Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Заявник [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Бірюков І.Ю. звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті. 18.06.2021 року представник заявника- адвокат Бірюков І.Ю. подав до суду уточнену заяву про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті. В обґрунтування уточненої заяви представник заявника - адвокат Бірюков І.Ю. зазначив, що [INFO] у м. Краснодон Луганської області померла мати заявника - [PERSON] , про що 03.05.2021 року заявнику були видані лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть від 05.05.2021 року. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово- медичною установою, а видане свідоцтво про смерть не має юридичної сили та не створює правових наслідків, через те, що видане установою, яка не має повноважень для видачі легітимних документів. Також заявнику необхідно оформити спадщину після смерті його матері [PERSON] , але цього зробити неможливо, оскільки у свідоцтві про народження заявника вказано російською мовою- « [PERSON] »; у свідоцтві про укладення шлюбу батьків заявника, післяшлюбні відомості про матір заявника вказані російською мовою- « [PERSON] ». Однак в паспорті заявника, українською мовою вказано « [PERSON] », тоді як у паспорті матері заявника зазначено українською мовою « [PERSON] ». Таким чином, прізвище заявника « [PERSON] » (російською) було перекладено на українську як « [PERSON] », а матері заявника « [PERSON] » (російською) було перекладено на українську « [PERSON] ». Тобто наявна розбіжність у написанні лише однієї букви у його прізвищі та у прізвищі матері, що унеможливлює встановлення родинних зв`язків між заявником та його матір`ю. Тому заявник просить суд встановити факт родинних відносин в тому, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] . Встановити факт смерті [INFO] у м. Краснодон Луганської області [PERSON] , яка народилася [INFO] , у м. Краснодон Луганської області, з метою державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Заявник та представник заявника - адвокат Бірюков І.Ю. у судове засідання не з`явилися, представник заявника -адвокат Бірюков І.Ю. надіслав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності заявника та представника заявника. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, просить вирішити справу на розсуд суду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] у м. Краснодон Луганської області, Україна померла [PERSON] , про що медичним закладом, який знаходиться за місцем смерті особи, заявнику були видані лікарське свідоцтво про смерть № 206 від 03 травня 2021 року (а.с.27-28), довідка про причину смерті № 206 від 03 травня 2021 року (а.с.29), та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 05 травня 2021 року (а.с.30), яке видане органом, що знаходяться на території м. Краснодон Луганської області, Україна. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12 травня 2016 року, м.Краснодон Луганської області перейменовано у м.Сорокине Луганської області. Судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] вказано українською мовою « [PERSON] , російською мовою « [PERSON] » (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.06.1977 року, матір заявника зазначено мовою оригіналу - « [PERSON] » (а.с. 11). Згідно копії паспорту громадянки України серії [NUMBER] вказано українською мовою « [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Краснодон Луганської області» (а.с.12). У свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] від 07 липня 1973 року зазначено (російською мовою), « [PERSON] , [INFO] , место рождения: г. Краснодон Ворошиловградской области» та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище (російською мовою) - « [PERSON] » (а.с. 14). У домовій книжці за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи (мовою оригіналу): [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.24-26). У довідці про склад сім`ї № 64 від 11.06.2021, яка видана заявнику [PERSON] зазначено, що він має наступний склад сім`ї: мати [PERSON] , жінка [PERSON] , син [PERSON] ( а.с.15). Вказана довідка видана органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області. Суд враховує положення ч.3 ст.2 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", відповідно до якого діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Надана заявником довідка по склад сім`ї не створює правових наслідків, але в той же час вона містить фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують фактичні обставини по справі, тому суд приймає до уваги зміст вищевказаної довідки на підтвердження факту родинних відносин. Отже, у вищевказаних документах повністю співпадають ім`я, прізвище, по батькові, дата та місце народження матері заявника. Прізвище заявника та прізвище матері заявника російською мовою - « [PERSON] » та відповідно « [PERSON] », які зазначені у їх паспортах повністю співпадають. Тобто наявна розбіжність у написанні однієї букви та позначенні апострофом при зазначенні їх прізвищ українською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] ». Суд вважає, що дана розбіжність обумовлена довільним та неоднаковим перекладом прізвища з російської на українську мову. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає очевидним той факт, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.06.1977 року (а.с.11). Надані заявником довідка про поховання, фотознімки з місця поховання та квитанція про сплачені ритуальні послуги також підтверджують смерть [PERSON] (а.с.31,32). Згідно наказу Міністерства юстиції 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення зміндо наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема, м. Сорокине, Луганської області, Україна. Згідно роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 квітня 2021 року № 985/0/208-21, положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.5 ч.2 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть № 206 від 03 травня 2021 року, довідка про причину смерті 206 від 03 травня 2021 року та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 05 травня 2021 року не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Суд враховує положення ч.3 ст.2 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", відповідно до якого діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для оформлення реєстрації смерті у встановленому законом порядку. Заявник звернувся з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту смерті матері [PERSON] , в якій зазначив, що встановлення даних фактів необхідно йому для оформлення свідоцтва про смерть належного зразка та прийняття спадщини після померлої матері, а тому встановлення даних фактів має для заявника юридичне значення. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] померла [INFO] у м. Сорокине Луганської області, Україна, підтверджено наданими письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та

Outcome: approved