Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

В позовній заяві та в судовому засіданні позивач та її представник просять розірвати шлюб, який укладений між позивачем та відповідачем 11.11.2015 року, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2598, покликаючись на те, що у 2017 році несподівано вона важко захворіла, її батьки забрали її на лікування у місто Тернопіль, де позивач перебувала на стаціонарному лікуванні понад 10 місяців. За весь час лікування відповідач жодного разу до неї не навідувався та не цікавився станом здоров'я. На протязі всього часу від дня захворювання позивача відповідач не допомагав їй ні фінансово ні морально боротися з хворобою. За таких обставин позивач не бажає продовжувати перебувати у шлюбі з відповідачем по скільки втратила до нього почуття любові та поваги. Також позивач просить після реєстрації розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Від спільного шлюбу в сторін неповнолітніх дітей немає. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримали та наполягають на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, разом не проживають, не поєднані спільним побутом, позивач не виявила бажання примиритись та наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно пенсійного посвідчення [NUMBER] виданого 04.10.2017 року та довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0815301 від 27.07.2017 року позивач [PERSON] є інвалідом першої групи, підгрупа "Б". Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Таким чином вирішуючи питання розподілу судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved