Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

07.04.2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 22673 грн. 66коп. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору №DNQ1RX202811549 від 13 липня 2008 року відповідачу було надано кредит у розмірі 4440,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 17 березня 2014 року заборгованість за кредитним договором склала - 22673 грн. 66 коп, яка складається з 8 грн. 85 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом, 20429 грн. 61 коп. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1055 грн. 89 коп. - штраф (процентна складова), 679 грн. 31 коп. - заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовної заяви, просив позов задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач просив зменшити розмір пені. Згідно заперечень на позов відповідач просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з його необґрунтованістю та застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача в кредит грошові кошти в розмірі 4440,00 грн. для придбання товару зі сплатою відсотків у розмірі 12,00 % на рік за користування кредитом на строк з 13 липня 2008 року по 13 січня 2010 року(а.с.4-7). Відповідно до п.п.3.2.2, 3.2.3, 3.2.4 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими відповідач ознайомився 13.07.2008 року при підписанні заяви, позичальник зобов'язується погашати кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, винагороду у строки та розмірі згідно тарифів, заяви та даних умов. Відповідно до п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Відповідно до 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Зобов'язання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 17 березня 2014 року заборгованість за кредитним договором склала - 22673 грн. 66 коп., яка складається з 8 грн. 85 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом, 20429 грн. 61 коп. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1055 грн. 89 коп. - штраф (процентна складова), 679 грн. 31 коп. - заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом (а.с.3). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч.1 ст.257, ч.1 ст.259 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно з ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - штрафу, пені за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Судом встановлено, що остання транзакція за платіжною карткою відповідача, тобто поповнення карткового рахунку, було здійснено позичальником 16.08.2010 року, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із даним позовом 07.04.2014 року. Таким чином, підстав для відмови в позові у зв'язку з пропуском строку позовної давності у даній справі не має. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до неустойки. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Відповідач в судовому засіданні просив зменшити розмір пені до 5942,65 грн., пояснив суду, що має скрутне матеріальне становище, зокрема, сплачує аліменти на утримання дітей. З огляду на п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.05.2012 року, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не має заборгованості за кредитом, заборгованість зі сплати відсотків становить 8,85 грн. Враховуючи вищенаведене, заява відповідача про зменшення розміру пені до 5942,65 грн. підлягає задоволенню, позовні вимоги підлягають задоволенню частково з урахуванням зменшення пені. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: partial