Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Салтисюк Ю.В. звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОАЛЬЯНС", треті особи - відділ державаної реєстрації Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, державний реєстратор Юр?ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Сумаренко Марина Андріївна про скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Свою позицію мотивував тим, що позивач є власником двох земельних ділянок площею 3,960 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0465, право власності підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 127049, виданого Бузівською сільською радою народних депутатів 04.10.2001 року та площею 3,930 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0003, право власності підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ДП № 095320, виданого Магдалинівською районною державною адміністрацією 06.08.2004 року. В 2008 році Позивач відносно вищевказаних земельних ділянок виступаючи в якості Орендодавця, уклала договори оренди землі з ТОВ «АГРОАЛЬЯНС». Дату підписання вищезазначених договорів оренди землі на даний час точно не пам`ятає, в зв`язку з давністю подій, при цьому точної дати підписання договору вказати не може, з огляду на той факт, що екземпляр договору оренди на її адресу, як орендодавця, не надавалося. Вищевказані земельні ділянки були передані Позивачем у користування ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» на умовах оренди строком на п`ять років. В подальшому Позивач в 2014 році уклала з Відповідачем додаткову угоду до вищевказаних договорів оренди, якою термін договору оренди було продовжено до 2019 року включно, точних даних додаткових угод Позивач вказати на даний час не має можливості, так як екземпляри орендодавця Відповідачем не надавалися. Позивач вважала, що строк дії договору оренди землі відносно вказаних земельних ділянок сплив в 2019 році, однак Відповідач продовжує користуватися земельними ділянками і до теперішнього часу. Починаючи з 2008 року та до теперішнього часу земельні ділянки перебувають у користуванні ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» на протязі 12 років, при цьому якій правовій підставі було продовжено термін дії договорів оренди на адресу Позивача не повідомлялося. В 2020 році, Позивач, маючи намір особисто обробляти земельну ділянку в колі своєї сім?ї, почала цікавитись про правові підстави тривалого утримання належної їй земельної ділянки, на умовах оренди Відповідачем, та на її запитання представником ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» було надано роз`яснення, що термін дії договорів оренди було продовжено на підставі додаткових угод. Позивач не підписувала жодної додаткової угоди до вищевказаних договорів оренди земельної ділянки, не володіє інформацією про зміст вказаних додаткових угод та взагалі не мала намірів встановлювати додаткові строки дії договорів оренди землі. В подальшому, Позивач, скориставшись правничою допомогою, отримала відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та встановила, що відносно земельної ділянки кадастровий номер 1222381100:05:001:0003 Відповідачем було подано для проведення державної реєстрації додаткову угоду до договору оренди землі від 07.09.2008 року, № 2 датовану 01.10.2017 року, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2026 року. Вказана додаткова угода була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.06.2018 року. Відносно земельної ділянки кадастровий номер 1222381100:05:001:0465 Відповідачем було подано для проведення державної реєстрації додаткову угоду до договору оренди землі б/н, датовану 10.12.2016 року, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2024 року. Вказана додаткова угода була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстраторам Юр?ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Сумаренко М.А. , номер запису про інше речове право 22589782 від 26.09.2017 року. Позивач стверджує, що жодну із вищевказаних додаткових угод не підписувала та про їх наявність взагалі не знала. Підписи здійснені іншими особами, яких Позивач на вчинення правочину не уповноважувала. Вказаних екземплярів додаткових угод ніколи не надавалося. Враховуючи вищевикладене Позивач вважає, що своє порушене право, яке полягає у безпідставному утриманні належних їй земельних ділянок з боку Відповідача, необхідно захистити шляхом пред`явлення позову про скасування державної реєстрації оскаржуваних додаткових угод та усунення перешкод у користуванні земельної ділянки кадастровий номер 1222381100:05:001:0003 та земельної ділянки кадастровий номер 1222381100:05:001:0465. Представник відповідача ТОВ "АГРОАЛЬЯНС" до суду не з`явився, відзиву не надав. Представник третьої особи відділу державної реєстрації Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Горобець О.П. надала заяву про розгляд справи без її участі, рішення просить винести відповідно до закону на підставі зібраних доказів. Представник третьої особи державний реєстратор Юр?ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Сумаренко Марина Андріївна до суду не з`явилась, заяв та відзиву не надсилала. Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлявся належним чином, її участь в справі представляє адвокат Салтисюк Ю.В. Представник позивача Салтисюк Ю.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Зазначив, що оспорювані договіри позивачем не підписувались, а тому він вважається неукладеним. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що праві власності на земельну ділянку площею 3.930 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0003, розташованої на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] , на підставі рішення Магдалинівського районного суду від 10.10.2003 р., що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ДП № 095320 (а.с.13). На праві власності на земельну ділянку площею 3.960 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0465, розташованої на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] , на підставі рішення 17 сесії ХХІІІ скликання Бузівської сільської ради народних депутатів № 115 від 17.09.2001р., що підтверджується Державним актом на право власності на землю серія ІІ-ДП № 127049 (а.с.14). В матеріалах справи наявна додаткова угода від 10 грудня 2016 року до договору оренди земельної ділянки укладеного 20.12.2007 року та зареєстрованого 10.04.2008 року за номером № 040812300684 та додаткової угоди укладеної 14.11.2012 р. та зареєстрованої 29.12.2012р. за № 122230004004817, укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ "АГРОАЛЬЯНС" в особі директора Гарькавенко О.І., про строкове платне користування (оренду) земельної ділянки загальною площею 3,7300 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0465, термін дії договору до 31.12.2024 року (а.с.62-68). Додатковою угодою від 01.10.2017 року до договору оренди земельної ділянки укладеного 07.09.2008 року та зареєстрованого 14.01.2010 року за № 04101230007 та додаткової угоди укладеної 16.06.2014 р. та зареєстрованої 28.07.2014 року за № 6528911, укладеною між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ "АГРОАЛЬЯНС" в особі директора Гарькавенко О.І. про внесення змін та доповнення в п.2.2 Розділу 2. «Об`єкт оренди» Договору та внесено зміни та доповнення в п.4.1. Розділу 4. «Термін дії договору та його продовження», де земельну ділянку передано в оренду до 31.12.2026 року. (а.с. 76-77). При цьому, згідно висновку експерта № 863-21 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі № 179/1574/20 від 26.03.2021 року підпис від імені [PERSON] в Додатковій угоді б/н від 10.12.2016 року до договору оренди земельної ділянки, укладеній між [PERSON] та ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» у розділі «Реквізити та підписи сторін» в графі «Орендодавець» - виконаний не [PERSON] , а іншою особою, та підпис від імені [PERSON] в Додатковій угоді №2 від 01.10.2017 року до договору оренди земельної ділянки, укладеній між [PERSON] та ТОВ «АГРОАЛЬЯНС» у розділі «Реквізити та підписи сторін» в графі «Орендодавець» - виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с.102-105). Відповідно до змісту вимог ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Частиною 2 ст. 207 ЦК України, визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). При вирішенні вказаного спору судом враховано висновок Великої Палати Верховного Суду України в справі №145/2047/16-ц від 16 червня 2020 року, де зазначено, що підписи сторін є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Відповідно до ст.204ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявляння вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок, що узгоджується із висновками викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 року №755/9555/18 наголошує, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на майно іншою особою. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) не змінює цивільно-правового характеру спору (аналогічний висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала, зокрема, у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16). Таким чином, позивач [PERSON] обґрунтовано звернулася з вимогою про усунення перешкод у користуванні належними їй земельних ділянок шляхом їх повернення із незаконного користування ТОВ "АГРОАЛЬЯНС" посилаюсь на те, що додаткові угоди до договору оренди землі не підписувала, його умови не погоджувала, тож відповідач безпідставно відмовляє в поверненні використовуваних земельних ділянках позивачу як власнику цих ділянках, посилаючись на умови додаткових угод до договору, підписаного невстановленою особою. Та обставина, що [PERSON] спірні додаткові угоди не підписувала та, відповідно, істотних умов цього договору не погоджувала, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду. Оскільки [PERSON] не підписувала додаткову угоду, тому вона і не могла погоджувати істотні умови договору, визначені ст.15 Закону України "Про оренду землі", тобто вказаний правочин не було вчинено. Суд констатує, що захист права власності гарантується як національним законодавством, так і ст. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкрито, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29 листопада 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others vs. Ireland, № 12742/87), в якому вказано, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватись своєю власністю. В даному випадку зазначене сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, було порушено відповідачем. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном за правилами ст. 391 ЦК України. Відтак, порушене відповідачем право позивача підлягає захисту шляхом усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом задоволення вимоги позивача про повернення йому земельної ділянки. Вимога про скасування державної реєстрації неукладеного договору оренди є похідною до вимоги про повернення позивачу земельної ділянки, і в цьому випадку обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації буде також ефективним. Задоволення цих позовних вимог забезпечить реальне відновлення порушеного права позивача. Крім того, поки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судовий збір, сплачений позивачем, покладається на відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved