Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулась із позовом до Клесівської селищної ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] року помер батько малолітнього [PERSON] [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається із квартири в житловому будинку по [ADDRESS], яку малолітній спадкоємець першої черги за законом прийняв у порядку встановленому законом. [PERSON] покликається на те, що має намір оформити право власності на спадкове майно як опікун в інтересах малолітньої дитини [PERSON], проте постановою нотаріуса від 19.07.2016 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння на ім"я спадкодавця, який за життя не реєстрував право власності на житло, однак мав право володіння, користування та розпорядження даним майном, тобто в позасудовому порядку не має змоги визнати право власності на спірне нерухоме майно; в зв"язку з чим просить визнати за малолітнім [PERSON] право власності на квартиру в житловому будинку по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач [PERSON] підтримала позов у повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Представник відповідача Клесівської селищної ради позовні вимоги визнав повінстю та не заперечує щодо визнання права власності за малолітнім [PERSON] на квартиру в житловому будинку по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. [PERSON] помер [INFO] року (актовий запис №12) згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 11.03.2015 року. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року, його батьком є [PERSON] Із розпоряджень голови Сарненської РДА від 12.03.2015 року, 29.04.2015 року вбачається, що малолітній [PERSON] є дитиною-сиротою, його опікуном призначена [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Сарненського РНО від 19.07.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв"язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на нерухоме спірне майно. Згідно виписки з погосподарської книги №25 Клесівської селищної ради вбачається, що особовий рахунок №0734-1 на квартиру в житловому будинку по [ADDRESS] рахується за [PERSON] Із технічного паспорту на квартиру в житловому будинку по [ADDRESS] від 28.03.2016 року встановлено, що житло зареєстроване за спадкодавцем [PERSON] Згідно роз"яснень п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" - відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року N 553-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року N 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за N 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року N 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року N 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року N 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Оскільки, спірний житловий будинок, де розміщена спірна квартира, знаходиться в сільській місцевості в селищі Страшеве Сарненського району, то згідно діючого на той час в 1964 році законодавства, обов"язковій державній реєстрації будинок не підлягав, однак на підставі запису в погосподарську книгу квартира є власністю спадкодавця [PERSON] та входить до спадкової маси після його смерті. Також судом встановлено, що [PERSON] як малолітній спадкоємець першої черги за законом дійсно прийняв спадщину у виді нерухомого майна після смерті батька, яке спадкодавець [PERSON] фактично мав у власності, а тому позовні вимоги, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення.

Outcome: approved