Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду 09.07.2014 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому посилається на те, що 01.08.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, за яким останній було надано кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила, таким чином станом на 30.04.2014 року створилась заборгованість в сумі 12677,08 грн., яка складається з: - 3243,22 грн. заборгованості за кредитом; - 6516,57 грн. заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом; - 2075,52 грн. заборгованості по комісії за користуванням кредитом; - 250,00 грн. штраф (фіксована частина); - 591,77 грн. штраф (процентна складова). В судове засіданні представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач не з'явилася в судове засідання без поважних причин, хоча була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляд справи, надіслала на адресу суду заяву щодо в якій просила відмовити в задоволенні позову та застосувати строк позовної давності відповідно до ст. 258 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] згідно з договором № б/н від 01.08.2007 року отримала кредит в ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості. (а.с.10-17). Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила, таким чином станом на 30.04.2014 року створилась заборгованість в сумі 12677,08 грн. них: - 3243,22 грн. заборгованість за кредитом; - 6516,57 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 2075,52 грн. заборгованість з пені по комісії за користування кредитом; - 250 грн. штраф (фіксована частина); - 591,77 грн. штраф (процентна складова). Із розрахунку ціни позову вбачається, що проведення останнього платежу відбулося 06.11.2008 року, а відтак перебіг загального трирічного строку позовної давності почався з зазначеної вище дати. /а.с. 6/ Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З наведеного вбачається, що строк позовної давності закінчився - 06 листопада 2011 року. Позивач звернувся до суду позовом про стягнення заборгованості у лютому 2014 року, тобто прострочивши своє право на таке звернення більш, як на три роки. Відповідно ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно п. 31 Постанови №5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", та відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 10-70/0/4-13 від 16.01.2013 року "Про окремі питання застосування строків позовної давності " суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Зазначене роз'яснення стосується і позасудового порядку вирішення спорів, і в разі звернення з відповідним позовом до суду. Одночасно було роз'яснено положення частини 3 та 4 ст. 267 ЦК України, що "позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. У разі, якщо відповідач подав заперечення проти позову, пославшись на сплив позовної давності, то зазначена заява є підтвердженням того, що відповідач зробив заяву про застосування позовної давності.". Відповідно ч.4 ст. 267 ЦК України, передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові Представник позивача не представив жодного доказу поважності причин пропуску строку позовної давності. Оскільки у суду немає підстав для поновлення строку позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності без поважних причин. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed