Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

17 березня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ДП "Волиньвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працювала машиністом з прання та ремонту спец. одягу у ВП "Шахтоуправління" Нововолинське" ДП "Волиньвугілля". 30 вересня 2014 року була звільнена з підприємства, у зв'язку з скороченням штату працівників. У день звільнення роботодавець не виплатив заробітну плату належну їй при звільненні, а виплатив її частинами протягом двох місяців 2014 року: 31 жовтня 2014 року, 05 листопада 2014 року, 18 листопада 2014 року, 21 листопада 2014 року та 01 грудня 2014 року. Тобто, заборгованість по заробітній платі була повністю виплачена відповідачем 02 грудня 2014 року, а не у день звільнення 30 вересня 2014 року, як це передбачено чинним законодавством. Отже, за період з 30 вересня 2014 року по 02 грудня 2014 року минуло 44 дні, і враховуючи, що її середньоденний заробіток становив 181,41 грн., просить суд стягнути з відповідача на її користь 7982,04 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та 350 грн. витрат на правову допомогу. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги про стягнення з ДП "Волиньвугілля" в свою користь 7982,04 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 01 жовтня 2014 року по 01 грудня 2014 року та 350 грн. за надання правової допомоги підтримала, просила її задоволити (а.с.24). Представник відповідача Марчук Н.Є. в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позов не визнає з тих підстав, що затримка розрахунку при звільнені виникла із-за відсутності державного фінансування ДП "Волиньвугілля" (а.с.22-23). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що [PERSON] 30 вересня 2014 року була звільнена з ВП "Шахтауправління" Нововолинське" ДП "Воиньвугілля" на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України (у зв'язку з скороченням штату працівників) (а.с.2-3). Відповідно до довідки відповідача №14 від 26 лютого 2015 року середньоденна заробітна плата позивача становила 181,41 грн. (а.с.4). Згідно довідки про виплату заробітної плати, компенсації та вихідної допомоги за вересень 2014 року №365/14 від 26 лютого 2015 року відповідач виплатив [PERSON] заборгованість по заробітній платі в повному розмірі 02 грудня 2014 року (а.с.5). Таким чином, суд задоволює позов і стягує з відповідача ДП "Волиньвугілля" в користь [PERSON] 7982,04 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 жовтня 2014 року (наступний день після звільнення) по 01 грудня 2014 року (день, який передує дню виплати заборгованості) включно, з розрахунку 181,41 грн. (середньоденний заробіток [PERSON]) х 44 (робочі дні за вищевказаний період). Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з ДП "Волиньвугілля" в користь [PERSON] 350 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с.12-15). Також, суд стягує з відповідача ДП "Волиньвугілля" в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved