Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ), 17 вересня 2018 року звернулась до суду з позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (с. Куяльник, Подільський район, Одеська область) про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Оскільки він мешкав спільно з її матір`ю [PERSON] то відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції яка діяла станом на 2000 рік) вона є такою особою, що прийняла спадщину після смерті батька. [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після поховання та проведення поминальних обідів вона не встигла подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки після поховання матері у неї погіршився її психоемоційний стан. Крім того вона не перебувала на території України, та була за кордоном, що перешкоджало їй подати заяву про прийняття спадщини. Вона від спадкового майна не відмовлялась. Вважаємо, що наведені вище причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась. Надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність та задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився. Надав заяву в якій просив справу розглянути у відсутність представника сільради. Проти заявлених вимог не заперечував. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що особи, якіберуть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів, справи [INFO] у віці 77 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10 жовтня 2017 року. [PERSON] заповіт не складала, тому успадкування спадщини яка відкрилась після її смерті, має здійснюватися за законом. Термін на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після цього спадкодавця збіг 10 квітня 2018 року . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, оскільки перебувала за кордоном (а.с. 6). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовомспадкоємця, який пропустив строк для прийняттяспадщини з поважної причини, суд можевизначитийомудодатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняттяспадщини. Тобто право на спадщинуналежитьспадкоємцю з моменту їївідкриття й закон зобовязує спадкоємця, якийпостійно не проживав ізспадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусузаяву про прийняттяспадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщоу спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставинивизнані судом поважними. В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, щовирішуючипитання про визначенняособідодаткового строку необхідновиходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотнимитруднощами для спадкоємця на вчиненняцихдій. Стаття 17 Закону України "Про виконаннярішеннязастосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розглядісправи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "ІльханпротиТуреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вказане, в сукупності з тим, що спадщина до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, відповідач не заперечує протии задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Питання розподілу судових витрат між сторонами у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Outcome: approved