Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача приватного підприємця [PERSON] на його користь вартість зіпсованого телефона «Ulefon Power IMEI-1: [NUMBER] в сумі 5200 гривень, та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. На обґрунтування позову зазначено, що 12 квітня 2016 року ним через інтернет був придбаний телефон «Ulefon Power ІМЕІ-1- [NUMBER] » за 5200 грн. 20 квітня 2018 року, тобто через два роки користування, він здав належний телефон «Ulefon Power ІМЕІ [NUMBER] » для сервісного обслуговування до відділу ремонту мобільних телефонів «[INFO]», який належить ПП [PERSON] , що розташований у торговому центрі «Терра» по б-ру Будівельників, 27/а . Через декілька днів йому зателефонували із сервісного центру і повідомили, що в телефоні необхідно замінити певні деталі, на що він дав згоду, та 23 квітня 2018 року ним було сплачено вартість деталей в сумі 400 грн., про що видано відповідний товарний чек. Майстер повідомив про те, що ремонт телефона триватиме близько кількох тижнів. Однак, в обумовлений строк телефон відремонтований не був. Майстер повідомив, що телефон не підлягає ремонту та видав розібраний неробочий телефон, в якому були відсутні деталі. Він відмовився забирати телефон в такому стані, оскільки, здавав його до сервісного центру цілим і потребував діагностики. Звернувшись до [PERSON] в усній формі для врегулювання виниклого конфлікту і повернення або відремонтованого телефона, або вартості зіпсованого телефона, протягом тривалого часу, ані телефон, ані грошові, кошти за телефон не були повернуті. Звернувшись до [PERSON] з пропозицією повернути мобільний телефон, при цьому залишив скаргу, йому в грубій формі було відмовлено повертати гроші та телефон. Звернувшись до Головного Управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області із заявою про прийняття заходів до власника магазину-ремонтної майстерні ПП «Яйорський», за результатами розгляду заяви 29 жовтня 2018 року було повідомлено, що в ході проведення позапланової перевірки дотримання законодавства в магазині « Домініка » фізичної особи- підприємця [PERSON] , були встановлені порушення «Правил побутового обслуговування населення», затверджених Постановою КМУ від 04 червня 1999 року №974, а саме: порушення Інструкції про книгу відгуків та Пропозицій при розгляді моєї заяви та використання квитанцій при розрахунках зі споживачем не встановленої форми. Актом, складеним за результатами перевірки фізичній особі-підприємцю [PERSON] , було надано припис про усунення порушених його прав, як споживача. При цьому, також було роз`яснено право на звернення до суду з позовом про захист прав споживачів, та стягнення матеріальної і моральної шкоди. Відповідач не бажає у добровільному порядку вирішувати спір, який виник, категорично відмовляється йти на контакт та виплатити грошову компенсацію за зіпсований телефон. Окрім матеріальної шкоди, завданої відповідачем, йому була спричинена також моральна шкода, яку оцінює у розмірі 5000 грн., яка полягає в моральних приниженнях, які відчував з неодноразовими зверненнями до відповідача. 30 серпня 2019 року було відкрито провадження у справі і призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 07 листопада 2019 року відповідачем було подано відзив на позов, у якому він зазначив, що ФОП [PERSON] не є сервісним центром «Ulefon Power» та не має обов`язку проводити сервісне обслуговування телефонів цієї компанії. Факт належності ФОП [PERSON] та мережі « [INFO] » до сервісних центрів « Ulefon Power» позивачем жодним чином не доведено та не надано відповідної сервісної книжки. Як зазначено позивачем, телефон придбаний ним в Китайській Народній Республіці через мережу інтернет, а отже гарантійних обов`язків з його ремонту та обслуговування ФОП [PERSON] також не несе. Телефон « Ulefon Power IMEI [NUMBER] » не внесений в Узагальнену базу даних кодів ІМЕІ мобільних телефонів, яку веде Український державний центр радіочастот, а отже є несертифікованим приладом зв`язку, так званим «сірим» телефоном, якість використання та якість зв`язку за допомогою якого ніким в Україні не гарантована. Під час здавання телефону була проведена попередня діагностика, яка була оплачена позивачем в розмірі 20 гривень, в ході якої виявлено відсутність в телефоні можливості прийому сигналу мережі мобільних операторів. Після детальної діагностики телефону автоматичну зміну налаштування телефону в прийомі сигналу мережі та запропоновано [PERSON] провести перепрограмування телефону. При цьому, спираючись на те, що його телефон є «сірим» несертифікованим приладом, його використання після проведення перепрограмування також не було гарантоване. Після отримання згоди клієнта на перепрограмування телефону була проведена відповідна робота, вартість якої була оплачена позивачем в розмірі 400 гривень, однак пристосувати несертифікований в Україні прилад зв`язку «Ulefon Power IMEI -1-[NUMBER]» виробництва Китайської Народної Республіки до мережі мобільних операторів України не вдалося можливим. Клієнту було неодноразово запропоновано отримати свій телефон в відділі ремонту мережі « [INFO] », але він від цього кожного разу відмовлявся в грубій формі. Позивач особисто надав згоду на проведення перепрограмування телефону і погодився із строками такої роботи. Під перепрограмування пристрою співробітниками відділі ремонту мережі «[INFO]» ФОП [PERSON] було прийнято максимальні зусилля для збереження наявних на телефоні даних (контактів, фото, відеозаписів, і таке інше). У випадку отримання позивачем телефону після проведення перепрограмування, останній мав би усі можливості користуватись вказаною інформацією. ФОП [PERSON] не утримує силою спірний телефон, а позивачу неодноразово пропонувалося його забрати, про що самим позивачем вказано в позовній заяві. За таких обставин вважає, що ФОП [PERSON] не несе відповідальності за відмову позивача користуватись належною йому інформацією. В судовому засіданні позивач підтримав поданий позов, та просив його задовільнити в повному обсязі та суду пояснив, що в 2016 році він на Аліекспресс купив телефон «Ulefon Power» за 180 доларів США, що на той момент дорівнювало 5200 грн. В 2018 році, тобто через 2 роки експлуатації телефон перестав вмикатись, і він здав його відповідачеві на ремонт. Телефон здавав візуально цілий, без подряпин. Йому сказали, що потрібно щось замінити і взяли у нього 400 грн. на запчастини, пообіцявши відремонтувати телефон протягом місяця. Через місяць в сервісному центрі відповідача, йому повідомили, що відремонтувати телефон не вдалося і запропонували забрати свій телефон в розібраному непрацюючому стані, без сканера відбитку пальця. Він відмовився забрати телефон в такому стані, грошові кошти в сумі 400 грн. йому також не повернули. Він писав претензію відповідачеві, але відповіді не отримав. З цього приводу він звертався в Захист прав споживачів, але його питання не було вирішено. На даний час ніяких пропозицій чи звернень до мене від відповідача не було. Він звертався до відповідача приблизно п`ять разів, але у відповідь чув погрози, фрази "йди звідси", "звертайся в поліцію на майстра", "пішли вийдемо." Вказаними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив багато особистої інформації, яка була в телефоні (контакти, фото та відео родини), він майже на протязі двох років не міг забрати від відповідача свій телефон, він терпів приниження від того, що постійно вимушений був ходити до відповідача та вимагати повернути свій телефон, та вислуховувати від відповідача образливі вислови. Завдану йому моральну шкоду він оцінює в 5000 грн. На підтвердження вартості телефона він додав до позовної заяви докази. Вважає, що за час користування його ціна впала десь в двоє. Клопотання про призначення експертизи для визначення вартості телефону він заявляти не буде. В судовому засіданні він прийняв від представника відповідача 400 грн., сплачені ним за ремонт телефону, та телефон, але він не впевнений, що там стоять оригінальні запчастини. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні, та суду пояснив, що позивач звернувся до його довірителя (до працівника, який працював у його довірителя) з проблемою вмикання телефону. Його довіритель зробив все можливе, але не вдалося відремонтувати телефон. Яворський телефонував позивачеві та намагався повернути позивачу телефон, але останній відмовлявся. Він і зараз може повернути позивачеві телефон. При прийнятті техніки його довіритель ніде не фіксує: яку техніку та у кого (анкетні данні, контактна інформація) він приймає. Також не фіксує наявні на техніці пошкодження. Клієнту лише видається квитанція про прийняття техніки. Позивач приходив до відповідача з претензіями, та вимагав повернути чи відремонтований телефон чи гроші за нього. Ні з якими листами про повернення телефону позивач до нього не звертався. На претензію позивача з цього приводу його довіритель не відповідав. З`ясувавши позицію сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Закон України «Про захист прав споживачів», із наступними змінами і доповненнями, регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги, а споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Частиною 9 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Відповідно із ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 2016 року позивачем через інтернет був придбаний телефон «Ulefon Power ІМЕІ-1- [NUMBER] » за 5200 грн. 20 квітня 2018 року, тобто через два роки користування, позивач здав вказаний телефон «Ulefon Power ІМЕІ [NUMBER] » для сервісного обслуговування до відділу ремонту мобільних телефонів «[INFO]», який належить ПП [PERSON] , що розташований у торговому центрі «Терра» по б-ру Будівельників, 27/а. 23.04.2018 року позивач за пропозицією майстра, який працює у відповідача, сплатив за вартість деталей в сумі 400 гривень (а.с. 8). Термін ремонту було встановлено три тижні. Тобто між сторонами було укладено договір на надання послуг. В обумовлений період часу мобільний телефон відповідачем не був відремонтований та позивачеві було запропоновано забрати свій телефон в розібраному стані, та були відсутні деталі. Позивач відмовився забирати свій телефон в такому стані. Отже відповідачем не були виконанні його зобов`язання за договором про надання послуг. На неодноразові звернення позивача до відповідача з цього приводу та з вимогою повернути відремонтований телефон, або гроші за нього, відповідач відповіді не надав. Спірний телефон було повернуто позивачеві представником відповідача лише в судовому засіданні. Вказані обставини підтверджуються (а.с. 8, 9, 10, 11-12, 13-15, 16-17, 18-19), та не заперечувалися сторонами в судовому засіданні. Вирішуючи питання про задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5200 грн., що становить вартість телефону позивача, суд вважає вказані вимоги такими. Що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем ані в позовній заяві, ані в судовому засіданні не підтверджений розмір матеріальної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача. Що стосується вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, то вказані вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В результаті дій відповідача, який не відремонтував мобільний телефон. Позивач майже два роки не міз забрати чвій телефон у належному стані, хоча неодноразово звертався до відповідача з цього приводу. Позивач отримав його лише під час розгляду справи по суті. Вказаними діями відповідача позивачеві було заподіяно моральної шкоди, яка полягала в нервових переживаннях, принижень під час кожного звернення до відповідача на протязі тривалого часу, що призвело до негативних наслідків морального характеру. На думку суду, завдана позивачеві діями відповідача співмірна з сумою 500 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 201,20 грн., від сплати якого позивач був звільнений згідно частини 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: partial