Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач ПАТ по газопостачанню і газифікації "Дніпропетровськгаз" є власником квартири № 7 в будинку № 39 на вул.\~Короленко в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міськради депутатів "Про надання статусу службових і виділення житлових приміщень по вул. Короленко, 39" № 902 від 24\~листопада 2004 року, було надано статус службових житловим приміщенням по вул. Короленко, 39, і [PERSON] як працівнику Новомосковського УЕЕГ виділено у користування службову квартиру № 7 на вул. Короленко, 39, про що 30\~листопада 2004 року було видано ордер на службове приміщення № 65 серія "А". Вона є донькою [PERSON], з моменту фактичного вселення до вказаного житлового приміщення, за усною згодою її батька, вона постійно почала проживати разом з ним як член його родини, оскільки через погіршення стану свого здоровя, її батько потребував стороннього нагляду та допомоги. 16 березня 2012 року її батько, [PERSON] припинив трудові відносини з ПАТ\~"Дніпропетровськгаз", а 10 серпня 2012 року помер. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2014 року у справі № 183/183/14-ц її та її сина [PERSON] виселено з вказаної вище квартири без надання іншого жилого приміщення. За час проживання у вказаній квартирі її батько та вона здійснили газифікацію квартири (замовили проект, придбали устаткування, виконали монтажні роботи, тощо) та протягом тривалого часу проводили як капітальний, так і поточний ремонти згаданого житла, встановили сантехніку та обладнання. Реєстрація поточних змін технічної характеристики квартири була відображена 31.10.2007 року в технічному паспорті. Після її виселення, яке було здійснене Відділом державної виконавчої служби Новомосковського районного управління юстиції до квартири був вселений відповідач [PERSON] На даний час у володінні та користуванні відповідачів незаконно перебувають: котел газовий Hermann Habitat 2 24 SЕ вартістю 4000 грн.; ванна 17 UKA вартістю 410 грн.; змішувач DELTA вартістю 60\~грн.; мийка 60*80 вартістю 90 грн.; унітаз компакт Китай № 46 вартістю 350\~грн.; елементи системи опалення та сантехніки. 20 травня 2016 року вона направила відповідачу [PERSON] лист - вимогу щодо повернення належних їй речей, який ним отриманий 31 травня 2016 року і залишений без відповіді. У зв'язку з цим просила витребувати у відповідачів належне їй майно, а саме: котел газовий Hermann Habitat 2 24 SЕ вартістю 4000\~грн.; ванна 17 UKA вартістю 410 грн.; змішувач DELTA вартістю 60\~грн.; мийка 60*80 вартістю 90 грн.; унітаз компакт Китай № 46 вартістю 350\~грн.; зобовязавши їх передати їй це майно за актом приймання передачі, судові витрати покласти на відповідачів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила його задовольнити. Представник відповідача ПАТ "Дніпропетровськгаз" в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях на позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що коли він вселявся в квартиру № 7 в будинку № 39 на вул. Короленко в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, котел газовий Hermann Habitat 2 24 SЕ там вже був встановлений, ким він встановлений, йому не відомо. Щодо іншого майна, зазначеного позивачем в позовній заяві, він не може пояснити, чи перелічене майно встановлено в квартирі, чи будь-яке інше, оскільки не є фахівцем у даній галузі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права та припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно\~ст. 55 Основного Закону України,\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (п.п. 1, 2 ст. 319 ЦК України). Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. \~Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В п.п. 19, 23 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07 лютого 2014 року визначено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Відповідно до статті 387 ЦК та частини 3 статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. \~При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння.\~ Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що ПАТ по газопостачанню і газифікації "Дніпропетровськгаз" є власником квартири № 7 в будинку № 39 на вул.\~Короленко в м. Новомосковськ Дніпропетровської області (а.с. 76,77). Рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міськради депутатів "Про надання статусу службових і виділення житлових приміщень по вул. Короленко, 39" № 902 від 24\~листопада 2004 року, було надано статус службових житловим приміщенням по вул. Короленко, 39, зокрема квартирі 7, і [PERSON] виділена службова житлова площа квартири 7 на вул. Короленко, 39, про що 30 листопада 2004 року йому було видано ордер на службове жиле приміщення № 65 серія "А" (а.с. 78, 79). За життя [PERSON] ним придбаний та встановлений в квартирі № 7 в будинку під № 39 на вул. Короленко в м. Новомосковськ Дніпропетровської області котел газовий Hermann Habitat 2 24 SЕ, що підтверджується наданими суду в копіях видатковою накладною № ЭК-0000101 від 30 червня 2005 року, керівництвом користувача (гарантійні зобов'язання) настінного газового двоконтурного котла Hermann Habitat 2, актом введення обладнання в експлуатацію, оцінених судом в сукупності, з яких вбачається, що [PERSON] в червні 2005 року придбав спірний газовий котел та встановив його за адресою: [ADDRESS] (а.с.\~14, 15, 16). Доказів протилежного стороною відповідача суду не надано. Як пояснив в судовому засіданні відповідач [PERSON], зазначений вище газовий котел встановлений у вказаній квартирі до його вселення і перебуває там і на сьогоднішній день. Жодних доказів, що зазначений газовий котел належить будь-кому іншому, відповідачами суду також не надано. 10 серпня 2012 року [PERSON] помер, позивач є його спадкоємцем (а.с.\~67). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2014 року у справі № 183/183/14-ц позивача та її сина [PERSON] виселено з квартири № 7 в будинку під № 39 на вул. Короленко в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області без надання іншого жилого приміщення (а.с. 10-13). Згідно з постановою адміністрації та первинної профспілкової організації Новомосковського управління по експлуатації газового господарства від 05 серпня 2015 року [PERSON] виділена у тимчасове користування квартира № 7 в будинку під № 39 на вул. Короленко в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області (а.с. 84). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині витребування у відповідачів котла газового Hermann Habitat 2 24 SЕ, встановленого в квартирі № 7 в будинку під № 39 на вул. Короленко в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області, підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про витребування у відповідачів ванної 17 UKA вартістю 410 грн.; змішувача DELTA вартістю 60\~грн.; мийки 60*80 вартістю 90 грн.; унітаза компакт Китай № 46 вартістю 350\~грн., необхідно відмовити, оскільки належних та допустимих доказів того, що це майно придбане [PERSON] чи позивачем і встановлено в квартирі № 7 в будинку під № 39 на вул. Короленко в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області, і знаходиться там на теперішній час, позивачем суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: partial