Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Кривбасремонт(далі Товариство), про відшкодування моральної шкоди, у звязку з втратою професійної працездатності. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що працював на підприємстві відповідача з 06.06.2005 р. по 12.01.2015 р., в умовах впливу шкідливих факторів 5 років, внаслідок чого отримав професійне захворювання, у зв'язку із чим висновком МСЕК від 21 січня 2017 року йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40% безстроково. Вважає, що відповідач не виконав вимоги Закону, щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці, внаслідок чого позивач отримав негативні зміни здоровя, що мають незворотній характер та завдало позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в 250 00 грн., а тому просив стягнути зазначену суму з відповідача на свою користь без урахування податків та інших обовязкових платежів. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву, з підстав та доводів наведених в ній. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, вважала позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вислухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно трудової книжки, [PERSON] прийнятий по переведенню з ВАТ Північний ГЗК до ТОВ Кривбасремонт (а.с.6-11). Згідно акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 07 листопада 2016 року (далі [PERSON]), складеного комісією та затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, [PERSON] має стаж роботи 44 роки 28 днів (загальний), 9 років 7 місяців 5 днів (за професією), 5 років 11 днів (у цеху в умовах впливу шкідливих факторів). Висновок про наявність шкідливих умов праці згідно з Державним санітарними нормами та правилами Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затвердженим Наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.04.2014 № 248 умови праці електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування дільниці №27 з ремонту обладнання Першотравневого карєру ремонтного управління № 1 ТОВ Кривбасремонт[PERSON] відносяться: - за концентрацією пилу переважно фіброгенної дії з вмістом кремнію діоксиду від 10% до 70% - відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливості); - за параметрами шуму відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за показниками важкості праці відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); Загальна оцінка умов праці до 3 класу 2 ступеня (шкідливі). Згідно п. 14 [PERSON] діагноз: Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, помірна ступінь (ІІІ ст. за класифікацією [PERSON]Є та [PERSON]І.), код Н90.3. У п. 16 [PERSON] зазначено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: Працюючи електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування на дільниці № 27 ремонтного управління № 1 ТОВ Кривбаремонт, виконував роботи з монтажу, демонтажу, ревізії, ремонту та технічного обслуговування складних електричних машин, електрообладнання частин та вузлів екскаваторної техніки. При цьому внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди в карєрі підпадав під вплив підвищених параметрів виробничого шуму. Згідно медичного висновку центральної лікарсько-експертної комісії ДУ Інститут медицини праці НАМН України від 03.08.2016 № 27/721 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: - з 06.06.2005 р. по 31.12.2009 р. електрослюсар черговий та з ремонту устаткування Першотравневого карєру ВАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат. Причини виникнення професійного захворювання: перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу; еквівалентний рівень шуму перевищує нормативний на 11 дБА (91дБА при ГДР 80 дБА), згідно з ДСН 3.3.6.037-99 (п.17 [PERSON]). Згідно п.19 [PERSON], особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, враховуючи роботу [PERSON] впродовж 10 років в умовах дії шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання, встановити неможливо. У судовому засіданні представниками сторін підтверджено, що на підприємстві відповідача, в умовах впливу шкідливих факторів позивач пропрацював пять років. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частинами 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, обласної МСЕК №6, серія 12 ААА № 044524, [PERSON], дата огляду 24.01.2017, група інвалідності не визначено, огляду проведено повторно, усього встановлено 40% втрати професійної працездатності, з яких: повторно 20 % - трудове каліцтво 1991 р., первинно 20% - туг. з 16 січня 2017 року безстроково, потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікувальними засобами, ВМП (а.с.12). У санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці від 18.06.2014р,, міститься висновок про умови праці працівника відповідно до гігієнічної класифікації праці умови праці [PERSON] за період роботи з 06.06.2005 по даний час - електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в карєрі та на відвалах на дільниці № 27 з ремонту обладнання Першотравневого карєру ремонтного управління № 1 ТОВ Кривбасремонт, раніше працював - електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в карєрі та на відвалах у Першотравневому карєрі на виробничій дільниці № 15 з ремонту устаткування в карєрі та на відвалах ВАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості, за рівнем шуму до 3 класу 2 ступеня шкідливості, за незручною робочою позою до 3 класу 2 ступеня шкідливості, 2 ступеня шкідливості, за незручною робочою позою до 3 класу 2 ступеня шкідливості (а.с.23-26). У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. [PERSON] неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у звязку з професійним захворюванням, що підтверджується виписками епікризами та виписками з медичних карт (а.с. 17-22). Згідно форми П-3 повідомлення про професійне захворювання (отруєння), реєстраційний номер повідомлення від 05.08.2016р. № 420, [PERSON] діагноз: основний хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, помірна ступінь (ІІІ ст. за класифікацією [PERSON] та [PERSON]І.) захворювання професійне, змішаної етіології (шум, інфекція), встановлено вперше; супутній гіпертонічна хвороба І-ІІ ст., ст. 2 ризик 3. ІХС, дифузний кардіосклероз, СН І ст. Церебральний атеросклероз. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. Лівобічний плечелопатковий періартроз. Хронічна шийна та попереково-крижова радикулопатія в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом. Дата встановлення остаточного діагнозу 03.08.2016 р. (а.с.30). З огляду на викладене суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачено обов'язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, а тому наявна вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу беззаперечні. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначені розміру моральної шкоди суд, враховує характер отриманих професійних захворювань [PERSON], стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача впродовж 5 років, відсоток втрати ним професійної працездатності у розмірі 40% (перв: 20% туг., повт: 20% труд. к. 1991 р.), стан здоров'я, зміною способу життя позивача та його якість, ниючу біль у вздовж хребта, періодично гострий за типом прострілів з віддачею в ліву руку і ліву ногу, відчуття затерпання лівих кінцівок, слабкість в лівій руці і нозі, порушену ходу, заніміння лівої половини обличчя, зниження слуху, підв. цифр АТ періодично, головний біль, запаморочення, біль в ділянці серця, перебої в діяльності серця, задишку при фіз. навантаженні, кашель із харкотинням у ранішній час, необхідністю Д нагляду невролога та терапевта, амбулаторне та стац. лікування в період загострення, прийом медикаментів групи НПЗП, міорелаксанти, вітаміни групи В, діаліпони, хондропротекторів, мазі з НПЗП, ЛФК, постізометричнаауторелаксація, масаж, фізіотерапія, оздоровлення в профілакторіях, санаторне курортне лікування, позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. Доводи відповідача про те, що позивач свідомо обрав роботу, він був проінформований відповідачем про умови праці, наявність на робочу місці небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоровя, їх права на пільги і компенсації, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не виключають законодавчо закріпленого обов'язку роботодавця, забезпечити безпечні умови виробничого середовища. Також судом враховується, що [PERSON] окрім підприємства відповідача, також працював з 06.06.2005 р. по 31.12.2009 р. електрослюсар черговий та з ремонту устаткування Першотравневого карєру ВАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат, виконував роботи в умовах впливу шкідливих факторів. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з товариства з обмеженою відповідальністю Кривбасремонтнеобхідно стягнути на користь [PERSON] 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial