Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

19 жовтня 2017 року ПАТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Шаргородські електричні мережі" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок порушення "Правил користування електричною енергією для населення". В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 жовтня 2014 року працівниками Шаргородських електромереж проводилася перевірка побутових абонентів в селі Козлівка Шаргородського району. При перевірці електроустановки [PERSON] виявлено самовільне підключення до електромережі енергопостачальника, з порушенням схеми обліку відкритим способом, внаслідок чого електроенергія споживалась, але не обліковувалась і не оплачувалась. По факту виявленого порушення "Правил користування електричною енергією для населення" (далі Правил) представниками електропостачальної організації було складено акт № 2787 від 22.10.2014 року. Комісією СО "Шаргородські ЕМ" по розгляду актів про порушення \~ПКЕЕН (далі Комісія) \~29.11.2014 року проведено розрахунок збитків, заподіяних [PERSON] енергопостачальнику внаслідок порушення \~Правил. До сплати нараховано 3516 грн. збитків. 19.01.2017 року відповідач уклав з СО "Шаргородські електричні мережі" договір про реструктуризацію боргу №26 та добровільно сплатив 500 грн. боргу. В подальшому [PERSON] заборгованість в сумі 3016 грн. не відшкодовує. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "Вінницяобленерго в особі СО "Шаргородські ЕМ" завдані збитки внаслідок порушення Правил \~в сумі 3016 грн. та судові витрати по справі. У судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв представник позивача [PERSON] позов підтримує (а.с.27), відповідач [PERSON] позов визнає (а.с.29). За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вирішуючи спір, суд встановив наступні \~факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] проживає [INFO], є споживачем електроенергії через приєднану електромережу, постачання якої в його будинок здійснює позивач. На підставі заяви [PERSON] та відкритого на його імя\~ особового рахунку ПАТ "Вінницяобленерго" в особі СО "Шаргородські ЕМ" надає, а відповідач [PERSON] отримує послуги з електропостачання. Таким чином, між ПАТ „Вінницяобленерго в особі СО "Шаргородські ЕМ" \~та відповідачем склалися та існують на даний час договірні відносини, що породжують взаємні права та обовязки, передбачені Законом України "Про електроенергетику" та Правилами і які, в розумінні вказаних законодавчих актів, є фактичним укладенням договору. 22 жовтня 2014 року працівниками \~Шаргородських електромереж проводилася перевірка побутових абонентів села Козлівка Шаргородського району Вінницької області. При перевірці електроустановки [PERSON] виявлено самовільне підключення до електромережі енергопостачальника, з порушенням схеми обліку відкритим способом. Внаслідок самовільного підключення до електромережі електроенергія споживалась, але не обліковувалась і не оплачувалась. По факту виявленого порушення \~працівниками Шаргородських електромереж у присутності [PERSON] на виконання вимог п. 53 Правил було складено акт № 2787 про порушення, який підписано представниками енергопостачальника та [PERSON] з додатком, в якому зафіксована фактична схема електропостачання споживача з точкою самовільного підключення та фототаблицями (а.с. 4, 7, 13-17). В присутності [PERSON] 22.10.2014 року при складанні акту №2787 про порушення ПКЕЕН вилучено речові докази пристрої для розкрадання електричної енергії алюміній двохжильний провід довжиною 20 см. перерізом 2 х 1,5, що підтверджується розпискою (а.с.5). При складанні протоколу споживач електроенергії відповідач [PERSON] був повідомлений про дату засідання комісії, про що свідчить його підпис в акті (а.с. 4/2, 9). По даному акту 29.11.2014 року Комісією по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією для населення СО "Шаргородські ЕМ" прийнято рішення про проведення розрахунку заподіяної енергопостачальній організації шкоди (а.с.8). Згідно розрахунку вартість не облікованої електричної енергії склала 3516,00 грн. (а.с.12). Нарахування проведено у відповідності до п.п.5 п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі Методика). 19.01.2017 року [PERSON] уклав з СО "Шаргородські електричні мережі" договір про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію №26 та добровільно сплатив 500 грн. боргу (а.с.10, 11). На час звернення до суду з даним позовом заборгованість в сумі 3016 грн. відповідачем не сплачена. Факт самовільного підключення до електромережі енергопостачальника, з порушенням схеми обліку відкритим способом підтверджений в судовому засіданні актом про порушення Правил № 2787 від 22.10.2014 року з фототаблицями та додатком, на якому зафіксована фактична схема електропостачання споживача з точкою самовільного підключення (а.с. 4, 7, 13-17); розпискою про вилучення працівниками енергопостачальної організації в якості речового доказу 20 см. алюмінієвого двохжильного проводу перерізом 2 х 1,5 мм. кв., за допомогою якого відбувалося розкрадання електричної енергії (а.с.5); поясненнями [PERSON] від 22.10.2014 року, з яких вбачається, що останній визнає факт самовільного підключення до електромережі шляхом накидання на провода ПЛ 0,4 кВт (а.с.6); протоколом № 100 засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН СО "Шаргородські ЕМ" від 29 листопада 2014 року (а.с.8); договором №26 від 19 січня 2017 року про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію (а.с.10); квитанцією від 19 січня 2017 року (а.с.11); розрахунком збитків за актом про порушення ПКЕЕН № 2787 (а.с.12). Відносини з приводу постачання фізичних осіб електричною енергією регулюються ст. 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМ України від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562. Відповідно до ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України). Частиною 3 ст. 10, ст.ст. 57 - 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. За приписами ч.1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК\~ України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні даного цивільно правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на\~рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004\~у справі № 1-33/2004. Відповідно до статті 26 ЗУ "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з електропостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії. Пунктом 3 Правил визначено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки, з подальшою пролонгацією, якщо жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем електроенергії через приєднану електромережу, постачання якої в його будинок здійснює позивач. З відкриттям за заявою [PERSON] особового рахунку, наданням позивачем та отриманням відповідачем послуг з електропостачання, у сторін виникли договірні правовідносини, які породжують взаємні права і обовязки, передбачені ЗУ "Про електроенергетику" та Правилами і, в розумінні вказаних законодавчих актів, є фактичним укладенням договору. За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ст.714 ЦК України). Виходячи з положень ст.ст. 6, 626 631, 526 ЦК України, укладений договір є обовязковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Правила ч.4 ст. 26 ЗУ "Про електроенергетику" передбачають, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених КМ України. Відповідно до ст. 27 ЗУ "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушенням в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики (ч.2 ст.27 ЗУ "Про електроенергетику"). Згідно з п.48 Правил за розкрадання електричної енергії у разі самовільного \~підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку споживач несе відповідальність згідно із законодавством. Розмір відшкодування збитків, згідно з Правилами, обчислюється за Методикою. Зі змісту пункту 1.1. Методики вбачається, що даний нормативно правовий акт встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил. Підпунктом 5 пункту 3.1 Методики встановлено, що даний нормативний документ застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог Правил, зокрема, у разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника схеми мереж) з порушенням схеми обліку. За загальними правилами майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 (з наступними змінами та доповненнями) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи. Таким чином, закон, у вказаних правовідносинах, ставить можливість покладання відповідальності за заподіяну шкоду в залежність від наявності вини заподіювача. При розгляді даного цивільно правового спору судом встановлено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: дії [PERSON] були неправомірними і між ними та заподіяною ПАТ "Вінницяобленерго" шкодою є безпосередній причинний звязок і вина відповідача, що є підставою для цивільно правової відповідальності відповідача [PERSON] Оскільки [PERSON], який завдав збитків \~позивачеві, не довів, що \~ці збитки завдані не з його вини, то право ПАТ "Вінницяобленерго в особі СО "Шаргородські ЕМ" \~на відшкодування збитків, завданих відповідачем внаслідок порушень, допущених під час використання електроенергії, порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ "Вінницяобленерго в особі СО "Шаргородські ЕМ" сплачений ним при зверненні \~\~в суд судовий збір в сумі 1600 грн. \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved