заслухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про шлюб І-ЖД №218399 (а.с.3), 12.11.2014 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] /Комерзан/ [PERSON], який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено актовий запис №171. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки близько року, тому відносини не підтримують, примирення не бажають. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно, тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила прізвище з "Комерзан " на "Вєтрогон". Остання в заяві просила відновити дошлюбне прізвище " Комерзан ". Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved