Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 18.03.2014 року, позивачка, [PERSON], зазначила, що вона наказом №116-к від 03.10.2011 року була прийнята на роботу в КДНЗ (ясла-садок) № 3 "ВЕСЕЛКА" комбінованого типу Вільногірської міської ради Дніпропетровської обл. на посаду вихователя, тимчасово, на час відсутності основного працівника, що підтверджується відповідним записом в її трудовій книжці [NUMBER] на сторінках № 12 та 13. Основним працівником на цій посаді була [PERSON], яка пішла у декретну відпустку в кінці 2011 року. 03.03.2014 року вона отримала копію наказу № 18-к/т від 03.03.2014 року про припинення з нею трудового договору в зв'язку закінченням строку трудового договору, згідно п.2 ст. 36 КЗпП України. Вона вважає, що її звільнення з роботи є незаконним за наступними обставинами: 1. як їй стало відомо, текст наказу №116-к від 03.10.2011 року, яким вона була прийнята на роботу в КДНЗ (ясла-садок) № З "ВЕСЕЛКА" комбінованого типу Вільногірської міської ради Дніпропетровської обл. на посаду вихователя, тимчасово, на час відсутності основного працівника, не відповідає змісту тексту, викладеному в її трудовій книжці. Так, в указаному наказі зазначений строк трудового договору - до досягнення дитиною основного працівника трьох років. В Наказі № 18-к/тр від 03.03.2014 року про її звільнення з роботи в зв'язку з закінченням строку трудового договору не вказується, що основний працівник виходить на роботу до досягнення її дитиною трьох років. Про це їй стало відомо тільки в день оголошення цього наказу. Виходячи з вимог трудового законодавства України, строк трудового договору, якщо він не визначається часом виконання певної роботи, може визначатися згідно з правилами ст. 241-1 КЗпП, навіть якщо його зарані неможливо точно визначити (наприклад, жінка, якій надана частково оплачувана відпустка до досягнення дитиною трьох років, вправі використовувати таку відпустку частково. При цьому працівник, прийнятий для заміщення посади цієї жінки за строковим трудовим договором, у зв'язку з достроковим виходом жінки з відпустки підлягає звільненню у зв'язку з закінченням строку трудового договору). Формулювання строків у подібних випадках варто наближати до ст. 241-1 КЗпП (наприклад, "на строк частково оплачуваної відпустки для догляду за дитиною віком до трьох років такої-то працівниці до дня фактичного виходу зазначеної працівниці з відпустки"). Відсутність такої вказівки в наказі про прийняття на роботу може тягти визнання трудового договору укладеним на невизначений строк. 2. В тексті запису в її трудовій книжці від 03.03.2013 року номер наказу не відповідає номеру наказу про її звільнення, викладений в самому наказі (№ 18-к/т і №18-к/тр), що також викликає сумнів в законності її звільнення навіть за формальними ознаками. Розмір її середньомісячної заробітної плати складає: за жовтень 2013 р. - 1973,07 грн.; - за січень 2014 р. - 1650,88 грн.; за листопад 2013 р. - 2063,60 грн.; - за лютий 2014 р. - 1941, 08 грн.; за грудень 2013 р. - 2123,60 грн.; - за березень 2014 р. - 00,0 грн., всього: 7972,23 грн.: 5 міс. = 1594,45 грн. Це ствердження підтверджується квитанціями, які додаються до позовної заяви. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя У зв'язку з незаконними діями відповідача їй була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що були втрачені нормальні життєві зв'язки, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення її прав та глибину душевних страждань, вона вважаю за необхідне стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed