Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Ківерцівського районного міжгосподарського комбінату сільського комунального господарства "Райсількомунгосп", третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача державний реєстратор Ківерцівської державної адміністрації Волинської області про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Свій позов обґрунтовує тим, що з 26 червня 2006 року він працював на посаді начальника Ківерцівського районного міжгосподарського комбінату сільського комунального господарства "Райсількомунгосп". 09.06.2016 року наказом №1 його було звільнено з займаної посади згідно з рішенням загальних зборів учасників «Райсількомунгосп». Згідно наказу №1 від 09.06.2016 року, підставою звільнення [PERSON] слугувало рішення уповноваженого органу підприємства, що було оформлене протоколом зборів уповноважених представників господарств-учасників «Райсількомунгосп» від 09.06.2016 року, на підставі п.5 ст.41 КЗпП України. Однак, сам протокол зборів від 09.06.2016 року не містить рішення про його звільнення із займаної посади, а відповідно, таке рішення на зборах не приймалося і посилання відповідача на такий протокол у наказі №1 від 09.06.2016 року є таким, що не відповідає рішенню уповноваженого органу «Райсількомунгосп». З вказаним наказом №1 від 09.06.2016 року він ознайомлений не був та копія йому не вручалася, а була направлена звичайним поштовим відправленням 21.07.2016 року, яке він особисто отримав 27.07.2016 року. Належно оформлену трудову книжку видано не було, як і не проведено розрахунок у строки, передбачені ст.. 116 КЗпПУ. Крім того, під час звільнення його з посади начальника «Райсількомунгосп» роботодавцем було грубо порушено діючі умови контракту укладеного ним 26.06.2016 року, оскільки, саме даним контрактом, як особливою формою трудового договору відповідно до ст.. 21 КЗпПУ, було передбачено додаткові обовязки роботодавця під час розірвання даного договору та звільнення його з посади начальника «Райсількомунгосп». На підставі викладеного та із врахування уточнених позовних вимог [PERSON] просив суд: визнати недійсним і скасувати наказ №1 від 09.06.2016 року про звільнення його з посади начальника Ківерцівського районного міжгосподарського комбінату сільського комунального господарства «Райсількомунгосп», поновити його на посаді начальника Ківерцівського районного міжгосподарського комбінату сільського комунального господарства «Райсількомунгосп» і рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу виходячи із щомісячної заробітної плати в розмірі 1450 грн. та судові витрати по справі . Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Уточнені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Згідно наказу Ківерцівського районного міжгосподарського комбінату сільського комунального господарства "Райсількомунгосп" від 26 червня 2006 року [PERSON] призначено на посаду начальника Ківерцівського районного міжгосподарського комбінату сільського комунального господарства "Райсількомунгосп" (а.с. 16). Наказом №1 від 09.06.2016 року [PERSON] було звільнено з займаної посади згідно з рішенням загальних зборів учасників «Райсількомунгосп» (а.с. 8). Відповідно до рішення господарського суду від 22.09.2016 року визнано недійсними рішення зборів уповноважених представників господарств-учасників засновників Ківерцівського районного міжгосподарського комбінату сільського комунального господарства «Райсільськомунгосп», оформлені протоколом від 09.06.2016 року. За наведених обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] слід поновити на посаді начальника Ківерцівського районного міжгосподарського комбінату сільського комунального господарства «Райсількомунгосп». Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах заявлених позовних вимог з 09 червня 2016 року по 26 вересня 2016 року 73 робочих днів, середній заробіток за один робочий день становить 72,50 грн., а саме, до стягнення підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5292,50 грн. з розрахунку 72,50 х 73. Рішення суду в частині поновлення на попередній роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 5292,50 грн. підлягає негайному виконанню. Також підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача в користь держави витрат по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеногоп.2 ч.1 ст.36, ст.ст.36, 235 КЗпП України,

Outcome: approved