Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

22 червня 2021 року [PERSON] , діючи від імені та в інтересах [PERSON] , пред`явив позов до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Представник позивача [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що згідно рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 04 травня 2007 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від мінімального прожиткового мінімуму громадян, починаючи з 19 квітня 2007 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач стверджує, що на даний час погіршився його матеріальний та сімейний стан. Так, позивач ніде офіційно не працює та не отримує доходи. [INFO] у позивача в іншому шлюбі народилось двоє дітей [PERSON] та [PERSON] , які є дітьми інвалідами із захворюванням "Дитячий аутизм" та потребують постійного лікування, спеціального догляду та додаткових матеріальних витрат. За таких обставин позивач не має можливості сплачувати на користь відповідача аліменти у розмірі, визначеному судовим рішенням. На підставі викладеного представник позивача просить суд змінити розмір аліментів, які щомісячно стягуються з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 1/4 частини всіх видів заробітку на 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 25 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 19 липня 2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, яким вона заперечила проти позову. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] постійно працює в Республіці Польщі. Проте, незважаючи на нормальний рівень доходів, які протягом останніх десяти років позивач отримував за кордоном, він не сплачував аліменти у визначеному розмірі, що призвело до утворення заборгованості на суму 72000 грн. При цьому, з 2012 року у позивача не виникало питань щодо зміни розміру аліментів. У зв`язку з наявністю заборгованості по аліментам, 30 липня 2020 року державний виконавець встановив тимчасове обмеження виїзду [PERSON] за кордон, після чого 10 серпня 2020 року останній одноразово сплатив аліменти в сумі 74000 грн. Позивач не надав суду жодних доказів про розмір витрат, які останнім часом він поніс на утримання своїх неповнолітніх дітей та які повинен понести в майбутньому. При цьому, неповнолітній син позивача [PERSON] є дорослим та потребує великих матеріальних затрат матері на його навчання, харчування та лікування. Позивач [PERSON] , який навіть не спілкується з сином, намагається перекласти тягар його утримання на матір дитини, що є неприпустимим. Позивач є працездатним, не довів наявність чи відсутність офіційного працевлаштування та не зазначив об`єктивних обставин, які перешкоджають йому офіційно працевлаштуватись. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову через необґрунтованість. 18 серпня 2021 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, якою він підтримав заявлені позовні вимоги. Додатково представник позивача вказав, що позивач [PERSON] офіційно не працевлаштований, перебуває за кордоном, де працює на тимчасових роботах. Матеріальне становище позивача погіршилось, оскільки в іншому шлюбі він має двох неповнолітніх дітей інвалідів з захворюванням "Дитячий аутизм", які потребують системного лікування, спеціального догляду та додаткових матеріальних витрат, що підтверджується індивідуальними програмами реабілітації дітей інвалідів. Оцінити витрати, які потребують діти інваліди дуже важко, оскільки це особливі діти з особливими потребами, доходу позивача явно не вистачає на повноцінну терапію та реабілітацію дітей. Метою звернення до суду з цим позовом є рівномірний розподіл доходів батька між його неповнолітніми дітьми. Позивач жодним чином не намагається перекласти тягар утримання неповнолітнього сина [PERSON] лише на матір. При цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, встановлений законодавством в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зберігається. 14 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив, просить суд змінити розмір аліментів, які щомісячно стягуються з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 1/4 частини всіх видів заробітку на 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечила проти позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, просить суд відмовити в задоволенні позову через необґрунтованість. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 04 травня 2007 року, яке набрало законної сили 16 травня 2007 року, з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від мінімального прожиткового мінімуму громадян, починаючи з 19 квітня 2007 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. В судовому засіданні встановлено, що після ухвалення судового рішення про стягнення з позивача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , змінився матеріальний та сімейний стан платника аліментів. Так, з 17 вересня 2011 року позивач [PERSON] перебуває у новому зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Подружжя має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З медичного висновку (л/с 19) вбачається, що неповнолітня [PERSON] є дитиною-інвалідом, має захворювання - "Дитячий аутизм з порушенням комунікативних функцій мовлення (ЗНМ І рівня), зниження пізнавальних здібностей". Лікарсько-консультативна комісія КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" розробила для неповнолітньої [PERSON] індивідуальну програму реабілітації (л/с 25-28), для виконання якої постійно необхідні додаткові грошові витрати. З медичного висновку (л/с 20) вбачається, що неповнолітній [PERSON] є дитиною-інвалідом, має захворювання - "Дитячий аутизм з когнитивною недостатністю до рівня помірної розумової недостатності". Лікарсько-консультативна комісія КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" розробила для неповнолітнього [PERSON] індивідуальну програму реабілітації (л/с 21-24), для виконання якої постійно необхідні додаткові грошові витрати. Дружина позивача [PERSON] ніде не працює, оскільки доглядає за двома неповнолітніми дітьми інвалідами. При цьому, суд критично оцінює пояснення позивача про погіршення його матеріального стану внаслідок того, що він офіційно не працевлаштований та перебуває за кордоном, де працює на тимчасових роботах. Так, позивач є працездатною, здоровою людиною, тому відсутність в нього постійної роботи та отримання доходу від тимчасових робіт не може бути підставою для зміни розміру аліментів. За таких обставин суд вважає, що позивач [PERSON] має достатньо правових підстав для звернення з позовом про зміну розміру аліментів у зв`язку із зміною його матеріального та сімейного стану. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог Сімейного кодексу України позивач [PERSON] , крім неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний утримувати ще двох неповнолітніх дітей-інвалідів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти позивача [PERSON] та [PERSON] є дітьми-інвалідами, лікування та реабілітація яких має постійний характер, що підтверджується медичними висновками на дитину-інваліда віком до 18 років (л/с 19, 20) та індивідуальними програмами реабілітації дитини-інваліда (л/с 21-24, 25-28). Неповнолітній син позивача [PERSON] має захворювання - "Пролапс мітрального клапана з мінімальною мітральною регургітацією", лікування та реабілітація якого має періодичний характер, що підтверджується консультаційними висновками спеціаліста (л/с 85, 86) та ехокардіографічним обстеженням (л/с 87). Враховуючи викладене, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає можливим задовольнити позов та змінити розмір аліментів, які щомісячно стягуються з позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , з 1/4 частини всіх видів заробітку на 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. При цьому, виконавчий лист, виданий Горностаївським районним судом Херсонської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від мінімального прожиткового мінімуму громадян, необхідно відкликати як такий, що втратив чинність.

Outcome: approved