overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

04 липня 2016 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього борг за спожиту електроенергію в сумі 1253,32 грн. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ "Миколаївобленерго" в особі філії м. Миколаєва виконує постачання електроенергії до будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач мешкає у вищевказаному будинку та є споживачем електричної енергії, на його ім'я відкрито особовий рахунок (укладено договір) [NUMBER], відповідно до якого споживачу відбувається відплатна передача електроенергії до вказаної квартири, яку споживач повинен сплачувати. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за відповідачем станом на 23.06.2016 року обліковується борг у сумі 1253,32 грн. за спожиту електричну енергію /а.с.6/. На теперішній час сума заборгованості відповідачем не сплачена. Згідно ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.01.2016 року ПАТ "Миколаївобленерго" відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] богу за оплату житлово-комунальних послуг /а.с.4/. За змістом ст.ст.2-4,11 Закону України «Про електроенергетику» від 15 жовтня 1997 року (з наступними змінами та доповненнями) він є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об'єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання. Нормою ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, "Правил користування електричною енергією для населення", суд дійшов висновку, що пред'явлений позов обґрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

04 липня 2016 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього борг за спожиту електроенергію в сумі 3722,53 грн. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ "Миколаївобленерго" в особі філії м. Миколаєва виконує постачання електроенергії до будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідач мешкає у вищевказаному будинку та є споживачем електричної енергії, на його ім'я відкрито особовий рахунок (укладено договір) [NUMBER], відповідно до якого споживачу відбувається відплатна передача електроенергії до вказаної квартири, яку споживач повинен сплачувати. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за відповідачем станом на 23.06.2016 року обліковується борг у сумі 3722,53 грн. за спожиту електричну енергію /а.с.7-9/. На теперішній час сума заборгованості відповідачем не сплачена. Згідно ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 31.08.2016 року ПАТ "Миколаївобленерго" відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] богу за оплату житлово-комунальних послуг /а.с.4/. За змістом ст.ст.2-4,11 Закону України «Про електроенергетику» від 15 жовтня 1997 року (з наступними змінами та доповненнями) він є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об'єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання. Нормою ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, "Правил користування електричною енергією для населення", суд дійшов висновку, що пред'явлений позов обґрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

04 липня 2016 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього борг за спожиту електроенергію в сумі 710,88 грн. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ "Миколаївобленерго" в особі філії м. Миколаєва виконує постачання електроенергії до будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідач мешкає у вищевказаному будинку та є споживачем електричної енергії, на його ім'я відкрито особовий рахунок (укладено договір) [NUMBER], відповідно до якого споживачу відбувається відплатна передача електроенергії до вказаної квартири, яку споживач повинен сплачувати. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за відповідачем станом на 23.06.2016 року обліковується борг у сумі 710,88 грн. за спожиту електричну енергію /а.с.6/. На теперішній час сума заборгованості відповідачем не сплачена. Згідно ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.04.2016 року ПАТ "Миколаївобленерго" відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] богу за оплату житлово-комунальних послуг /а.с.4/. За змістом ст.ст.2-4,11 Закону України «Про електроенергетику» від 15 жовтня 1997 року (з наступними змінами та доповненнями) він є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об'єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання. Нормою ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, "Правил користування електричною енергією для населення", суд дійшов висновку, що пред'явлений позов обґрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 29 травня 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково: Визнано недійсним договір оренди приміщення за адресою с.Петриків, вул.Об'їзна 12/3 Тернопільського району Тернопільської області, укладений між [PERSON] та ТзОВ "Т-ПС" від 11 жовтня 2012 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 119992 грн. 80 коп. отриманих від ТзОВ "Т-ПС" згідно договору оренди приміщення від 11 жовтня 2012 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 1102 грн. 40 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю "Т-ПС" відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із зустрічним позовом відповідачем [PERSON] було сплачено 551 грн. 20 коп. судового збору. Після чого, на виконання вимог ухвали від 02 серпня 2016 року [PERSON] сплатив ще 3 700 грн. судового збору за позовні вимоги майнового характеру та 1102 грн. 40 коп. за позовні вимоги немайнового характеру. Звертаючись з уточненням зустрічних позовних вимог, [PERSON] сплатив ще 3100 грн. судового збору. Отже, за подання зустрічної позовної заяви [PERSON] сплатив 6800 грн. 00 коп. судового збору за позовні вимоги майнового характеру та 1603 грн. 60 коп. за три позовних вимоги немайнового характеру. Позивачем [PERSON] при поданні позовної заяви було сплачено 1102 грн. 42 коп. за дві позовних вимоги немайнового характеру та 5787 грн. 60коп. судового збору за вимогу майнового характеру. Згідно абзацу 2 п.З ст.6 Закону України "Про судовий збір" коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Згідно ч.2 п.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08 липня 2011 року (з наступними змінами і доповненнями, які діяли на момент звернення відповідача з зустрічним позовом) за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що у даному випадку складає 6890 грн., які не були сплачені у повному розмірі ні позивачем, ні відповідачем. Однак рішенням суду від 29 травня 2017 року питання достягнення з [PERSON]С та [PERSON] судового збору в користь держави не було вирішено. Відповідно до ч.4 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь держави 90 грн. 00 коп. судового збору за позовні вимоги майнового характеру а також стягнути з [PERSON] на користь держави 1102 гр. 40 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

До Краматорського міського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснює постачання теплової енергії та гарячої води відповідачу за адресою: [ADDRESS]. За період з 01.10.2013 року по 01.05.2014 року, внаслідок неналежної оплати послуг за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 3035,21 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 3035,21 грн. Представник позивача у судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомої суду причини, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про відкладення розгляду справи суду не надав. Згідно з ст. 224 ЦПК України суд на підставі наявних в справі доказів вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості щодо власника спірної квартири, відсутні (а.с.22-23). Відповідно до довідки з місця мешкання, [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не зареєстрована (а.с.5) Згідно виписки з особового рахунку відкритого на ім'я відповідача, вартість послуг з опалення та підігріву води за період з 01.10.2013 року по 01.05.2014 року складає 3035,21 грн. (а.с. 4). До теперішнього часу борг не оплачено. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Учасники відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги. Таким чином, з урахування того, що відповідач є споживачем наданих послуг, вимоги позивача є законними обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 243,60 грн., бо саме такий мінімальний розмір судового збору за подання до суду позовів майнового характеру встановлено Законом України "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 1108 грн. 73 коп. та судові витрати по справі. В обгрунтування вимог зазначив, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] та тривалий час користується послугами позивача по водопостачанню та водовідведенню, однак, у зв'язку з несвоєчасною сплатою даних послуг, станом на 01.11.2013 року утворилась заборгованість в сумі 1108 грн. 73 коп., яку і просить стягнути. Представник позивача в засідання суду не з'явилася, в заяві від 05.06.2014р. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в засідання суду не з'явився, судова повістка, направлена на його адресу, зазначену в довідці адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України, повернена відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Згідно довідки №48 від 13.08.2013 року, [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] Відповідач користується послугами з водопостачання та водовідведення, однак їх вартість сплачує нерегулярно, внаслідок чого за період з 01.01.2009р. по 01.11.2013р. виникла заборгованість в сумі 1108 грн. 73 коп. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно до положень ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері жилого-комунальних послуг є власник споживач, виконавець та виробник. Відсутність укладеного між сторонами договору не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Заборгованість [PERSON] по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у визначеному позивачем розмірі встановлена судом та підтверджується наявними в справі доказами. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 12468 грн. 75 коп. та судові витрати по справі. В обгрунтування вимог зазначив, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] та тривалий час користується послугами позивача по водопостачанню та водовідведенню, однак, у зв'язку з несвоєчасною сплатою даних послуг, станом на 01.11.2013 року утворилась заборгованість в сумі 12468 грн. 75 коп., яку і просить стягнути. Представник позивача в засідання суду не з'явилася, в заяві від 06.06.2014р. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в засідання суду не з'явилася, у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Згідно повідомлення адресно-довідкового бюро УМВС України в Житомирській області, [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] Відповідач користується послугами з водопостачання та водовідведення, однак їх вартість сплачує нерегулярно, внаслідок чого за період з 01.02.2009р. по 01.11.2013р. виникла заборгованість в сумі 12468 грн. 75 коп. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно до положень ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері жилого-комунальних послуг є власник споживач, виконавець та виробник. Відсутність укладеного між сторонами договору не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Заборгованість [PERSON] по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у визначеному позивачем розмірі встановлена судом та підтверджується наявними в справі доказами. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 3311 грн. 00 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] та тривалий час користується послугами позивача по водопостачанню та водовідведенню, однак, у зв'язку з несвоєчасною сплатою даних послуг, станом на 01.04.2013 року утворилась заборгованість в сумі 3311 грн. 00 коп., яку і просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з"явився, в заяві від 24.01.2014р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить розглядати справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, в заяві від 24.01.2014р. позовні вимоги визнав у повному обсязі та просить розглядати справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки КП "Житомирводоканал" від 11.04.2013р., заборгованість відповідача за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.04.2013 року становить 3311 грн. 00 коп. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Як встановлено ст.19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері жилого-комунальних послуг є власник споживач, виконавець та виробник. Відсутність укладеного між сторонами договору не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заборгованість [PERSON] по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у визначеному позивачем розмірі встановлена судом та підтверджується наявними в справі доказами. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати на корись позивача.

Outcome: approved