Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Звернувшись до суду із вказаним позовом, позивач посилається на те, що 10.08.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД" було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №83154а6кп, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб - автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] . 10.05.2017 о 13:30 в смт. Рокитне по вул.Жовтнева сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного застрахованого транспортного засобу під керуванням [PERSON] , власником якого являється ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД", та автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної пригоди було пошкоджено автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується довідкою № 3017130731533011 про ДТП та актом огляду шкодженого ТЗ з фотододатками. Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача у справі - [PERSON] , яка порушила вимоги пунктів 10.1, 14.2 ПДР України. Вказана обставина підтверджується Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 31.05.2017 у справі про адмінправопорушення за ст.124 КУпАП, яка за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача постановою Апеляційного суду Київської області від 07.07.2017 залишена без змін. За зверненням Страхувальника з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, було проведено розрахунок суми страхового відшкодування відповідно страхових актів № АХА2208417 від 23.05.2017, № АХА2211292 від 08.06.2017 та умов Договору страхування № 83154а6кп від 10.08.2016, розмір якої склав 123 108.69 грн. Вказана суму була виплачена за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу СТО згідно платіжного доручення. За викладеного, з огляду на положення ст.ст. 511, 636, 993, 1166, 1188, 1191, 1192, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», вважає, що до АТ «CK «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Toyota Corolla», д.р.н. [NUMBER] - ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД" внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.05.2017 року о 13:30 в смт. Рокитне Київської області по вул.Жовтнева. Зазначає, що з метою досудового врегулювання спору позивачем 12.10.2017 було направлено на адресу відповідача претензію за вихідним № СУ/004094/4-1, проте з боку останнього не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Просить стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування заподіяних збитків 123 108.69 грн та 1 921,00 грн в рахунок відшкодування судових витрат по оплаті судового збору. Представник позивача, будучи налженим чином повідомленим, у судове засідання не зявився та подав заяву про розгляд справи за його відсутності. За викладеного, зясувавши думку сторони відповідача, суд ухвалив провести розгляд спору по суті у відсутності представника позивача сторін та в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів, що узгоджується із положеннями ст.ст.211, 223 ЦПК України. Відповідач та її представник позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити за викладених у відзиві на позов обставин і підстав. Також суду показали, що така їх позиція грунтується на тому, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, наслідком якої стало здійснення позивачем страхового відшкодування, є також інший її учасник - [PERSON] . Разом з тим, працівники поліції не вжили належних заходів для притягнення його адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, зважаючи, що його поведінка за кермом автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди вказує на порушення ним вимог пунктів 2.3"б", 10.1 та 10.4 ПДР України. Заслухавши у судовому засіданні відповідача та його представника, дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. В судовому засіданні встановлено, що 10.08.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД" було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №83154а6кп, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб - автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] . 10.05.2017 о 13:30 в смт. Рокитне по вул.Жовтнева сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного застрахованого транспортного засобу під керуванням [PERSON] , власником якого являється ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД", та автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної пригоди було пошкоджено автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується довідкою № 3017130731533011 про ДТП та актом огляду шкодженого ТЗ з фотододатками. Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача у справі - [PERSON] , яка порушила вимоги пунктів 10.1, 14.2 ПДР України. Вказана обставина підтверджується Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 31.05.2017 у справі про адмінправопорушення за ст.124 КУпАП, яка за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача постановою Апеляційного суду Київської області від 07.07.2017 залишена без змін. За зверненням страхувальника з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, було проведено розрахунок суми страхового відшкодування відповідно страхових актів № АХА2208417 від 23.05.2017, № АХА2211292 від 08.06.2017 та умов Договору страхування № 83154а6кп від 10.08.2016, розмір якої склав 123 108.69 грн. Вказана суму була виплачена за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу ТОВ "Автосаміт" згідно платіжних доручень № 335 533 від 24.05.2017 та № 341 284 від 09.06.2017. Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 512, 514, 990, 993, 1188, 1166, 1191 ЦК України та ст.ст.25, 27 Закону України «Про страхування". Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, яка заподіяна неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності чи інше) володіє транспортним засобом, використання якого утворює підвищену небезпеку. За заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки його володілець відповідає незалежно від наявності вини. Володільцем визнається той власник, чи інший титульний володілець, який одночасно фактично його використовує, зберігає, чи утримує. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України в п.2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. В ухвалі судової палати у цивільних справах ВСУ від 19.04.2006 зазначено, що шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки завжди є неправомірною і за її наявності передбачається безвинна відповідальність володільця такого джерела. Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України. Вказані вимоги закону були дотримані і про що свідчить факт виплати ПрАТ "Страхова компанія "АРКС» на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 10.05.2017 та складених страховиком страхових актів № № АХА2208417 від 23.05.2017, № АХА2211292 від 08.06.2017, умов Договору страхування № 83154а6кп від 10.08.2016 страхового відшкодування в сумі 123 108.69 грн (а.с.8). Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, які містяться у постанові від 30.01.2019 № 755/9320/15ц, які суд бере до увази з огляду на положення ст.263 ЦПК України. Таким чином, суд вважає, що сума у даній справі має місце спір про стягнення страхового відшкодування не в порядку регрусу, а в порядку суброгації. Разом з тим, суд частково погоджується з доводами сторони позивача, а саме в тім, що у скоєнні пригоди може мати місце також вина її іншого учасника - [PERSON] .. Разом з тим, з огляду на положення ст.51 ЦПК України та розгляд справи за відсутності представниа позивача суд позбавлений можливості вирішити питання про залучення [PERSON] співвідповідачем у справі. За викладеного суд приходить до висновку, що справделивий розгляд спору по суті неможливий без участі на стороні відповідача вказаної особи, тоді як задоволення позову у повному обсязі вимог за рахунок відповідача [PERSON] порушить права останньої. Визначити ступінь її вини та відповідно визначити розмір відшкодування за її рахунок суд позбавлений можливості за відсутності можливості зясування належним чином у судовому засіданні вини [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та визначення її ступеня. За викладеного, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з огляду на викладені правові підстави суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed