Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" з вимогами: стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування, пов`язане з пошкодженням автомобілю ВАЗ-2109, державний номер [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.10.2018 в сумі 24955,40 грн.; стягнути з відповідача на його користь витрати на експертне дослідження в сумі 1360 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.10.2018, о 15 годині 00 хв., на автошляху Харків-Зміїв 14 км + 300 м, [PERSON] , керуючи автомобілем MITSUBISHI, державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ, державний номер [NUMBER] , під його керуванням. Автомобілі отримали механічні ушкодження. Дізнавшись з сайту централізованої бази даних МТСБУ про те, що [PERSON] на час ДТП мав діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу - автомобілю MITSUBISHI, державний номер [NUMBER] (поліс № АК 7541007), він на місці ДТП, відразу після ДТП, неодноразово телефонував за номером [NUMBER] , який належить відповідачу, але слухавку ніхто не брав. Також телефонував за номером гарячої лінії [NUMBER] , де залишив повідомлення про настання страхового випадку. 15.10.2018 особисто приїхав в центральний офіс відповідача, щоб отримати консультацію щодо обсягу документів, які необхідно подати для отримання страхового відшкодування, але йому було відмовлено в наданні консультацій, оскільки, на думку працівників відповідача, він не має права на отримання страхового відшкодування оскільки не є власником пошкодженого транспортного засобу. Постановою судді Харківського районного суду Харківської області Савченко Д.М. від 01.11.2018 року у справі № 635/7953/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення. 08.01.2019 він письмово звернувся до відповідача із зверненням, в якому просив надати інформацію про обсяг документів, які необхідно надати для отримання страхового відшкодування; в який термін буде виплачене страхове відшкодування після надання всіх необхідних документів; у разі відмови у виплаті страхового відшкодування, просив повідомити: нормативно-правові підстави такої відмови, організаційно - правову форму Харківської муніципальної страхової компанії, інформацію про те, чи повідомляв [PERSON] про страховий випадок та чи діяв на час ДТП поліс № АК 7541007. В порушення ст. 34 Закону України Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач (страховик) до цього часу (а мав на протязі двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містять ознаки страхового випадку) не розпочав розслідування у тому числі не здійснив запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування, а також не направив до цього часу (а мав на протязі 10 днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду) на місце настання страхового випадку та /або до місцезнаходження пошкодженого майна свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. У зв`язку з бездіяльністю відповідача, він самостійно вибрав експерта для визначення розміру збитків та 15.12.2018 отримав Звіт дослідження спеціаліста-автотоварознавця № 25/12/20184, згідно якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобілю ВАЗ- 2109 -держномер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП становить 24 955,40 грн. 10.02.2019 отримав відповідь від відповідача від 17.01.2019 за вих. №3, в якому повідомлялось які необхідно подати документи для отримання страхового відшкодування та було зазначено, що в зв`язку з відсутністю заяви про виплату страхового відшкодування у Страховика (відповідача) на час надання відповіді відсутні підстави для прийняття рішення по даній справі. 11.02.2019 він направив відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування з копією паспорту, з копією картки платника податків, копію постанови Харківського районного суду Харківської області від 01.11.2018 у справі № 635/7953/18 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності; копія звіту № 25/12/20184 від 29.01.2019 р. з додатками; копію довідки з банківськими реквізитами мого рахунку для перерахунку страхового відшкодування. 14.02.2019 заява про виплату страхового відшкодування з додатками була отримана представником відповідача. 20.02.2019 року він додатково відправив відповідачу копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля ВАЗ-2109 держномер [NUMBER] та копію водійського посвідчення. 25.02.2019 додаткові документи були отриманні представником відповідача. На день подання позову ані відповіді на заяву про виплату страхового відшкодування, ані страхового відшкодування не отримав. Оскільки під час ДТП він правомірно володів транспортним засобом, вважає, що має право на відшкодування завданої шкоди. Ухвалою судді від 28.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 18.06.2019 від голови правління ПрАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" Зубченка І.І. надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено відповідач позовні вимоги не визнає. Не заперечував проти того, що ПрАТ "ХМСК" відомо про ДТП за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] , що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ "ХМСК", що [PERSON] звернувся 17.10.2018 до ПрАТ "ХМСК" із повідомленням про ДТП. Позивач [PERSON] із повідомленням до ПрАТ "ХМСК" не звертався, автомобіль для огляду не надавав, також не надав інформацію за якою адресою можні оглянути автомобіль. [PERSON] звернувся до страховика лише 08.01.2019. Стаховик не відмовляв [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, тому право позивача порушено не було. Крім того, страховик сплачує страхове відшкодування лише власнику пошкодженого майна або особі, яка надасть документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування , чого позивачем до ПрАТ "ХМСК" надано не було. Підстав для стягнення зі страховика витрат на експертне дослідження також не має, оскільки [PERSON] звернувся лише 08.01.2019 після спливу майже 3-х місяців, тому страховик не міг виконати свій обов`язок щодо своєчасного огляду пошкодженого автомобіля. 25.06.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, де зазначено, що він неодноразово телефонував після ДТП відповідачу, а 15.10.2018 особисто приїхав в офіс, де йому повідомили, що він не має права на отримання страхового відшкодування, оскільки не є власником транспортного засобу. Вважає, що має законне право володіння пошкодженого майна, тому має право вимагати відшкодування шкоди. 05.07.2019 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, де зазначено, що позивачем не доведено факт повідомлення про ДТП та факт того, що він правомірно здійснював керування автомобілем у зв`язку з чим страховик правомірно призупинив прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] подали заяву про судовий розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача ПрАТ "ХМСК" у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової кореспонденції, про причини неявки не повідомив. Повідомлений про розгляд справи третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився. За положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного. Так, судом встановлено, що 13.10.2018, о 15 годині 00 хв., на автошляху Харків-Зміїв 14 км + 300 м, [PERSON] в порушення п. 12.1 ПДР України, керуючи автомобілем MITSUBISHI, державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ, державний номер [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку. В наслідок ДТП автомобілі здійснили наїзд на огорожу проїзної частини та отримали механічні ушкодження. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 01.11.2018 року у справі № 635/7953/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а. с. 8). Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу [PERSON] на момент настання ДТП була застрахована у ПрАТ "ХМСК", що підтверджується копією полісу № АК 7541007. (а. с. 57). Як вбачається із наданої відповідачем копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, [PERSON] 17.10.2019 повідомив про те, що 13.10.2018, о 15 год. 00 хв. сталася ДТП за участю автомобілів MITSUBISHI, державний номер [NUMBER] , під його керуванням, та ВАЗ-2109, номерний знак [NUMBER] . (а. с. 58). 08.01.2019 [PERSON] звернувся до відповідача із зверненням, в якому просив надати інформацію про обсяг документів, які необхідно надати для отримання страхового відшкодування; в який термін буде виплачене страхове відшкодування після надання всіх необхідних документів; у разі відмови у виплаті страхового відшкодування, просив повідомити: нормативно-правові підстави такої відмови, організаційно - правову форму Харківської муніципальної страхової компанії, інформацію про те, чи повідомляв [PERSON] про страховий випадок та чи діяв на час ДТП поліс № АК 7541007. (а. с. 10-11). 17.01.2019 за вих. №3, ПрАТ "ХМСК" направила [PERSON] відповідь, в якій повідомлялось які необхідно подати документи для отримання страхового відшкодування та було зазначено, що в зв`язку з відсутністю заяви про виплату страхового відшкодування у Страховика (відповідача) на час надання відповіді відсутні підстави для прийняття рішення по даній справі. (а. с. 12). 11.02.2019 [PERSON] направив до ПрАТ "ХМСК" заяву про виплату страхового відшкодування. (а. с. 14). 14.02.2019 заява про виплату страхового відшкодування з додатками була отримана представником відповідача. (а. с. 13) 20.02.2019 року [PERSON] додатково відправив відповідачу копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля ВАЗ-2109 держномер [NUMBER] та копію водійського посвідчення, які 25.02.2019 були отриманні представником відповідача. (а. с. 16). Згідно Звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавця № 25/12/20184, матеріальний збиток, завданий власникові автомобілю ВАЗ-2109, держномер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП становить 24 955,40 грн. (а. с. 19-40). Відповідно до статей 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). У ст. 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 зазначеного Закону). Втім, законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначено в ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон № 1961-ІV. Між [PERSON] та [PERSON] виникли деліктні зобов`язання через завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час, між [PERSON] та страховою компанією існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-ІV порядку. Відповідно до ст. 22 Закону № 1961-ІVу разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2019 в справі№ 689/1388/16-к. Із договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що був укладений 25.01.2018 між [PERSON] та ПрАТ "ХМСК" і діяв на момент скоєння ДТП, встановлено, що при настанні страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема, за шкоду, заподіяну майну, ліміт якої становить 100000 грн. У випадку ДТП слід повідомити Страхову компанію за тел.: [NUMBER] або [NUMBER] . (а. с. 57). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умова договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Як вбачається з наданої відповідачем копії повідомлення [PERSON] було 17.10.2018 повідомлено про ДТП. Зазначене повідомлення містить контактну інформацію щодо учасників ДТП, їх адреси, номери телефонів. Відповідно до п. п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Як було встановлено судом, представник страховика не з`явився протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП до місцезнаходження майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Твердження представника відповідача про те, що саме [PERSON] своєчасно не звернувся із повідомленням до ПРАТ "ХМСК", у зв`язку з чим страховик не міг виконати свій обов`язок щодо своєчасного огляду пошкодженого автомобіля є безпідставними. Згідно з п. п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №753/5293/16-ц). [PERSON] 08.01.2019 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, тобто підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування не вбачається. Щодо твердження представника відповідача про відсутність у [PERSON] права вимагати страхове відшкодування, оскільки він не є власником пошкодженого транспортного засобу, слід зазначити наступне. Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує. Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини. Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі, статті 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права. На момент ДТП [PERSON] мав при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб -автомобіль ВАЗ 2109, державний номерний знак [NUMBER] , страховий поліс № АК1269887. Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що [PERSON] неправомірно володів транспортним засобом ВАЗ-2109, державний номерний знак [NUMBER] , відповідачем не надано. Таким чином, позивачем надано докази на підтвердження правомірності своїх вимог, тому він має право на отримання страхового відшкодування, пов`язаного з пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, у розмірі, визначеному спеціалістом-автотоварознавцем [PERSON] . Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к дійшла висновку про те, що для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до МТСБУ про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ», не є обов`язковим. Потерпіла особа не зобов`язана звертатися до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність заподіювача шкоди. Таке право, враховуючи висновок, викладений у рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002, може бути реалізоване безпосередньо шляхом подання відповідного позову до суду. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами в залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту». Щодо стягнення з ПрАТ "ХМСК" понесених витрат на експертне дослідження, то як було встановлено судом, представник страховика не з`явився протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП, тому у відповідності до п. п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. З відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача належить стягнути витрати, понесені ним на оплату судового збору.

Outcome: approved