Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ "ОТП Банк", ТОВ "ОТП Факторинг Україна", третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - [PERSON], про припинення договору поруки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.05.2006 року між [PERSON] та АТ "Райфайзенбанк Україна" в особі Вінницької філії, правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", було укладено договір поруки № CR-В00/084/2006, згідно умов якого позивач зобов'язалась відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань перед АТ "Райфайзенбанк Україна" по кредитному договору № ML-В00/084/2006 від 22.05.2006 року. 02.04.2014 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося в суд з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], додавши до позову Додаткового договору №1 від 05.12.2006 року до Кредитного договору, за яким кредитний договір доповнено пунктом 1.4.1.6., що передбачає збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором у випадку звільнення позичальника. Позивач зазначає, що жодних змін та доповнень до договору поруки вона не підписувала, тому вважає, що зобов'язальне правовідношення поруки по договору поруки припинено. Також, позивач звертає увагу на те, що договір поруки не містить умов, які наперед погоджують зміни до кредитного договору. Крім того, до позову було додано копію Договору купівлі - продажу кредитного портфелю б/н, укладеного 10.12.2010р., згідно умов якого право вимоги по Договору поруки та Кредитному договору відступлено ПАТ "ОТП Банк" на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна". Відповідно до змісту Договору купівлі-продажу ПАТ "ОТП Банк" передав права ТОВ "ОТП Факторинг Україна" які є дійсними та чинними на дату набрання чинності. В зв'язку з вищевикладеним, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить визнати припиненими правовідносини поруки за договором поруки № CR-В00/084/2006 від 22.05.2006 року та стягнути судовий збір. Ухвалою суду від 07.10.2014 року залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] - [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів ПАТ "ОТП Банк", ТОВ "ОТП Факторинг Україна" -Марейчик Н.О. позов не визнала, надала заперечення від ТОВ "ОТП Факторинг Україна", згідно якого позовні вимоги [PERSON] вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки підписанням договору поруки сторони погодилися з його умовами, зокрема й умовою про зміну зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Також, в договорі поруки передбачена згода поручителя на зміну основного зобов'язання, а саме обсягу його відповідальності щодо повернення основної суми кредиту, наданого боржнику, сплати відсотків за користування кредитом, сплати пені за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків та штрафу за нецільовим використанням кредиту. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи [PERSON], представника відповідачів Марейчик Н.О, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2006 року між Акціонерним комерційним банком "Райффайзенбанк Україна" та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-В00/084/2006 (а.с. 6-11), за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 28000,00 дол. США зі сплатою плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованої процентної ставки в розмірі 9% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) із датою остаточного повернення кредиту 21 травня 2021 року. 05.12.2006 року між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору № ML-В00/084/2006 від 22.05.2006 року, відповідно до умов якого п. 1.4. частину №2 Кредитного договору було доповнено п. 1.4.1.6. а саме у випадку розірвання позичальником трудових відносин з ЗАТ "ОТП Банк" фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток підвищується до рівня, що діятиме в банку на момент звільнення позичальника. Проценти за новою процентною ставкою нараховуються на непогашену частину кредиту, починаючи з дати звільнення позичальника за фактичну кількість днів користування кредитом, виходячи з річної бази нарахування процентів та сторони згодні з такими підвищенням процентної ставки без укладення будь-яких додаткових договорів до цього договору та/чи Графіка повернення кредиту та сплати процентів у новій редакції (а.с. 12). 22.05.2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору між Акціонерним комерційним банком "Райффайзенбанк Україна" та [PERSON] укладено договір поруки № CR-В00/084/2006 (а.с. 4-5). Згідно п. 1.1. договору поруки, поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Відповідно до п. 1.2. вищевказаного договору, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Пунктом 2.1. договору передбачено, що порукою за цим договором забезпечується вимога кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Зокрема, порукою забезпечується вимоги кредитора щодо повернення основної суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати пені за прострочення повернення кредиту та/чи процентів, а також сплата штрафу за нецільове використання кредиту. Згідно п. 2.2. договору поруки, на дату укладення цього договору розмір боргових зобов'язань, забезпечених порукою становить 28000,00 дол. США. Порукою забезпечені боргові зобов'язання в разі зміни їх суми, відповідно до п. 2.1. цього договору. Згідно з ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 12.02.2008 року, судом встановлено, що 12.02.2008 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 158. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 38). Також, судом встановлено, що 10.12.2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н відповідно до якого ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-В00/084/2006 від 22.05.2006 року (а.с. 21-36). Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає пред кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У відповідності до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно до частини першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Отже, суд приходить до висновку, що п. 2.2. договору поруки передбачена згода поручителя на зміну основного зобовязання, зокрема обсягу його відповідальності щодо повернення основної суми кредиту, наданого боржнику, сплати відсотків за користування кредитом, сплати пені за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків та штрафу за нецільове використання кредиту. Таким чином суд не знайшов підстав вважати, що зміна обсягу боргових зобов'язань за кредитним договором є підставою для припинення зобов'язань за договором поруки, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 559 ЦК України, а твердження представника позивача про ненадання згоди на зазначену зміну обсягу боргових зобов'язань є необгрунтованими. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У відповідності зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору та свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Ст. 6 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який передбачає право суб'єкта цивільного права на укладення й інших договорів, прямо не передбачених актами цивільного законодавства, але відповідають загальним засадам цивільного законодавства. Сторони договору мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Згідно зі ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Разом з цим судом встановлено, що в договорі поруки, а саме в п. 2.2. зазначено, що, на дату укладення цього договору розмір боргових зобов'язань, забезпечених порукою становить 28000,00 дол. США, а також порукою забезпечені боргові зобов'язання в разі зміни їх суми, відповідно до п. 2.1. цього договору. Таким чином, підписавши даний договір позивач погодилася з його умовами, а саме з умовою про зміну зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг її відповідальності. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, вимога позивача щодо припинення договору поруки № CR-В00/084/2006 від 22.05.2006 року не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтована та не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду справи. Приймаючи до уваги те, що позов не підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача також не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed