Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

У липні 2015 року позивач ПАТ "Універсал Банк" звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в якому просив стягнути солідарно із відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором №053-2008-834 від 20 березня 2008 року в розмірі 106 615, 56 доларів США, а також судовий збір. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивач зазначає, що Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" є правонаступником усіх прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства "Універсал Банк", відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 22 червня 2009 року, за яким було перейменовано ВАТ "Універсал Банк" на ПАТ "Універсал Банк". 20 березня 2008 року між ПАТ "Універсал Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №053-2008-834, відповідно до умов якого відповідач отримала у ПАТ "Універсал Банк" кредит в сумі 105000, 00 доларів США, строком користування до 10 березня 2034 року зі сплатою 12,45 % річних. Цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме: трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . 10 вересня 2009 року та 07 жовтня 2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено додаткові угоди до кредитного договору, якими змінювався розмір плати за користування кредитом: з 10 вересня 2009 року по 09 березня 2010 року встановлювалась ставка за користування кредитом на рівні 8, 78 % річних, з 10 березня 2010 року по 09 березня 2015 року - 13,92 % річних, а починаючи з 10 березня 2015 року - 13,45 % річних. Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме в порядку, передбаченому Кредитним договором, видав відповідачу кредитні кошти шляхом банківського переказу коштів на його рахунок. В свою чергу, Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно кредитного договору. Однак, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України, відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання. Враховуючи порушення зобов`язань, встановлених кредитним договором щодо сплати процентів у відповідача [PERSON] виник обов`язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти. З метою належного виконання зобов`язань за кредитним договором, 20 березня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено договір поруки №053-2008-834-Р, відповідно до умов якого, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання боржником усіх її зобов`язань, що виникли з кредитного договору №053-2008-834від 20 березня 2008 року, укладеного між кредитором. Відповідно до п.1.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями, останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу) сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.Згідно із п. 1.4 договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. 25 грудня 2014 року позивачем на адресу боржника була направлена вимога про погашення суми заборгованості, але відповідач [PERSON] не вчинила жодних дій, щодо добровільної сплати заборгованості. Крім того, 24 грудня 2014 року на адресу поручителя було направлено лист-вимогу, відповідно до п.2.2 договору поруки, але порушуючи п. 2.3 договору поруки поручитель не виконав умов договору, суму заборгованості не повернув. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 07.05.2015 року складає 106615,56 дол. США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 95 764,01 дол. США; відсотки - 10787,03 дол. США; підвищені відсотки - 64, 52 дол. США. З питань солідарного стягнення заборгованості позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Пухної О.М. від 04 листопада 2015 року провадження у вказаній справі відкрито, призначено до судового розгляду. 27 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", третя особа [PERSON] про захист прав споживача шляхом розірвання кредитного договору. Протокольною ухвалою суду від 27 січня 2016 року зазначений зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним позовом. В зв`язку із припиненням повноважень судді Пухної О.М., автоматизованою системою документообігу суду зазначену справу розподілено на розгляд судді Білик Г.О. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Білик Г.О. від 28 квітня 2016 року вказану справу прийнято до провадження. 12 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства ''Універсал Банк", третя особа [PERSON] про визнання договору поруки укладеного на забезпечення кредитного договоруприпиненим. Ухвалою суду від 13 вересня 2016 року зустрічний позов [PERSON] прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та зустрічним позовом [PERSON] до Публічного Акціонерного Товариства "Універсал Банк", третя особа [PERSON] про захист прав споживачів шляхом розірвання кредитного договору. У зв`язку із перебуванням головуючого у цивільній справі №361/5198/15-ц судді Білик Г.О. на лікарняному, розпорядженням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2017 року за №169 на підставі рішення зборів суддів Броварського міськрайонного суду Київської області за №33 від 08 грудня 2017 року, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи. Автоматизованою системою документообігу суду зазначену справу розподілено на розгляд судді Радзівіл А.Г. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 12 грудня 2017 року прийнято справу до провадження та призначено до судового розгляду. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 04 квітня 2019 року у вказаній справі призначено судову економічну експертизу, провадження у справі зупинено. На вирішення експертів поставлено питання: - Чи підтверджується документально операції Публічного акціонерного товариства "Універсал банк" з надання кредиту, повноти нарахування і сплати відсотків за користування кредитом позивальником [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 053-2008-834-Р від 20 березня 2008 року? -Чи відповідає наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості позивальника [PERSON] (по сплаті процентів за кредитом та погашення основної суми боргу) перед Публічним акціонерним товариством "Універсал банк" умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за даним кредитним договором? -Чи відповідає метод нарахування банком процентів за договором про надання споживчого кредиту № 053-2008-834-Р від 20 березня 2008 року вимогам положення про кредитування банку Публічного акціонерним товариством "Універсал банк"? Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 24 липня 2019 року провадження у справі зупинено, справу направлено для продовження проведення експертизи. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 06 лютого 2020 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 04 травня 2020 року. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", третя особа [PERSON] про захист прав споживача шляхом розірвання кредитного договору, - залишено без розгляду, а також зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства ''Універсал Банк", третя особа [PERSON] про визнання договору поруки укладеного на забезпечення кредитного договоруприпиненим, - залишено без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та наданих доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 04 квітня 2019 року представник відповідачів [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву у якому зазначав, що з позовом АТ "Універсал Банк" не згоден. Вважає його безпідставним і таким, що має бути відхиленим у зв`язку із наступним. У відповідності до пункту 2.3 Кредитного договору кредит міг бути виданий лише шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий позичальником згідно з умовами п. 2.1.3 цього Договору.Відповідно до п. 2.1.3 Договору Позичальник мав відкрити у Банку поточний рахунок № [NUMBER] через який мала здійснюватися видача кредиту та його повернення.На підтвердження отримання кредиту [PERSON] позивач надає виписку по рахунку позичальника, з якої видно, що кредитні кошти були перераховані Банком на поточний рахунок, не передбачений Кредитним договором, а саме на рахунок № [NUMBER] . У призначенні цього платежу вказано надання кредиту згідно кредитного договору з іншим номером, аніж Договір, укладений між Кредитором та Позичальником.Позивач у порушення положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України, окрім наданої довідки, жодних належних та допустимих доказів отримання [PERSON] кредитних коштів у заявленому Банком розмірі не надав. Як і не надано доказів наявності у позивача дозвільного документу на право видавати кредити у іноземній валюті.У позовній заяві позивач просить стягнути, підвищені відсотки, проте нормативно-правового обґрунтування правомірності такого стягнення та роз`яснення їх поняття та суті не наводить.Кредитним договором за користування кредитними коштами передбачено 12,45% річних. Проте з розрахунку позову з 01.07.2008 року (через три з половиною місяці після підписання Кредитного договору) Банк почав нараховувати вже 13,45%.Позивач не надав доказів повідомлення відповідачів про зміну відсоткової ставки. Адже після укладення Договору чинне законодавство України заборонило Банкам збільшувати відсотки за користування кредитами в односторонньому порядку. Представник відповідачів зазначає, що позивач неправомірно під час розрахунку ціни позову використовує збільшену в односторонньому порядку, без повідомлення Позичальника та Поручителя відсоткову ставку по даному кредиту, банк не надав доказу письмового повідомлення Позичальника щодо інформації про умови кредитування, у тому числі детального розпису орієнтовної сукупної вартості кредиту на виконання Постанови НБУ № 168 від 10.05.2007 р., яка на момент укладення Кредитного договору вже діяла.Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умови договору передбачають погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 того ж Кодексу, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).Таким чином, закінчення строку, встановленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки , якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Як видно з розрахунку позову, Позичальник допустив неналежне виконання грошового зобов`язання по Договору з 10.08.2014 р. Тобто, передбачений законом, умовами Кредитного договору та договору поруки строк виконання поручителями свого зобов`язання закінчився 10.02.2015 р. в той час як позивач звернувся до суду з вимогою до поручителя у липні 2015 року, тим самим він втратив право пред`явлення вимоги до поручителя [PERSON] , порука якого припинилась 10.02.2015 р. Представник вказує, що даний договір поруки припинив свою дію ще 15.07.2008 р. за ч. 1 ст. 559 ЦК України. Саме 15.07.2008 р. позивач в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку по Кредитному договору, чим збільшив обсяг зобов`язання позичальника без згоди поручителя. Збільшено обсяг відповідальності Позичальника без погодження із Поручителем і у зв`язку з тим, що у п. 3 Додаткової угоди від 07.10.2009 р. до Кредитного договору позивач та відповідач [PERSON] передбачили стягнення штрафу у розмірі 2% від загальної суми простроченого зобов`язання. Проте, у Кредитному договорі таке положення відсутнє, як немає його і у Додатковій угоді, підписаній між банком та Поручителем 07.10.2009 р.Враховуючи викладене, сторона відповідачів позов не визнає у повному обсязі і просять суд залишити його без задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 20 березня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 053-2008-834, відповідно до умов якого відповідач отримала у ВАТ "Універсал Банк" кредит в сумі 105000, 00 доларів США, строком користування до 10 березня 2034 року зі сплатою 12,45 % річних. Цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме: трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" є правонаступником усіх прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства "Універсал Банк", відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 22 червня 2009 року, за яким було перейменовано ВАТ "Універсал Банк" на ПАТ "Універсал Банк". 10 вересня 2009 року та 07 жовтня 2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено додаткові угоди №б/н до кредитного договору №053-2008-834, якими змінювався розмір плати за користування кредитом: з 10 вересня 2009 року по 06 жовтня 2009 року встановлювалась ставка за користування кредитом на рівні 8,78 % річних, з 10 березня 2010 року по 09 березня 2015 року - 13,92 % річних, а починаючи з 10 березня 2015 року - 13,45 % річних. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до чт. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами першою та другою ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України ), а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Будучи пов`язаними саме взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання або змінювати його умови. Частиною 1 ст. 530 ЦК України , передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме в порядку передбаченому кредитним договором видав відповідачу [PERSON] . В свою чергу, Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно кредитного договору. Однак, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України, відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Сума заборгованості за кредитним договором № 053-2008-834 від 20 березня 2008 рокустаном на 07.05.2015 року складає 106 615,56 дол. США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 95 764,01 дол. США; відсотки - 10787,03 дол. США; підвищені відсотки - 64, 52 дол. США. Крім того, 20 березня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено договір поруки №053-2008-834-Р, відповідно до умов якого, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання боржником усіх її зобов`язань, що виникли з кредитного договору №053-2008-834від 20 березня 2008 року, укладеного між кредитором. Відповідно до п.1.3 вищезазначеного договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями, останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу) сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно із п. 1.4 договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. У ч. 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 533 України). З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідачів було направлено вимоги про усунення порушень та сплату заборгованості. При цьому, відповідачі не вчинили жодних дій, що би свідчили про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 540 ЦК України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України). У відповідності до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1. ч. 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до висновку експерта від 24 січня 2020 року за №12366-71 за результатами проведення судово-економічної експертизи у цивільній справі №361/5198/15-ц відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2019 року, встановлено, що відповідно до наданих документів та з урахуванням оплат станом на 07.05.2015р., підтверджуються операції ПАТ "Універсал Банк" з надання кредиту, повноти нарахування і сплати відсотків за користування кредитом позичальником [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 053-2008-834 від 20 березня 2008 року. Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості Позичальника - [PERSON] (по сплаті процентів за кредитом та погашення основної суми боргу) перед Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" відповідає умовам кредитного договору № 053-2008-834 від 20 березня 2008 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту, при цьому у розрахунку заборгованості на користь [PERSON] зараховано коштів на 1302,17 дол. США більше, ніж значиться у банківській виписці, за рахунок нарахування з 10.10.2011р. базової процентної ставки за користування кредитом в розмірі 13,45%. Обґрунтувати, чи відповідає метод нарахування Банком процентів за договором про надання споживчого кредиту № 053-2008-834 від 20 березня 2008 року вимогам Положення про кредитування банку не видається за можливе, оскільки Положення про кредитування в Публічному акціонерному товаристві "Універсал Банк" на дослідження не надано. При цьому, метод нарахування Банком процентів за договором про надання споживчого кредиту № 053-2008-834 від 20 Правління НБУ від 18.06.2003 р. № 255. Таким чином, враховуючи те, що 20 березня 2008 року між АТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № № 053-2008-834, також те, що для забезпечення виконання зобов`язання позичальником за кредитним договором 20 березня 200 року між АТ "Універсал Банк" та [PERSON] , було укладено договір поруки № 053-2008-834-Р, суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальникові кредитні кошти, проте, позичальником порушено умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у відповідача [PERSON] виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту, процентів за користування кредитними коштами. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" від 30.03.2012 р. № 5, у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позичальник) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів в іноземній валюті, що відповідає вимогам ст. 533 ЦК України. Таким чином, відповідачі не виконали умов укладених договорів, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 053-2008-834 від 20 березня 2008 року в розмірі 106615 доларів США 56 центів, що за курсом НБУ станом на 22 жовтня 2020 року становить 28,27 грн. та складає 3014021 грн. 88 коп. та судовий збір в розмірі 3775 грн. 80 коп.

Outcome: approved