Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кам`янської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на земельну частку (пай). Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , після якої спадщину прийняв її син [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, який повністю проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від спадщини. Інших спадкоємців за законом або за заповітом після смерті баби позивачки, котрі б прийняли спадщину, не має. З невідомих позивачу причин її бабуся, [PERSON] . Сертифікат чи Державний акт на земельну частку (пай) № земельної ділянки [NUMBER] площею 5,82 га не отримала. Також з невідомих причин батько позивачки [PERSON] не отримав свідоцтва про право власності на спадщину за законом після своєї матері. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , після якого позивачка прийняла спадщину, як спадкоємець за законом першої черги, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив відмову про відмову від спадщини. Інших спадкоємців за законом або за заповітом після смерті [PERSON] , котрі б прийняли спадщину, не має. Вважає, що до складу спадщини після смерті батька позивачки увійшла земельна частка (пай), площею 5,82 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що була ним успадкована від [PERSON] та виділена останній згідно розпорядження Кам`янської районної державної адміністрації №151 від 07.07.2005. Постановою державного нотаріуса Кам`янської державної нотаріальної контори Жовтякової В.К. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька [PERSON] на право на земельну частку (пай), площею 5,82 га у зв`язку з тим, що нею не подані документи, які б підтверджували право власності померлої [PERSON] на земельну частку (пай), тому змушена звернутися до суду про визнання права власності в порядку спадкування на вищезазначену частку (пай). Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Від адвоката Шарая Л.О. надійшла заява згідно якої просить суд розглянути справу без їх участі, позов задовольнити в повному обсязі, судові витрати по справі залишити з позивачем. Від Виконавчого комітету Кам`янської міської ради 22.03.2021 надійшла заява, у якій просять, розглянути справу без участі представника міської ради, на розсуд суду. В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України передбачено - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права інтересу. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати (відсутності) документа який засвідчує його право власності. Так, матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 17.09.2020 року, виданого Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 11). Відповідно факт родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 17.09.2020 року, з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , у графі відомості про матір вказана [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] , як спадкоємець першої черги є таким який прийняв усю спадщину яка входила до маси спадкового майна після [PERSON] , оскільки, згідно копії довідки від 11.01.2021 року №4697, виданої Виконавчим комітетом Кам`янської міської ради, вбачається, що [PERSON] , [INFO] на день смерті [INFO] згідно будинкової книги була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] спільно з сином [PERSON] , [INFO] . Інших проживаючих та зареєстрованих у тому числі малолітніх та неповнолітніх на день смерті [PERSON] не має, тобто батько позивачки фактично вступив в управління спадковим майном (а.с.12). Факт права на земельну ділянку [PERSON] , підтверджується копією Розпорядження Голови Кам`янської державної адміністрації від 02.09.2005 року №5/237 «Про надання в приватну власність земельних часток (паїв) співвласникам землі колективного сіль господарського підприємства «Жовтень» та архівним витягом продовження додатку до протоколу засідання комісії по розподілу ділянок між власниками земельних паїв від 06.07.2005 року, з якого вбачається, що під № 287 зазначена [PERSON] , № земельної ділянки [NUMBER] , площа 5,82 га. (а.с. 13-15). Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 11.09.2020 року, виданого Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [INFO] помер батько позивачки [PERSON] (а.с. 16). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується наступним: 1) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.09.2020 року, виданого Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 6); 2) Копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.08.2020 вбачається, що 27.08.1988 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у графі відомості про дружину, а саме прізвище після державної реєстрації шлюбу зазначено Лога (а.с. 7); 3) Копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.08.2020 року, вданого Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вбачається, що Шлюб між [PERSON] та [PERSON] 13.03.1992 року було розірвано, актовий запис №39, після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоюється прізвище йому Лога, їй [PERSON] (а.с. 9); 4) Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2020 року, вданого Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 16.08.2008 року шлюб, актовий запис № 79, прізвище після державної реєстрації шлюбу його [PERSON] , її [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до копії довідки від 11.01.2021 року №4698, виданої Виконавчим комітетом Кам`янської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] на день смерті [INFO] , згідно будинкової книги був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , спільно з [PERSON] , [INFO] . Інших проживаючих та зареєстрованих в тому числі малолітніх та неповнолітніх на день смерті [PERSON] не має (а.с. 17). Отже, [PERSON] фактично вступила в управління майном після померлого [INFO] [PERSON] . Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на право на земельну частку (пай) у землі, що знаходиться на території Кам`янської міської ради Черкаської області, належне померлій 29.03.2006 року його матері [PERSON] , державним нотаріусом Кам`янської державної нотаріальної контори - Жовтяковою В.К. було відмовлено [PERSON] з підстав відсутності у неї документів, які б підтверджували право власності померлої [PERSON] на право на земельну частку (пай) у землі (а.с. 18). Як вбачається із відповіді Кам`янської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкові справи в Кам`янській державній нотаріальній конторі не заводилися (а.с. 29). З інформаційних довідок із спадково реєстру, які витребувані ухвалою суду, вбачається, що після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкові справи не заводилися, заповіти та спадкові договори від імені останніх - відсутні (а.с. 30-33). Відповідно до копії Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.01.2021 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером: 7121810100:02:000:0535, площею 5,8196 га. становить 139\~982,59 грн.(а.с. 19). Так, частиною першою статті 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі-ЗК) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Підставами виникнення і припинення прав на земельні ділянки, як і прав на інші, об`єкти нерухомого майна, розташовані на них, є передбачені законом юридичні факти, що підтверджуються відповідними документами. Відповідно до ч.1 ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Єдиним документом, який посвідчував право власності в Україні на землю, який діяв в період виникнення відповідних правовідносин (відкриття складу спадщини) відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ, який набрав чинності з 01.01.2002 року був державний акт на право власності або на право користування земельною ділянкою. Для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу, або відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п.п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Право власності на земельну частку (пай) на час відкриття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] посвідчувалось відповідно до діючого на той час законодавства України державним актом на право власності на землю. Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм закону можна зробити висновок, що [PERSON] на час своєї смерті набув майнового права на отримання земельну частку (пай), оскільки інше не встановлено у даному судовому засіданні. За таких обставин, суд дійшов висновку, що докази надані позивачем на підтвердження своїх вимог знайшли своє часткове підтвердження у ході розгляду даної справи, а тому вважає, що позивач набула права на спадщину, яка відкрилась [INFO] після смерті батька позивача [PERSON] . Відповідно до ст.1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року, ратифікованої 17.07.1997 року - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п.16 п.17 розділу Х Перехідних Положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку(пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки(паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам земельних частках (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, земельна частка (пай) - це оцінена в грошовому виразі та визначена в умовних кадастрових гектарах частина переданих у колективну власність земель колективного сільськогосподарського підприємства (кооперативу, товариства яка визначає рівновелику долю участі члена підприємства в земельному пайовому фонді господарства і може бути в установленому чинним законодавством порядку витребувана в натурі (на місцевості) у самостійну земельну ділянку. Така частка, є об`єктом цивільних правовідносин, так як відповідно до ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. А згідно із ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Стаття 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості) відносить земельні ділянки. Спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). Так статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (день смерті або день оголошення померлим) і не припинилися внаслідок його смерті. Зазначене, також знайшло своє підтвердження у листі Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", в якому зазначено - "що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно". Згідно зі ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визначаються речовими правами. Поняття майнового права визначено статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Відповідно до нього майновими правами визначаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права та права вимоги. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності. Моментом набуття права власності на майнові права є момент, визначений відповідним правочином. Правочин, який визначає наявність у набувача відповідних прав, відмінних від права власності. У Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30.01.2013 року у справі № 6-168цс12 зроблено висновок, що майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право- це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомірність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Відповідно до ст.3 Указу Президента України від 10.11.1994 року №666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування міни, успадкування, застави. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Нормою ч.5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права . Отже, оскільки позивач є спадкоємцем по закону першої черги, від спадщини не відмовлялась, та є такою яка прийняла спадщину, тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право на спадкове майно в порядку спадкування, а саме на земельну частку (пай), площею 5,82 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кам`янської міської ради Черкаської області, видану розпорядженням Кам`янської районної державної адміністрації від 07 липня 2005 року №151 «Про надання в приватну власність земельних часток (паїв) співвласникам землі колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» [PERSON] . Враховуючи клопотання сторони позивача, суд вважає за можливе судові витрати по справі залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: partial