Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

[PERSON] який по довіреності представляє інтереси позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" (далі ТОВ "Ободівка-Агро") про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації мотивуючи тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,6323 га, кадастровий номер 0525087500:05:000:0391 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області. Право власності підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.06.2015 року. Вирівши укласти договір оренди землі у червні 2020 року [PERSON] дізнався, що існує договір оренди землі №713-Ч від 10.05.2015 року укладений між ним та відповідачем. Будь-яких договорів з ТОВ "Ободівка-Агро" він не укладав та не підписував. Крім того визнання даного правочину недісним є те, що 10.05.2015 року [PERSON] не міг укладати даного договору оренди землі за №713-ч, оскільки власником даної земельної ділянки став тільки 30.06.2015 року. Просить визнати договір оренди землі від 10.05.2015 року № 713-Ч недійсним, скасувати державну реєстрацію та стягнути судові витрати. 21.07.2020 року відповідач подав відзив та заперечує проти позовних вимог, просить у задоволенні позову відмовити мотивуючи тим, що починаючи з 2016 року позивач щорічно отримував від відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою, що свідчить про його бажання укласти і виконувати договір, окрім того позивач власноруч підписував договір оренди землі. Крім того 21.07.2020 року відповідачем було подано заяву про застосування строку позовної давності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги просить задовільнити повністю. Представник відповідача Забродець С .В. в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов не визнав, просить відмовити у його задоволенні. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,6323 га, кадастровий номер 0525087500:05:000:0391, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 30.06.2015 року приватним нотаріусом Чечельницького районного нотаріального округу Вінницької області Мільком А.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1018. Як вбачається з договору оренди землі № 713-Ч від 10.05.2015 року між [PERSON] та ТОВ "Ободівка-Агро" укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстровано 05.03.2016 року за № 13580598 державним реєстратором Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюком Сергієм Анатолійовичем, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.06.2020 року за № 212833776. Частиною 2 статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі. Статтею 4 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Відповідно ч.1 ст. 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Факт укладення спірного договору оренди землі, відповідачем не спростовані, хоча кожна сторона і, зокрема, відповідач, в силу ст.ст. 12, 81 ЦПК України зобов`язані довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності суд, не може взяти її до уваги, оскільки перебіг позовної давності починається не з моменту, коли сторони домовились про тимчасове користування земельною ділянкою позивача та отримання останнім плати за користування земельною ділянкою, а з часу, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого майнового права. Факт отримання орендної плати не є визначальним при обчисленні строків позовної давності, якщо особа, права якої порушено, вважала, що правовідносини виникли з інших підстав. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку станом на момент укладання договору оренди землі №713-Ч від 10.05.2015 року орендодавець [PERSON] не був власником даної земельної ділянки, оскільки він набув право власності на земельну ділянку 30.06.2015 року, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом, тобто не міг бути стороною спірного договору оренди, що свідчить про недійсність вищезазначеного договору. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп., які документально підтверджені.

Outcome: approved