Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ "Дельта Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу (депозиту). Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до умов Договору №20001009857802 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у гривнях від 12 січня 2015 року, укладеного між [PERSON] з однієї сторони та ПАТ "Дельта Банк", в особі Прилуцького відділення з іншої сторони, банк прийняв грошову суму (вклад) на вкладний (депозитний) рахунок у розмірі 17700,00 грн. із строком залучення вкладу по 11 лютого 2015 року та процентною ставкою на суму вкладу в розмірі 13 процентів річних. Позивач свої зобов'язання по внесенню грошової суми на рахунок банку виконав у повному обсязі, а відповідач в порушення умов договору не виконує своїх зобов'язань по поверненню вкладу після 11 лютого 2015 року та процентів за користування ним, внаслідок чого позивач і просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором банківського вкладу (депозиту) всього в розмірі 19 174,50 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 100,38 грн. - трьох процентів річних від простроченої суми, посилаючись на свої математичні розрахунки (а.с.53-54). Позивач в судове засідання не з'явився, проте згідно письмової заяви його представника адвоката Ткаченко Н.М., уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд розглядати справу без їх участі. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, проте завчасно подав до суду письмові заперечення, в яких заявлені позовні вимоги не визнає та просить розглянути справу без участі його представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання також не з'явився з невідомих для суду причин, проте завчасно подав до суду письмові заперечення, в яких заявлені позовні вимоги не визнає та просить розглянути справу без участі його представника Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: 12 січня 2015 року між [PERSON] з однієї сторони та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", в особі Прилуцького відділення з іншої сторони укладено Договір №20001009857802 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у гривнях (а.с.4). У відповідності до п.п.1.2, 1.4 договору, [PERSON] зобов"язався передати, а ПАТ "Дельта Банк" зобов"язався прийняти грошову суму (вклад) в розмірі 17700 грн. з процентною ставкою на суму вкладу 13 процентів річних (а.с.4). Згідно з п.п.1.3, 1.6 договору, вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок [NUMBER] по 11 лютого 2015 року включно (а.с.4). Нараховані проценти за вкладом виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку розміщення вкладу або в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором та Правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів [NUMBER], відкритий в установі банку (п.1.9). Пунктом 1.10 договору передбачено, що вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п.1.3 даного договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника, операції за якими можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів [NUMBER], відкритий в установі банку. 11 лютого 2015 року [PERSON] була направлена письмова заява до ПАТ "Дельта Банк" про вимогу повернути вклад та нараховані за вкладом проценти в зв"язку з закінчення 11 лютого 2015 року строку залучення вкладу, проте на цю вимогу, всупереч умовам договору відповідач після 11 лютого 015 року вклад та нараховані за ним проценти в повному обсязі не повернув (а.с.5). Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1058 ЦПК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов"язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. У відповідності до ст.1059 ЦПК, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.1060 ЦПК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов"язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Статтею 1061 ЦПК України передбачено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. При цьому, згідно ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов"язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. При цьому, згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до копії рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року №51 на підставі постанови Правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" від 02 березня 2015 року №150, ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року включно (а.с.34-37). Згідно п.1 ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. При цьому, згідно п.1 ч.6 вищезгаданої статті, обмеження, встановлене п.1 ч.5 цієї статті, не поширюється на зобов"язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. При цьому, у відповідності до ч.5 ст.36 вищезгаданого Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов"язань щодо сплати податків і зборів (обов"язкових платежів), а також зобов"язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов"язань банку. Отже, за змістом наведених норм права зобов"язання банку полягає у виплаті володільцеві рахунку грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором. Відмова банку у поверненні грошових коштів з поточного рахунку позивача суперечить вимогам чинного законодавства та умовам укладеного між сторонами договору. Відповідно до копії виписки за операціями по картковому рахунку [PERSON] [NUMBER] за період з 02 березня 2015 року по 04 березня 2015 року, станом на 02 березня 2015 року залишок коштів на рахунку становив 18522,68 грн. (18527,68 грн.-5,00 грн.=18522,68 грн.). 03 березня 2015 року, на час знаходження справи в суді, зняття з рахунку 2500 грн. Грошові кошти на рахунку на кінець періоду становлять 16022 грн. 68 коп. (а.с.51). Вирішуючи питання щодо розміру інфляційних сум, суд керується порядком застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, наведеним у листі Верховного суду України від 03 квітня 1997 року №62-97р та враховує індекси інфляції обчислені Державним комітетом статистики. Таким чином, оскільки строк залучення вкладу [PERSON] закінчився 12 лютого 2015 року, а тимчасова адміністрація банку введена з 03 березня 2015 року (в період з 01 по 15 число місяця), то індекс інфляції за наведеною в рекомендаціях методикою підлягає визначенню за лютий та березень 2015 року, що становить 116,67% (105,3% (лютий)х110,8% (березень)=1,053х1,108=116,67%). Відповідно, інфляційні за період з 12 лютого 2015 року по 02 березня 2015 року включно, до часу запровадження тимчасової адміністрації банку, становлять 3087,73 грн. (18 522,68 грн. (станом на 02 березня 2015 року) х 116,67%=21610,41 грн.-18522,68 грн.=3087,73 грн.). Крім того, три проценти річних у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України нараховуються на суму основного боргу без урахування процентів за користування грошовими коштами, що згідно договору банківського вкладу (депозиту), та з урахуванням копії виписки за операціями по картковому рахунку [PERSON], станом на 02 березня 2015 року становило 17700 грн. Тобто три проценти річних за період з 12 лютого 2015 року саме по 02 березня 2015 року включно становить 27,64 грн. (17700 грн.х3х19 днів):365:100=27,64 грн. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач належним чином умов договору банківського вкладу (депозиту) не виконав, вклад внесений позивачем у встановлений договором строк 11 лютого 2015 року не повернув, а тому заборгованість за період з 12 лютого 2015 року по 02 березня 2015 року включно в розмірі 19138,05 грн., в тому числі депозит з нарахованими згідно договору процентами, що становить 16022,68 грн., інфляційні 3087,73 грн., а також трьох процентів річних в розмірі 27,64 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Посилання відповідача на те, що банк виконав свої зобов"язання щодо повернення вкладу перерахувавши кошти з депозитного на поточний рахунок позивача після закінчення строку вкладу, не є підставою для відмови у позову, оскільки позивачу кошти не повернуто, що порушує право власності останнього та суперечить вимогам законодавства, як і інші письмові заперечення та клопотання відповідача, що адресовані до суду, які не заслуговують на увагу та не ґрунтуються на вимогах закону, і спростовуються дослідженими судом доказами в їх сукупності та не підлягають задоволенню, як і частково не заслуговують на увагу математичні розрахунки позивача за заявленими позовними вимогами. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов задоволено частково, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь держави у сумі 243,60 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial