Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просить виключити з акту опису та звільнити з-під арешту гараж №[NUMBER] в гаражному кооперативі "Смолянка" по пров.1-му Л.Толстого в м. Житомирі, що належить їй на праві власності, а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15.10.2013 року відповідача [PERSON] засуджено за ч.2 ст.286 КК України та стягнуто з нього на користь потерпілих [PERSON] та [PERSON] завдану матеріальну і моральну шкоду. Також вироком суду залишено арешт на майно, накладений постановою старшого слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Житомирській області від 28.03.2012 року на автомобіль "Форд Сієра", д.н.з. [NUMBER], квартиру [ADDRESS], а також гараж №[NUMBER] гаражного кооперативу "Смолянка" в м. Житомирі. Вважає, що накладення арешту на гараж є незаконним, оскільки відповідно до договору дарування від 08.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером №5514, гараж на праві власності належить їй, а не засудженому [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та просить звільнити з-під арешту гараж №[NUMBER] в гаражному кооперативі "Смолянка" по пров.1-му Л.Толстого в м. Житомирі та виключити з довідки по кримінальній справі зауваження старшого слідчого про накладення арешту на гараж. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що позивач є рідною донькою відповідача [PERSON] і вона з батьком повинні були знати про наявність арешту та повідомити про належність майна під час розгляду кримінальної справи. Оскільки [PERSON] та [PERSON] є потерпілими від злочину, скоєного [PERSON], та не отримали від нього кошти за завдану матеріальну і моральну шкоду, тому не вважають себе відповідачами і просять не стягувати з них судовий збір. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі (а.с.80). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що постановою старшого слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Житомирській області капітана міліції Пивовар О.Г. від 28.03.2012 року накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, зареєстроване за [PERSON] (а.с.83-84). Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15.10.2013 року відповідача за позовом [PERSON] визнано винним за ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 40 000 моральної шкоди та 6 173 грн. матеріальної шкоди. Також з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 20 000 гривень моральної шкоди та 11 120 гривень матеріальної шкоди. Арешт, накладений постановою від 28.03.2012 року старшого слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Житомирській області на майно [PERSON], а саме: автомобіль "Форд Сієра", д.н.з. [NUMBER]; квартиру [ADDRESS] у м. Житомирі; гараж №[NUMBER] гаражного кооперативу "Смолянка" в м. Житомирі - залишено (а.с.56-58). Відповідно до договору дарування гаража, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального [PERSON] (а.с.61), [PERSON] 08.11.2011 року передав безоплатно у власність, а [PERSON] прийняла у власність гараж №[NUMBER], що знаходиться за адресою: м. Житомир, пров.1-й Л.Толстого, 42 гаражного кооперативу "Смолянка", що підтверджується також витягом з Державного реєстру правочинів від 08.11.2011 року (а.с.62). Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, [PERSON] на праві приватної власності належить гараж №[NUMBER] у м. Житомир, пров.1-й Л.Толстого, 42 гаражного кооперативу "Смолянка". Згідно ст.1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, право приватної власності є непорушним, що також закріплено в ч.1 ст.321 ЦК України, згідно якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна відповідно до положень ст.319 ЦК України має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому на праві власності майном на свій розсуд та вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону. Враховуючи, що [PERSON] з 08.11.2011 року на законних підставах володіє гаражем №[NUMBER] гаражного кооперативу "Смолянка" по пров.1-му Л.Толстого, 42 у м. Житомирі, наявність обтяжень зазначеного майна обмежує її повноваження як власника щодо володіння, користування та розпорядження належним майном, тому позовні вимоги в частині звільнення гаражу з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо вимоги про виключення з довідки по кримінальній справі зауваження слідчого про накладення арешту на гараж, то, відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Оскільки чинним законодавством не передбачено виключення з довідки по кримінальній справі, складеної слідчим, відомостей про накладення арешту на майно, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що саме у зв'язку з протиправністю дій відповідача [PERSON] було накладено арешт на гараж, належній його доньці, тому з нього підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial