Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] з 24 квітня 1995 року вступив в радгосп «Маяк», який було згодом реорганізовано в відкрите акціонерне товариство «Маяк» с. Настасіївка, Миколаївського району, Одеської області, де працював і був членом ВАТ до його ліквідації у 2000 році. \~ \~ \~ \~10 березня 1998 року ВАТ «Маяк» отримало Державний акт Серія ОД б/н на право колективної власності на землю з додатком осіб які мають право на земельну частку ( пай ). Середній розмір земельної частки ( паю ) по колишньому ВАТ «Маяк» складає 5,98 га. До зазначено списку позивача включено не було з невідомих їй причин, хоча в цей час він був членом ВАТ. \~ \~ \~ \~На момент розпаювання земель ВАТ «Маяк» він перебував в членах цього господарства та відповідно до Указу Президента України № 720 від 8 серпня 1995 року набули права на земельну частку ( пай ), однак помилково не був включений до списку додатку до Державного акту по ВАТ «Маяк». \~ \~ \~ \~Позивач не знав про те, що порушені його Конституційні права, а стало йому про це достовірно відомо лише коли він звернувся до Відділу Держгеокадастру у Миколаївському районі Одеської області. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Настасіївської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, що також підтверджується матеріалами справи: копією паспорта [PERSON] ( а.с. 5 ), копією трудової книжки [PERSON] ( а.с. 6 ), архівними довідками ( а.с. 7 - 8 ), довідками виданими з Держгеокадастру, щодо вартості земельної ділянки ( а.с. 9 - 11 ), заявою свідка [PERSON] , який підтвердив даний факт ( а.с. 20 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 21 ), копією трудової книжки [PERSON] ( а.с. 22 ), копією Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] ( а.с. 23 ). Статтею 10 Закону України «Про\~ колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено,\~ що земля\~ може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана\~ у\~ постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Законом України «Про порядок виділення в натурі\~ ( на місцевості )\~ земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв )» та Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 ( 720/95 ) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельну частку ( пай ) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто право на земельну частку ( пай ) надавалось членам недержавного сільськогосподарського підприємства відповідно до встановленого членства в підприємстві на дату видачі сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається, що не внесення до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю особи, яка була членом колективного сільськогосп підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Згідно ст. 1 Закону\~ України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв )» право на земельну частку ( пай ) мають: -колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку ( пай ) у встановленому законодавством порядку; -громадяни спадкоємці права на земельну частку ( пай ), посвідченого сертифікатом; -громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку ( пай ); -громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного ( обов`язкового ), або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що\~ самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або\~ інших сільськогосподарських підприємств, а\~ також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Громадянам, зазначеним в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі ( на місцевості ) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки ( паю ) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі ( на місцевості ) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 27 серпня 2014 року по справі № 6 - 12823св14 зазначено, що право особи на земельну частку ( пай ) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку ( пай ), це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності, а відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член КСП, влючений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку ( пай ) з дня видачі цього акта, невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до вимог ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності. Відповідно до Закону від 10.07.18 року № 2486 - VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" починаючи з 2019 року землі колективних сільськогосподарських підприємств ( далі - КСП ), які припинено, вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Таким чином, так як [PERSON] , був членом ВАТ «Маяк»\~с.\~Настасіївка, Миколаївського району, Одеської області, то відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" він має право на земельну частку ( пай ) члена ВАТ «Маяк».

Outcome: approved