Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого головою Пляхівської сільської ради 03.04.2018 року та свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого головою Пляхівської сільської ради 29.07.2002 року він являється власником майнових паїв в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Пляхівське» (с.Пляхова Козятинського району Вінницької області), що було реорганізовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Пляхівське», на загальну суму 93690,00 грн., що складає 5,19 відсотки від загальної вартості пайового фонду. В лютому 2018 року він звернувся до голови спілки співвласників розпайованого майна КСП «Пляхівське» та СТОВ «Пляхівське»-правонаступника КСП «Пляхівське» з заявою про виділення йому з пайового фонду в натурі майна в рахунок належного йому майнового паю. Проте, його заява залишилися без реагування з боку вказаних відповідачів. 29.03.2018 року він зробив оголошення про скликання зборів співвласників майнових паїв реорганізованого КСП «Пляхівське» з метою виділення йому в натурі належного майнового паю. Однак, на збори відповідачі не з»явилися. У зв»язку із цим збори проведено не було та питання виділення йому майна залишилось не вирішеним. Тому в квітні 2018 року він повторно звернувся до голови спілки співвласників розпайованого майна КСП «Пляхівське» з заявою про проведення зборів з метою вирішення питання про виділення йому в натурі майнового паю за рахунок пайового фонду КСП «Пляхівське» з заявою про виділення йому з пайового фонду в натурі майна в рахунок належного йому майнового паю. Проте, його заява знову залишилась проігнорованою. В той же час, 25.04.2018 року було проведено збори спілки співвласників майна реорганізованого КСП «Пляхівське», на яких було прийнято рішення про виділення в натурі і передачу у власність Фермерському господарству «Пляхівське» нерухомого майна згідно із свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії [NUMBER] від 25.04.2018 року. На підставі вищевказаного рішення Спілкою співвласників було складено акт передачі основних засобів від 25.04.2018 року та СТОВ «Пляхівське» було видано додаток до свідоцтва про право власності на майновий пай. На підставі вказаного рішення зборів спілки співвласників та виданих на його підставі документів державний реєстратор виконавчого комітету Козятинської міської ради Явна С.Г. прийняла декілька рішень про державну реєстрацію права власності на ряд об»єктів нерухомості за ФГ «Пляхівське». При цьому, вказаним рішенням зборів Спілки співвласників на користь ФГ «Пляхівське» було виділено в натурі об»єкти нерухомого майна, які він просив виділити йому в своїх заявах. Вважає, що рішення зборів спілки співвласників від 25.04.2018 року є недійсним, оскільки ці збори були проведені з порушенням порядку, встановленого законом. Зокрема вказує на те, що дане рішення зборів спілки співвласників було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: без повідомлення всіх співвласників, чим порушено п.19 Статуту Спілки громадян-співвласників майна реорганізованого КСП в СТОВ «Пляхівське»; за відсутності кворуму, чим порушено п.20 зазначеного Статуту; за відсутності одностайної згоди всіх співвласників про виділення в натурі майна на користь ФГ «Пляхівське», чим порушено п.2.5 Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених Наказом міністерства аграрної політики України від 20.05.2008 року №315, та ч.1 ст.358 ЦК України; щодо майна, яке не може бути виділено та передано у власність, чим порушено абз.10 п.п.1 п.2 Указу Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки». Відповідно вважає, що рішення зборів спілки співвласників порушує його права як власника майнового паю - члена спілки, оскільки збори було проведено за його відсутності та на них було прийнято рішення щодо майна, на яке він претендував. За вказаних обставин просить:визнати недійсним рішення зборів спілки співвласників розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства «Пляхівське», реорганізованого в товариство з обмеженою відповідальністю «Пляхівське», від 25 квітня 2018 року, оформлене протоколом зборів спілки співвласників розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства «Пляхівське» від 25 квітня 2018 року, яким виділено в натурі та передано у власність Фермерського господарства «Пляхівське» нерухоме майно згідно із свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії Bl VII №001116, виданого Пляхівською сільською радою 25 квітня 2018 року; визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області Явної С.Г. від 06 червня 2018 року та від 07 червня 2018 року про державну реєстрацію за Фермерським господарством «Пляхівське» права власності на нерухоме майно, що розташоване в с.Пляхова Козятинського району Вінницької області по вул.Ватутіна, 36, вул.Подільська 1Б, вул.Ватутіна, 37, пров.Надії, 11 та вул.Подільська (вул.Радянська), 1В; виділити йому в натурі в рахунок майнових паїв його частку в спільній частковій власності розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства «Пляхівське», реорганізованого в товариство з обмеженою відповідальністю «Пляхівське», в розмірі 47146,36 грн., шляхом визнання за ним права власності на об»єкти нерухомого майна згідно переліку на суму 47146,36 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник-адвокат Гурба М.В. позовні вимоги підтримали з мотивів, наведених у позові. Крім того, адвокат Гурба М.В. просив в порядку, передбаченому ст.246 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про витрати на правничу допомогу, дату, час і місце його проведення. Представник ФГ «Пляхівське»-адвокат Сич С.М. позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що рішенням зборів спілки співвласників розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства "Пляхівське", реорганізованого в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Пляхівське", від 25 квітня 2018 року, оформленого протоколом зборів спілки співвласників розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства "Пляхівське" від 25 квітня 2018 року, яким виділено в натурі та передано у власність Фермерського господарства "Пляхівське" нерухоме майно згідно з Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого Пляхівською сільською радою 25 квітня 2018 року, жодним чином не порушені права та інтереси позивача, як власника майнового паю, оскільки зі змісту заяв [PERSON] вбачається, що остнній просить виділити йому в натурі та визнати за ним право власності на об'єкти нерухомого майна, які не є предметом спору в даній справі та які виділені в натурі ФГ «Пляхівське». Крім того, зазначив, що державний реєстратор є суб'єктом владних повноважень, а відтак не може бути відповідачем у даній справі. Щодо виділення позивачу в натурі в рахунок майнових паїв частки в спільній частковій вланості розпайованого майна КСП «Пляхівське», реорганізованого в ТОВ «Пляхівське» шляхом визнання за ним права власності на об'єкти нерухомого майна зазначив, що на час пред'явлення позову [PERSON] не є власником майна в розумінні приписів цивільного законодавства. В той же час ним не пред'явлено позову про заборону вчинення відповідачами певних дій, які б порушували його право власності, або з вимогою про вчинення ними певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, приписи ст.386 ЦК України не узгоджуються із обраними позивачем способами захисту, а відтак не поширюються на спірні правовідносини. Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області Явна Сніжана Григорівна в судове засідання не з'явилась, в задоволенні позову просить відмовити з мотивів, наведених у відзиві. Представник СТОВ «Пляхівське» в судове засідання не з'явився, хоча про час день розгляду справи повідомлявся належним чином про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, наявні в матеріалах справи, зокрема, 05.12.2018 року, 17.01.2019 року, 12.02.2019 року, 27.02.2019 року, 20.03.2019 року, 07.04.2019 року, 07.05.2019 року, 05.06.2019 року. Інші відповідачі в судове засідання не з'явились проте, від кожного зокрема, надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, при розгляді даної справи покладаються на думку суду та підтверджують той факт, що не були повідомлені про проведення 25.04.2018 року зборів Спілки співвласників майна КСП «Пляхівське», реорганізованого в СТОВ «Пляхівське», та не брали у них участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача сільський голова Пляхівської сільської ради-Романюк О.П. не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, їх представників, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. З огляду на правила статтей 15, 16 ЦК України, а також статтей 2-5,18 ЦПК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов'язковий елемент конкретного суб'єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. За приписами ч. 1 ст.229 ЦПК України, під час судового розгляду суд повинен безпосередньо дослідити докази, якими є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1ст.76 ЦПК України). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Судом встановлено та не оспорюється учасниками справи, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого головою Пляхівської сільської ради 03.04.2018 року та свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого головою Пляхівської сільської ради 29.07.2002 року являється власником майнових паїв в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Пляхівське» (с.Пляхова Козятинського району Вінницької області), що було реорганізовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Пляхівське», на загальну суму 93690,00 грн., що складає 5,19 відсотки від загальної вартості пайового фонду. Протоколом зборів уповноважених членів колективного сільськогосподарського підприємства «Пляхівське» від 10 березня 2003 року затверджено рішення про зміну організаційно-правової форми господарювання підприємсва (його реорганізацію) та утворення «Товариства з обмеженою відповідальністю». Протоколом №2 від 15.04.2000 року засідання комісії по розпаюванню та уточненню майна по КСП «Пляхівське» с.Пляхова станом на 01.04.2000 року затверджено пайовий фонд КСП в розмірі 1793, 1 тис.грн. в т.ч.: - основних засобів І групи - 548,7 тис. грн., що складає 31,0 % ; - основних засобів ІІ групи - 65, 8 тис. грн., що складає 4,0 %; - основних засобів ІІІгрупи - 348,6 тис. грн., що складає 19,0 %; - оборотних засобів - 830,0 тис. грн., що складає 46,0%. Протоколом №3 загальних зборів членів КСП «Пляхівське» с. Пляхова від 16.04.2000 року створено спілку співвласників майна із членів КСП «Пляхівське» с.Пляхова на території Пляхівської сільської ради. На цих же зборах обрано голову спілки співвласників та затверджено Статут спілки співвласників. Як власник майнового паю на суму 93690 грн., позивач в лютому 2018 року звернувся з письмовою заявою до голови спілки співвласників майнових паїв СТОВ «Пляхівське» з проханням виділення йому майнового паю на суму 93690,00 грн. в натурі. Аналогічного змісту заява була направлена на адресу директора СТОВ «Пляхівське» с.Пляхова [PERSON] Однак, на жоден лист позивач відповіді не отримав. 29.03.2018 року позивачем розміщено в засобах масової інформації (регіональна газета «Вісник Козятинщини» випуск від 29.03.2018 року №13(9320)) оголошення про скликання 04.04.2018 року зборів співвласників майнових паїв СТОВ «Пляхівське» с.Пляхова з приводу виділення йому в натурі майнового паю. Однак, збори не були правомочними, оскільки на них були присутні менше 2/3 всіх співвласників. 25.04.2018 року позивач вдруге звернувся до голови спілки співвласників з проханням зібрати загальні збори членів Спілки громадян - співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Пляхівське» для вирішення питання повернення Спілці громадян-співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Пляхівське» майна пайового фонду СТОВ «Пляхівське» с Пляхова Козятинського району. Проте, вказана заява залишилась без розгляду, майно позивачу не виділено. При цьому, 25.04.2018 року було проведено збори спілки співвласників майна реорганізованого КСП «Пляхівське», на яких було прийнято рішення про виділення в натурі і передачу у власність Фермерському господарству «Пляхівське» нерухомого майна згідно із свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії [NUMBER] від 25.04.2018 року. На підставі вищевказаного рішення Спілкою співвласників було складено акт передачі основних засобів від 25.04.2018 року та СТОВ «Пляхівське» було видано додаток до свідоцтва про право власності на майновий пай. На підставі вказаного рішення зборів спілки співвласників та виданих на його підставі документів державний реєстратор виконавчого комітету Козятинської міської ради Явна С.Г. прийняла декілька рішень про державну реєстрацію права власності на ряд об»єктів нерухомості за ФГ «Пляхівське». Відповідно до частини другої статті 318 ЦК України усі суб'єкти права власності є рівними перед законом, а усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав ( частина третя статті 319 ЦК України ). Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (частина перша статті 358 ЦК України ). Частиною першою статті 362 ЦК України встановлено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ в натурі його частки із спільного майна за згодою інших співвласників. У підпункті 2.5. Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315, рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно. За таких обставин, суд вважає нелегітимним кворум зборів співвласників з огляду на кількість присутніх на зборах осіб. Аналіз вищезазначених норм права дає можливість дійти висновку, що власники спільної часткової власності здійснюють свої права за спільною згодою і жоден із співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників. Така згода співвласників майна має бути отримана від усіх співвласників. Рішення щодо виділення в натурі частки з майна має прийматися на загальних зборах співвласників одностайно. Тобто рішення про виділення в натурі частки майна реорганізованого КСП «Пляхівське» може бути прийняте лише одностайно усіма співвласниками майнових паїв. Згідно змісту протоколу від 25 квітня 2018 року, яким оформлене рішення загальних зборів, усього присутніх співвласників на цих зборах було лише двоє осіб, що за матеріалами справи не є повним кількісним складом співвласників (т.1 а.с.22). Таким чином, слід погодитися з аргументами представника позивача, що рішення загальних зборів співвласників майна колишнього КСП «Пляхівське», оформленого протоколом від 25 квітня 2018 року, щодо виділення майна в натурі за заявою голови ФГ «Пляхівське» [PERSON] на суму 399415,03 грн. згідно виданого йому Пляхівською сільською радою Козячтинського району Вінницької області Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія [NUMBER], зокрема надання майна [PERSON] на суму 1005759,00 грн. по акту передачі основних засобів, було прийнято без одностайної згоди усіх співвласників, тому зазначені збори є неправомочними та незаконними. Окрім цього, залишається неспростованим належними доказами той факт, що усі співвласники майна колишнього КСП «Пляхівське» були в установленому порядку, завчасно повідомлені про проведення 25 квітня 2018 року загальних зборів. Відповідачі, як власники майнових сертифікатів надали письмові заяви про те, що участі у зборах 25 квітня 2018 року вони не приймали та про їх проведення повідомлені не були (т.2 а.с.55, т.1 а.с.227-243). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовна вимога [PERSON] щодо визнання недійсним рішення зборів спілки співвласників розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства "Пляхівське", реорганізованого в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Пляхівське" від 25 квітня 2018 року, оформлене протоколом зборів спілки співвласників розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства "Пляхівське" від 25 квітня 2018 року, яким виділено в натурі та передано у власність Фермерського господарства "Пляхівське" нерухоме майно згідно з Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого Пляхівською сільською радою 25 квітня 2018 року, підлягає до задоволення. На підставі рішення зборів спілки співвласників майна від 25.04.2018 року про виділення в натурі та передачу ФГ «Пляхівське» ряду об'єктів нерухомого майна державним реєстратором Явна С.Г. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на виділені в натурі об'єкти нерухомого майна за ФГ "Пляхівське", а саме: - індексний номер 41455962 від 6 червня 2018 року, про державну реєстрацію за Фермерським господарством "Пляхівське" (код ЄДРПОУ 34377663) права власності на об'єкти нерухомого майна, що розташоване по вулиці Ватутіна,36, в селі Пляхова Козятинського району Вінницької області; - індексний номер 41458783 від 6 червня 2018 року про державну реєстрацію за Фермерським господарством "Пляхівське" (код ЄДРПОУ 34377663) права власності на нерухоме майно, розташоване по вулиці Подільська, 1Б, в селі Пляхова Козятинського району Вінницької області; - індексний номер 41452657 від 6 червня 2018 року про державну реєстрацію за Фермерським господарством "Пляхівське" (код ЄДРПОУ 34377663) права власності на нерухоме майно, розташоване по вулиці Ватутіна, 37, в селі Пляхова Козятинського району Вінницької області; - індексний номер 41466134 від 6 червня 2018 року про державну реєстрацію за Фермерським господарством "Пляхівське" (код ЄДРПОУ 34377663) права власності на нерухоме майно, розташоване по провулку Надії, 11, в селі Пляхова Козятинського району Зінницької області; - індексний номер 41495803 від 7 червня 2018 року про державну реєстрацію за Фермерським господарством "Пляхівське" (код ЄДРПОУ 34377663) права власності на нерухоме майно, розташоване по вулиці Подільська (вулиця Радянська), 1В, в селі Пляхова Козятинського району Вінницької області. У відповідності до п.1 та п.2 ч.З ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " державний реєстратор:встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Згідно з ч.1 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п.3 та п.4 ч.1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. За таких обставин, державний реєстратор перед здійсненням державної реєстрації зобов'язаний перевірити відповідність заявлених прав та поданих документів вимогам чинного законодавства, в тому числі дотримання умов правочину з якими закон пов'язує виникнення прав. У разі не дотримання вимог законодавства державний реєстратор повинен відмовити в здійсненні державної реєстрації. Проте, державним реєстратором було залишено поза увагою прийняття рішення неправомочними зборами спілки співвласників, відсутності одноголосного голосування всіх співвласників щодо питання виділення майна, та вирішення питання про передачу в приватну власність майна соціальної сфери. Згідно з ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" способом захисту щодо незаконних рішень державного реєстратора визначено скасування такого рішення. Таким чином, вищезазначені рішення державного реєстратора є протиправними та підлягають скасуванню. При цьому, суд критично оцінює твердження представника ФГ «Пляхівське» з приводу того, що державний реєстратор речових прав на нерухоме майно не може бути стороною у справі, з огляду на наступне. Так, положеннями частини 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Слід констатувати, що виникненню спору у даній справі передує невирішений майновий спір щодо права власності на спірне майно СТОВ «Пляхівське» між позивачем [PERSON] та фермерським господарством «Пляхівське». Як видно із матеріалів позовної заяви позивачем оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності на спірне майно, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. Позовна вимога позивача щодо виділення йому в натурі в рахунок майнових паїв його частки в спільній частковій власності розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства «Пляхівське», реорганізованого в товариство з обмеженою відповідальністю «Пляхівське», в розмірі 47146,36 грн., шляхом визнання за ним права власності на об»єкти нерухомого майна згідно переліку на суму 47146,36 грн., суд вважає безпідставною з огляду на наступне. В обґрунтування зазначеної позовної вимоги позивач посилається на те, що відповідно до абз.2 ч.1 ст.27 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Згідно із абз.6 підпункту 1 п.2 Указу Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» гарантується виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об»єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна. Вказані положення Указу Президента відповідають положенням ч.1 ст.364 ЦК України, якою передбачено право співвласників на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Аналогічний підхід до реалізації права членів КСП на вільний вихід з цих підприємств із майновими паями передбачений і Указом Президента України від 03 грудня 1999 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки». В п.9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року №62, який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11.04.2013 року №253, передбачалося, що виділення із складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством - правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. В пунктах 15, 16 цього Порядку було обумовлено, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводилося підприємством користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна мало зробити відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою. Вказане свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна могло бути підставою для оформлення прав власності на виділене майно в установленому порядку. Визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв могло бути здійснено за рішенням зборів співвласників. В силу п.51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2005 року №1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 року №553), для державної реєстрації права власності у зв'язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна. Системний аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що на підставі заяви власника майнового паю збори співвласників майна приймають рішення про виділення особі індивідуально визначених об'єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачу їх йому у власність. В свою чергу на підставі рішення зборів співвласників майна підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника такого підприємства та печаткою. Вказані документи є підставою для реєстрації за такою особою права власності на виділені їй в натурі індивідуально визначені об'єкти із складу пайового фонду реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 цього Кодексу. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, тому суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в судовому порядку. Такий правовий висновок викладений в постанові Верхового Суду від 30.05.2018 року у справі №601/90/16. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів набуття ним права власності на спірні об»єкти нерухомості та транспортні засоби у встановленому законом порядку, зокрема, протокол зборів спілки співвласників розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства «Пляхівське» про виділення позивачу індивідуально визначених об'єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачу їх йому у власність; акт приймання-передавання майна, підписаний позивачем та головою спілки співвласників розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства «Пляхівське» або директором СТОВ «Пляхівське». Водночас додані до позовної заяви свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати), видані на ім»я [PERSON], не містять засвідчених підписом директора СТОВ «Пляхівське» та печаткою цього товариства відміток про виділення позивачу в натурі майна із пайового фонду реорганізованого КСП «Пляхівське». Невмотивованими також є доводи позивача про необхідність задоволення його позовних вимог з огляду на норми ст.ст.355, 364 ЦК України, які регулють правовий режим спільної часткової власності. Із доданих до позовної заяви свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнових сертифікатів), виданих на ім»я позивача, вбачається, що вони не містять відміток про виділ на праві спільної часткової власності будь-якого конкретного майна як індивідуально визначених об'єктів. Так як до виділення на зазначені майнові сертифікати у передбаченому законом порядку конкретного майна усі колишні члени колективного сільськогосподарського підприємства є лише співвласниками майнових паїв, а не співвласниками майна, то положення ст.ст.355, 364 ЦК України на спірні правовідносини не поширюються. Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верхового Суду від 11.06.2018 року у справі №189/1966/15-ц. Крім того, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на положення ст.386 ЦК України, згідно із якими держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Із контексту наведеної норми вбачається, що нею передбачено право особи, яка є власником майна, на захист від вчинення іншою особою певних дій, які можуть порушити таке право власника. На час пред»явлення даного позову позивач не є власником майна в розумінні приписів цивільного законодавства. В той же час ним не пре»явлено позову про заборону вчинення відповідачами певних дій, які б порушували його право власності, або з вимогою про вчинення ними певних дій для запобігання такому порушенню. Отже, приписи ст.386 ЦК України не узгоджуються із обраними позивачем способами захисту, а відтак не поширюються на спірні правовідносини. Поряд з цим, як зазначено вище, за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору, суд вважає за необхідне вирішити у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. З огляду на вищевикладене, враховуючи принцип розумності та пропорційності, а також беручи до уваги часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача в рівних частках на користь [PERSON] 4581,20 грн. судових витрат по сплаті судового збору. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 471,46 грн. залишити за позивачем та повернути позивачу [PERSON] надміру сплачений судовий збір в розмірі 233,05 грн. Крім того, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст.246 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial