Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

19.03.2021 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Знам`янського міськрайонного суду від 28.02.2017 у справі 389/276/17 з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , стягнення розпочато з 02.02.2017. З 15.09.2018 він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між ними розірвано. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 09.01.2020 у справі 389/3240/19 з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , стягнення розпочато з 04.11.2019. Також даним судовим рішення з нього стягнуті аліменти на користь та утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] , стягнення розпочато з 04.11.2019. Таким чином, за всіма судовими рішеннями з його заробітку відраховується сума аліментів у розмірі 66,67%, що перевищує межу, встановлену Законами України на рівні 50%. Зазначає, що з листопада 2019 року, тобто з дати, коли розпочато стягнення аліментів за рішенням суду від 09.01.2020 у справі 389/3240/19, його матеріальне становище суттєво погіршилося, оскільки починаючи з травня 2020 року розмір отриманої ним заробітної плати поступово зменшується. Крім того, за грудень 2020 лютий 2021 років його дохід після сплати всіх податків і зборів та аліментів становив 2270 грн., що є нижчим за прожитковий мінімум, встановлений Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та «Про Державний бюджет України на 2021 рік», а тому отриманих на руки коштів йому не вистачає на придбання необхідних продуктів, одягу в достатньому обсязі та ліків. Також він має кредитну заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 16259 грн. 74 коп. Просив зменшити розмір стягнених з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), на утримання доньки [PERSON] з 1/4 до 1/6 частки та на утримання відповідача [PERSON] з 1/6 до 1/12 частки з усіх видів заробітку (доходу). 13.04.2021 відповідачем [PERSON] подано суду відзив, у якому позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження погіршення його матеріального становища, зміни сімейного стану або стану його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Отримана ним у 2020-2021 роках заробітна плата значно перевищує прожитковий мінімум, встановлений Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та «Про Державний бюджет України на 2021 рік». Доказів того, що поліпшилося її, як одержувача аліментів, матеріальне становище, позивачем також не надано. Позивач вказує, що розмір сплачуваних ним аліментів становить більше 50%, однак Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір відрахувань по аліментним зобов`язанням не може перевищувати 70%. Крім того вказує, що позивачу достовірно було відомо про те, що з нього судом на утримання дітей та дружини стягнуто аліменти у вказаних частках, рішень суду він не оскаржував, вони набрали законної сили, тож позивач погодився з визначеними частками аліментів, що дає висновок про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду. Також вказує, що сама наразі не працює, доходів не має, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а відтак зменшення розміру аліментів, що вона отримує на дитину та на своє утримання, призведе до того, що вона буде не в змозі належним чином утримувати себе та дитину, сплачувати загальнообов`язкові та інші комунальні платежі, здійснювати інші необхідні витрати, які можуть виникнути у майбутньому та поставить її в скрутне матеріальне становище. Також заперечує щодо стягнення з неї судового збору. Позивач в\~судове засідання не\~з`явився,\~однак подавсуду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, клопотання про розгляд справи з її участю суду не надала. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28.02.2017 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області у цивільній справі №389/276/17 (провадження №2/389/99/17) ухвалене рішення про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 02.02.2017. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.01.2020 у цивільній справі №389/3240/19\~(провадження\~№2/389/770/19)з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 04.11.2019. Також зазначеним судовим рішенням з позивача стягнуто аліменти на користь та на утримання відповідача [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 04.11.2019. Під час розгляду зазначеної вище справи №389/3240/19\~(провадження\~№2/389/770/19)\~ [PERSON] суду було подано заяву, згідно з якою пред`явлені до нього позовні вимоги про стягнення аліментів він визнав у повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. Відомостей щодо наявності у нього на утриманні ще однієї дитини від першого шлюбу [PERSON] у заяві не зазначив. З довідок про доходи, виданих виробничим підрозділом служби вагонного господарства експлуатаційне вагонне депо Знам`янка РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» 11.03.2021 за №№40,43, вбачається, що загальна сума доходу позивача за період вересень 2020 року - лютий 2021 року становить 61084 грн. 69 коп., з яких утримано всього 46544 грн. 54 коп. (з них 32783 грн. 78 коп. сплачені аліменти), до видачі 14540 грн. 15 коп. При цьому з вказаних довідок також вбачається, що дійсно з вересня 2020 року заробітна плата позивача щомісячно зменшувалася. За вересень 2020 року нараховано 12674 грн. 62 коп., до видачі (після утримання обов`язкових платежів) 3013 грн. 78 коп.; жовтень 2020 року 13102 грн. 38 коп., до видачі 2904 грн. 18 коп.; листопад 2020 року 10269 грн. 32 коп., до видачі 2553 грн. 13 коп.; грудень 2020 року 7950 грн. 98 коп., до видачі 2096 грн. 29 коп.; січень 2021 року 8922 грн. 03 коп., до видачі 2057 грн. 97 коп., лютий 2021 року 8165 грн. 36 коп., до видачі 1914 грн. 80 коп. Звітом про здійснені відрахування та виплати, складеним виробничим підрозділом служби вагонного господарства експлуатаційне вагонне депо Знам`янка РФ «Одеська залізниця» АТ «Укразалізниця» 11.03.2021 за №41, підтверджується те, що за період вересень 2020 року лютий 2021 року розмір відрахувань із заробітної плати позивача становить 66,67 %. Як вбачається з довідки АТ КБ «Приватбанк» від 07.03.2021, позивач має перед банком заборгованість за кредитним договором №SAMDN50OTC000957524 від 24.07.208 у розмірі 16259 грн. 74 коп. Відповідно до ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч.1 ст.183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених із зазначених вище підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі №6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Отже, для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених рішеннями Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.02.2017 та від 09.01.2020, позивачу необхідно довести, що після ухвалення рішень суду і до звернення до суду з цим позовом, тобто станом на 19.03.2021, у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров`я в бік погіршення, що об`єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітніх дітей та дружини, з якою проживає дитина. Проте, жодних належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний, сімейний стан позивача або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Доказів перебування позивача у важкому матеріальному становищі матеріали справи не містять. Зазначені позивачем обставини, а саме, що його дохід після сплати всіх податків і зборів та аліментів становить нижче встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не є достатніми підставами для зменшення визначеного судом розміру аліментів в розумінні ст.192 СК України. Доказів поліпшення матеріального та сімейного стану відповідачів, як стягувачів, позивачем також не надано. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Суд звертає увагу на те, що визначений судом розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей позивача та дружини, з якою проживає дитина, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що у позивача зменшився розмір заробітної плати, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей і дружини та суперечитиме їх інтересам. Позивач повинен приймати заходи для можливості утримувати своїх дітей на достатньому для них рівні. Суд враховує, що зменшення розміру аліментів на утримання кожного з дітей з 1/4 до 1/6 частки та дружини з 1/6 до 1/12 частки, з урахуванням, у тому числі, матеріального стану відповідача [PERSON] , яка офіційно не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, призведе до суттєвого погіршення рівня її життя, а також життя малолітніх дітей, і вказаний позивачем розмір аліментів не забезпечить нормального фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку його дітей. При цьому, суд звертає увагу і на те, що стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/6 частки носить тимчасовий характер, а саме, до 16.10.2022. При ухваленні рішення від 09.01.2020 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина, [PERSON] (як відповідач у справі) позов визнав, жодних заперечень щодо заявленого розміру аліментів не висловив. Правом на апеляційне оскарження даного судового рішення позивач не скористався, а значить виходив із можливості надавати дитині та дружині матеріальну допомогу саме у такому розмірі. Відомостей щодо наявності у нього на утриманні ще однієї дитини від першого шлюбу [PERSON] у заяві не зазначив. Доводи позивача щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються, оскільки у нього після сплати аліментів залишається недостатньо коштів для існування, суд оцінює критично, з огляду на неприпустимість покращення матеріального становища будь-яких осіб за рахунок погіршення матеріального становища малолітніх дітей. Наявність кредитного зобов`язання у позивача з 2008 року суд також не приймає до уваги, оскільки це свідчить про його особисті додаткові витрати, зазначені кошти ним використовуються для себе, а не на дітей. Згідно з ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Оскільки розмір відрахування із заробітної плати позивача по аліментним зобов`язанням складає 66,67%, відтак загальний розмір аліментів, визначений в рішеннях судів, не перевищує визначений в ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не доведено факт погіршення його матеріального становища до такого ступеня, що може бути беззаперечною підставою згідно з положеннями ч.1 ст.192 СК України\~для зменшення розміру аліментів, те, що розмір стягуваних аліментів за рішеннями суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України, тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Разом з цим, суд звертає увагу сторін по справі на те, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє можливості платника або одержувача аліментів в подальшому звернутися до суду в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, на підставі ч.1 ст.192 СК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що даним судовим рішенням позивачу відмовлено в позові, при цьому ухвалою суду від 05.04.2021 позивача звільнено від сплати судового збору, а відтак судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed