Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

В вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №СNXRRX07950156 від 13.09.2008 року в сумі 23 788 грн. 78 коп. та судового збору в сумі 237 грн. 89 коп. Свої вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" мотивувало тим, що відповідно до укладеного договору №СNXRRX07950156 від 13.09.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1040 грн. 73 коп. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 22.08.2013 року має заборгованість 23 788 грн. 78 коп., яка складається з заборгованостей: 938 грн. 23 коп. - за кредитом, 12 грн.23 коп. - по процентам за користування кредитом, 76 грн. 50 коп. - по комісії за користування кредитом, 21 152 грн. 83 коп. - по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 1108 грн. 99 коп. - штрафу (процентна складова). Оскаржуваним заочним рішенням Чернігівського районного суду від 10 жовтня 2013 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк" просить оскаржуване рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт посилається на те, що суд прийшов до помилкового висновку про сплив строку позовної давності, оскільки відповідно до п.5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Також апелянт зазначає, що суд безпідставно послався на відсутність укладеної між сторонами письмової заяви про збільшення строку позовної давності. В матеріалах справи мається заява відповідачки про надання кредиту, яка містить власноручний її підпис про те, що вона згодна, що відповідна заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам („Розстрочка"), („Стандарт") і Тарифами між нею і Банком складає кредитно-заставний договір. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, відповідно до вимог ст.305 ЦПК України апеляційний суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши та дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що оскільки позивачем не надано доказів щодо факту укладення письмового договору про збільшення позовної давності, тому до спірних правовідносин мають бути застосовані наслідки спливу позовної давності. Проте з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитися не може з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 13.09.2008 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №CNХRRХ07950156, відповідно до умов якого остання отримала споживчий кредит у розмірі 1040 грн. 73 коп. строком на 6 місяців із кінцевим терміном повернення 13.03.2009 року (а.с.9, 11-15). Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам („Розстрочка") („Стандарт") (далі -Умов) погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно заяви позичальника № 1010121400068749932 від 13.09.2008 року позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 1 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, комісія нараховується згідно щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 65 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 166 грн. 80 коп. (а.с.9). Пеня нараховується згідно п. 5.1. Умов у розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу, штрафні санкції нараховуються згідно п.5.3. Умов у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову (а.с.15). Пунктом 5.5. Умов встановлено, що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 ч.2 ст.258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність в один рік для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі - ч.1 ст.259 ЦК України. Висновок суду першої інстанції про те, що Умови надання споживчого кредиту не підписані позичальником і не являються письмовим договором про збільшення позовної давності є безпідставним. Укладення кредитного договору відбулось шляхом звернення [PERSON] до кредитної установи із заявою про надання кредиту, в якій вона своїм підписом підтвердила ознайомлення з умовами надання споживчого кредиту в письмовій формі. Сторони підтвердили, що зазначена заява разом із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам („Розстрочка") (Стандарт) є кредитно-заставним договором. Даний договір є чинним, а відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Враховуючи, що сторони при укладенні кредитного договору домовились про збільшення позовної давності до 5 років, відмова суду в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по відсоткам, комісії та штрафу, пені за пропуском строку позовної давності не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам закону. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень статей 1050, 625, 549-552 ЦК України, у випадку несвоєчасного повернення кредитних коштів передбачено можливість стягнення суми боргу, процентів, неустойки, розмір яких встановлюється актом цивільного законодавства або договором. Відповідно до розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №СNXRRX07950156 від 13.09.2008 року станом на 22.08.2013 року складає 23 788 грн. 78 коп., а саме: 938 грн. 23 коп. - заборгованості за кредитом, 12 грн.23 коп. по процентам за користування кредитом, 76 грн. 50 коп. по комісії за користування кредитом, 21 152 грн. 83 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 1108 грн. 99 коп. - штраф (процентна складова). Зазначений розрахунок відповідачем не спростований. У зв'язку з наведеним, позов про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі - 938 грн. 23 коп. - заборгованості за кредитом, 12 грн.23 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 76 грн. 50 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 21 152 грн. 83 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 1108 грн. 99 коп. - штраф (процентна складова), а всього -23 788 грн. 78 коп. Оскільки апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції і задовольняє позов частково, відповідно до правил п.5 ст.88 ЦПК України належить провести розподіл судових витрат, понесених позивачем, пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" 237 грн. 89 коп. в рахунок відшкодування судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 121 грн. 80 коп. - за розгляд справи в суді апеляційної інстанції - а всього 359 грн. 69 коп.

Outcome: approved