Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

У квітні 2017 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON]. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 04.10.2007 року за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті матері тітка позивачки [PERSON] залишилась сама та позивач стала про неї піклуватися. Деякий час тітка проживала в неї вдома, а деякий час вона проживала разом із своєю родиною у тітки. Після смерті тітки позивачка доглядає квартиру, сплачує комунальні послуги. Просила встановити факт її мешкання однією родиною із [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позивачка та її представник адвокат Гайтан К.О. надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача Маріупольської міської ради Кравченко О.О. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги про встановлення факту проживання однією родиною вона визнає, а в задоволенні позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування вона просить відмовити, оскільки вважає, що цей обов'язок покладений на орган нотаріату. Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 17.11.2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, та після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]», актовий запис №250. Відповідно до свідоцтва про народження позивачки, її батька - [PERSON] вбачається, що [PERSON] є рідною тіткою позивачки. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 04.10.2007 року було визначено [PERSON] та її матері [PERSON], яка померла [INFO] по 1/2 частці квартири [ADDRESS], а також за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивачка та її тітка [PERSON] стали проживати разом однією родиною. [INFO] [PERSON] померла та позивачка несла всі витрати по її похованню, що підтверджується відповідними чеками та квитанціями. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту мешкання однією родиною знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд зазначає наступне. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №279. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких,що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від физичної особи, яка померла/ спадкодавця/ до інших осіб /спадкоємців/. Згідно з ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. За повідомленням Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 14.07.2017 року вбачається, що інформація про наявність спадкової справи після смерті [PERSON], померлої [INFO] згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №48417755 від 14.07.2017 року, відсутня Таким чином встановлено, що позивачка до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, вмотивованих постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії не отримувала, а тому позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування задоволенню не підлягають.

Outcome: partial