Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , Управління Державної казначейської служби України у Жовківському районі Львівської області Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником нежитлового будинку, магазину- бару, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріально та зареєстрованого в реєстрі за номером 154 та земельної ділянки під вказаним нежитловим будинком площею 0,048 (нуль цілих і сорок вісім тисячних) гектара, кадастровий номер земельної ділянки: 4622784100:01:012:0064, на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 01 квітня 2019 року у справі №444/539/19. Їй стало відомо, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романом Н.О. від 06.06.2018 року накладено арешт на дану земельну земельну ділянку. У розділі «особа, майно/права якої обтяжуються» зазначено [PERSON] . Вказує, що станом на сьогодні [PERSON] не є власником земельної ділянки з кадастровим номером 4622784100:01:012:0064, виконавче провадження № 54781728, в межах якого накладено арешт, завершено. Проте, завершуючи виконавче провадження, державний виконавець не зняв арешту з земельної ділянки. Звертає увагу, що 28 травня 2019 року державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4622:784100:01:012:0064 за [PERSON] , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 168307073. Нескасований арешт грубо порушує гарантоване Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами її право приватної власності. А тому просить зняти арешт з земельної ділянки площею 0,048 (нуль цілих і сорок вісім тисячних) гектара, кадастровий номер земельної ділянки 4622784100:01:012:0064 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: [ADDRESS] , який накладений на підставі постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романа Н.О. від 06.06.2018 року по виконавчому провадженні №54781728. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак представник позивача- [PERSON] подала на адресу заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Вказала, що додаткових доказів, клопотань та пояснень у позивача немає. Вважає, що відзив відповідача не може бути долучений до матеріалів справи, оскільки такий подано на адресу суду вже після закінчення п`ятнадцятиденного терміну з дня вручення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі. Представник відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. З Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просять у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свою позицію мотивують тим, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження АСВП № 54781728 з виконання постанови № 26593498, виданої 22.09.2017 року, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору у розмірі 63733,74 грн. В рамках згаданого виконавчого провадження державним виконавцем 08.06.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника, земельної ділянки площею 0,048 га для будівництва і обслуговування будівель торгівлі за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4622784100:01:012:0064. Вважають, що враховуючи норми ст. 10, ч. 1 ст. 48, ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", в рамках виконавчого провадження № 54781728 державним виконавцем правомірно накладено арешт на виявлене майно боржника [PERSON] - земельну ділянку площею 0,048 га для будівництва і обслуговування будівель торгілі за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4622784100:01:012:0064. Звертають увагу, державну реєстрацію обтяження здійснено 08.06.2018 року, тобто до моменту набуття [PERSON] права власності на згадану земельну ділянку. В подальшому державним виконавцем 27.06.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві згідно пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказують, що законодавством не передбачено зняття арешту з майна у випадку повернення виконавчого документу стягувачеві згідно пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вважають, що постанова про арешт майна ВП № 54781728 прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а правові підстави для задоволення позову та зняття арешту з майна боржника [PERSON] відсутні. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідмленням про вручення поштового відправлення. Від нього на адресу суду не надходило жодних клопотань, пояснень. Представник третьої особи, Управління Державної казначейської служби України у Жовківському районі Львівської області Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області, в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак з Управління Державної казначейської служби України у Жовківському районі Львівської області Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області на адресу суду надійшло клопотання, у якому зазначили, що органи Державної казначейської служби України, і зокрема, Управління Казначейства, не є органами, які контролюють справляння надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації 22070000 "Виконавчий збір". Оскільки позовні вимоги позивача не стосуються прав і обов`язків Управління казначейства просить розгляд справи проводити у відсутності представника Управління казначейства. Суд вважає за можливе розглянути справи без учасників, які не з`явилися, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, крім того представник позивача та представник третьої особи Управління Державної казначейської служби України у Жовківському районі Львівської області Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області подали на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Суд враховує, що незважаючи на те, що стороною відповідача не заявлено клопотань про розгляд справи у відсутності їх представника, в той же час відповідачем в особі представника висловлено позицію у справі та відношення до заявлених позовних вимог. Суд приходить до висновку, що підстав для ухвалення заочного рішення у справі немає, так як відповідачем подано на адресу суду відзив на позовну заяву. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. З копії договору купівлі-продажу нежитлового будинку від 13.02.2019 року вбачається, що Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" в особі представника Михальчука Олега Михайловича (надалі- продавець) з однієї сторони та [PERSON] (надалі- покупець) з іншої сторони, будучи попередньо ознайомленими з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів, уклали договір про таке: продавець зобов`язався передати у власність покупцю нежитловий будинок (магазин-бар), що знаходиться на [ADDRESS] , площа якого 250,5 кв.м. Нежитловий будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 0,048 гектара, кадастровий номер земельної ділянки: 4622784100:01:012:0064 (аркуш справи № 10-11). Позивачем [PERSON] було зареєстровано право власності на даний нежитловий будинок (магазин-бар), що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156328363 від 14.02.2019 року. Номер запису про право власності: 30297979, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1762650446227 (аркуш справи 12). З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 01.04.2019 року у справі № 444/539/19, провадження № 2/444/756/2019 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку позов задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,048 (нуль цілих і сорок вісім тисячних) гектара, кадастровий номер земельної ділянки 4622784100:01:012:0064, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Дане рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили 03.05.2019 року (аркуш справи 5-7). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 168307073 від 28.05.2019 року стверджується, що [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,048 га, кадастровий номер земельної ділянки 4622784100:01:012:0064, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Номер запису про право власності: 31747426, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1491468846227 (аркуш справи № 13). Судом було витребувано із Головного територіального управління юстиції у Львівській області належним чином завірену (прошиті та пронумеровані, скріплені печаткою всі аркуші) копію виконавчого провадження № 54781728, а також інформацію про те, хто є стягувачем та боржником у виконавчому провадженні № 54781728 та на якій стадії перебуває виконавче провадження. Судом було отримано копії матеріалів виконавчого провадження № 54781728 з виконання постанови № 26593498, виданої 22.09.2017 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області про стягнення з [PERSON] 63733,74 грн. виконавчого збору на користь держави (аркуш справи № 42-83). З копії постанови про арешт майна боржника від 08.06.2018 року, яка винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романом Назаром Олеговичем, вбачається, при примусовому виконанні постанови ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області від 22.09.2017 року у ВП № 26593497 про стягнення з [PERSON] виконавчого збору у розмірі 63733,74 грн., постановлено накласти арешт на земельну ділянку площею 0,048 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4622784100:01:012:0064, що належить боржнику [PERSON] , у межах суми звернення стягнення 63733,74 грн. (аркуш справи № 79). Накладення арешту підтверджується і копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 126968256 від 08.06.2018 року, номер запису про обтяження 26539408 від 08.06.2018 року (аркуш справи 80). 27.06.2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романом Назаром Олеговичем було винесеною постанову про повернення стягувачу виконавчого документа, а саме постанови про стягнення виконавчого збору № ВП 26593498, виданого 22.09.2017 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області про стягнення з боржника [PERSON] виконавчого збору у розмірі 63733,74 грн., на підставі п. 2, 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження(аркуш справи № 82). Відомостей про оскарження даної постанови, а також про повторне пред`явлення для виконання даного виконавчого документа з копій представлених матеріалів виконавчого провадження не вбачається. Згідно п. 2, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як вбачається із норми ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Ч. 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З пункту 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" вбачається, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. З пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. А тому, аналізуючи наявні докази, судом встановлено, що позивачу належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,048 (нуль цілих і сорок вісім тисячних) гектара, кадастровий номер земельної ділянки 4622784100:01:012:0064, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на яку накладено 08.06.2018 року арешт постановою старшого державного виконавцявідділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романа Назара Олеговича при примусовому виконанні постанови ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області від 22.09.2017 року у ВП № 26593497 про стягнення з [PERSON] виконавчого збору у розмірі 63733,74 грн., оскільки за [PERSON] було зареєстровано станом на 08.06.2018 року право власності на дану земельну ділянку. Суд враховує, що дана постанова не скасована, як і не скасований арешт майна, земельної ділянки, державним виконавцем. Так як на сьогоднішній день саме позивач [PERSON] є власником зазначеної земельної ділянки, тому суд приходить до висновку, що накладений на підставі постанови старшого державного виконавцявідділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романа Назара Олеговича від 08.06.2018 року арешт земельної ділянки, площею 0,048 (нуль цілих і сорок вісім тисячних) гектара, кадастровий номер земельної ділянки 4622784100:01:012:0064, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] а порушує гарантоване Конституцією України та Цивільним кодексом України право приватної власності позивача, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. А тому для захисту прав позивача, враховуючи обгрунтованість позовних вимог, суд приходить до висновку, що необхідно зняти арешт з земельної ділянки, площею 0,048 (нуль цілих і сорок вісім тисячних) гектара, кадастровий номер земельної ділянки 4622784100:01:012:0064 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: [ADDRESS] , який накладений на підставі постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романа Н.О. від 06.06.2018 року по виконавчому провадженні №54781728. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved