Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Фінансова Ініціатива" на його користь 4 900 доларів США та судові витрати. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 09.07.2014 року між ним, як Вкладником, та ПАТ КБ "Фінансова Ініціатива" в особі начальника Полтавського відділення № 1 Макарової М.В. (далі Банк) був укладений договір банківського вкладу № 020/9-в-17/8581-840, відповідно до якого Банк прийняв від нього грошові кошти на строковий банківський депозит у сумі 4 900,00 доларів США строком на 370 календарних днів до 14.07.2015 року під 11,85% річних. Скориставшись своїм правом на дострокове розірвання договору, передбаченого п. 3.4.5 ст. 3 Депозитного договору, позивач вказував, що 18.09.2014 року він подав до Банку заяву про дострокове розірвання депозитного договору, однак всупереч умовам цього Договору Банк не здійснив з ним остаточного розрахунку - не повернув суму вкладу. Також, позивачем зазначено Банк перерахував належні йому депозитні кошти в сумі 4 900 доларів США з відкритого йому депозитного рахунку № [NUMBER] на поточний рахунок № [NUMBER], відкритий у цьому Банку. Однак, при такому варіанті повернення депозиту, позивач фактично не отримав можливості розпорядитися (отримати) цими коштами. На численні заяви позивача про видачу готівки Банком кошти не видаються, навіть в межах обмеженої суми, встановленої постановою Правління НБУ "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошво-кредитного та валютного ринків України" від 29.08.2014 року № 540. Позивач зазначає, що такими діями відповідача було порушено його права, як вкладника, як споживача, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд позов задовольнити, прохав суд стягнути з відповідача на його користь понесені ним та документально підтверджені витрати на правову допомогу адвоката. Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. 09.07.2014 року між [PERSON] (Вкладник) та ПАТ КБ "Фінансова Ініціатива" в особі начальника Полтавського відділення № 1 Макарової М.В. (далі Банк) був укладений договір банківського вкладу № 020/9-в-17/8581-840, відповідно до якого Банк прийняв від нього грошові кошти на строковий банківський депозит у сумі 4 900,00 доларів США строком на 370 календарних днів до 14.07.2015 року під 11,85% річних. Внесення Вкладником коштів в сумі 4 900,00 доларів США на депозитний рахунок № [NUMBER] Банку підтверджується платіжним дорученням № 2944 від 09.07.2014 року. Підпунктом 3.4.5 ст. 3 Депозитного договору "Права та обов'язки сторін" передбачено право вкладника на дострокове розірвання Депозитного договору шляхом подання відповідної заяви. Пунктом 4.2 Депозитного договору передбачено, що у випадку дострокового розірвання цього договору остаточний розрахунок Банку з Вкладником здійснюється у день дострокового розірвання договору у готівковій формі через касу Банку. Судом також встановлено, що 18.09.2014 року позивач, як Вкладник, направив до Банку заяву про дострокове розірвання Депозитного договору. Всупереч умовам Депозитного договору, в порушення свого обов'язку щодо повернення вкладу (п. 3.1.3), відповідач депозитні кошти не повернув. Судом встановлено, що Банк перерахував належні позивачу депозитні кошти в сумі 4 900 доларів США з відкритого йому депозитного рахунку № [NUMBER] на поточний рахунок № [NUMBER], відкритий у цьому Банку, що підтверджується меморіальним ордером № 8505 від 09.10.2014 року. Судом встановлено, що заяви позивача, як вкладника, до Банку про повернення готівки з вказаного банківського рахунку, залишені без задоволення, що підтверджується виписками з поточного рахунку № [NUMBER] за 24.10.2014 р., 27.10.2014 р., 28.10.2014 р., 29.10.2014 р., 03.11.2014 р. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Своїми діями Відповідач порушив вимоги ст. ст. 629 та 1060 Цивільного Кодексу України, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року № 516 "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за N 1256/8577). Питання пов'язані з правовідносинами у сфері банківського вкладу в Україні нормативно врегульовано нормами Конституції України, Закону України "Про банки та банківську діяльність", нормами Цивільного Кодексу України, Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", договором банківського вкладу та ін. Відповідно до норм діючого законодавства України всі, зокрема банківські установи України зобов'язані, вести свою діяльність у відповідності до законів. Також, слід зазначити, що згідно зі ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд. У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак ненадання вкладнику можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідо до п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року № 14 встановлено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від судового збору звільняються cпоживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. Судом також встановлено, що позивачем понесено витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1 100,00 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги № 87 від 31.10.2014 року.

Outcome: approved