Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила позбавити останнього батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні позивач суду пояснила, що з 22.11.2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано на підставі рішення суду від 28.05.2014 року, та від якого вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що на даний час відповідач проживає окремо, проте час від часу вчиняє щодо неї та їхнього сина фізичне насилля, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Дитина проживає разом з нею та виховується нею ж без будь - якої участі з боку батька, який матеріальної допомоги не надає та участі у вихованні, розвитку та спілкуванні з дитиною не приймає. Зауважила, що відповідач веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила про їх задоволення. В судове засідання відповідач не з'явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно через оголошення у газеті "Рідне Прибужжя" №29 (3421) від 21.07.2016 року (а.с.53). Представник Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні надала висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач приходиться їй колишнім зятем, який як під час шлюбу з її донькою, позивачем по справі, так і після його розірвання, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, участі у вихованні сина не приймав, його здоров'ям не цікавився. Крім того, відповідач постійно зловживав спиртними напоями та будучи напідпитку вчиняв сімейні сварки із застосуванням фізичної сили як по відношенню до дружини, так і до свого малолітнього сина, у результаті чого неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за фактом насилля в сім'ї. Більш того, після пережитого дитина боїться свого батька. З 2014 року відповідач із сім'єю не проживає, долею дитини не цікавиться. Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою сторін по справі та їй були відомі непоодинокі факти вчинення відповідачем насилля по відношенню до своєї дружини та дитини. Із дитиною на прогулянках бачила лише матір, а батька хлопчика бачила лише у нетверезому стані та жодного разу коло сина. Свідок [PERSON] суду показала, що знайома із сторонами по справі, оскільки є хрещеною доньки позивача [PERSON]. З приводу виконання батьківських обов'язків відповідачем щодо сина пояснила, що останній дитиною не займається, матеріальної допомоги не надає. Навпаки відповідач усі зароблені кошти витрачає на свої особисті потреби, про сім'ю ніколи не дбав. Була свідком як відповідач жорстоко бив власного сина, після чого хлопчик почав боятись батька. Після розірвання шлюбу між сторонами відповідач продовжує зловживати спиртними напоями, вихованням дитини не займається, постійно погрожує фізичною розправою. У дитячий садочок дитину відводить позивач - мати. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є рідною сестрою позивача та показала, що відповідач зловживав спиртними напоями, зароблені ним та дружиною кошти пропивав або витрачав на себе. Із дитиною батько не спілкувався, матеріальної допомоги не надавав, жодних подарунків, у тому числі й на день народження не дарував, участі у вихованні сина не приймав та не приймає досі. Крім того, дружина та дитина постійно страждали від фізичного насилля з сторони відповідача. Вислухавши позивача, представника Служби у справах дітей, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено те, що сторони в період з 22.11.2012 по 28.05.2014 роки перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Южноукраїнського міського суд Миколаївської області. Як вбачається з свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON], [INFO], його матір'ю записана - [PERSON], а батьком - [PERSON] (а.с.6). Відповідно до листа Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області №580/02.1-04-06 від 11.05.2016 року (а.с.41), [PERSON] під час державної реєстрації шлюбу з [PERSON] залишив своє дошлюбне прізвище. Однак, 09.04.2013 року звертався до відділу ДРАЦСу із заявою про зміну прізвища з дошлюбного «[PERSON]» на «[PERSON]», що і було проведено відповідно до ст.53 СК України. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає та зареєстрований разом із матір'ю, позивачем по справі за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що батько дитини його долею не цікавиться, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не піклується про стан здоров'я дитини, не дбає про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не займається вихованням, ухиляється від її матеріального утримання. Крім того, відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї, що підтверджується відповідними постановами Южноукраїнського міського суду Миколаївської області (а.с.10, 11-12, 14, 15-16). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області [PERSON] може бути позбавлений батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.69-71). Згідно приписів п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 р. ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про здоров'я дітей, фізичний, духовний та моральний розвиток останніх, що є найважливішими обов'язками матері і батька. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] може бути позбавлений батьківських прав щодо свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].

Outcome: approved