Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в уточненій редакції якого просив: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]; передати малолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради; передати малолітню [PERSON], [INFO] її батькові - [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS]; стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання чотирьох дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття, на користь майбутнього опікуна; стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, на користь майбутнього опікуна; надіслати рішення суду після його вступу в законну силу до Дніпровського районного у місті Дніпродзержинську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що підставою для звернення до суду з даною позовною заявою є необхідність захисту інтересів малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], які в силу свого віку не мають можливості самостійно захистити свої права на умови нормального розвитку та виховання. Вказує, що мати дітей є [PERSON]. Відомості про батьків двох малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] внесено відповідно до частини першої ст.135 Сімейного кодексу України. Батько малолітньої [PERSON]- [PERSON], згідно з вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 23.06.2014 року, за скоєний злочин, передбачений ст.185 КК України, на підставі ст.70 ч.4 КК України, відбуває покарання в місцях позбавлення волі (строк 4 роки 1 місяць). З початку народження своєї малолітньої доньки [PERSON], [PERSON] не займався вихованням, утриманням, навчанням своєї дитини, оскільки періодично потрапляв в місця позбавлення волі, схильний до скоєння правопорушень та злочинів. Його мати, бабуся дівчинки - [PERSON] з народження виховує, забезпечує матеріально, оздоровлює та лікує свою онуку. Батько малолітньої [PERSON] - [PERSON]. Донька [PERSON] проживає разом з батьком, який намагається приділяти належну увагу вихованню доньки, забезпечує матеріально, дівчинка майже завжди знаходиться разом з бабусею - [PERSON] та батьком. [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, має схильність до вживання алкогольних напоїв та наркотичних речовин, знаходиться під профілактичним наглядом у лікаря нарколога. З часу перебування малолітніх дітей на обліку в службі у справах дітей ([PERSON], [PERSON] та [PERSON] - з 21.03.2012 року, [PERSON] - з 21.01.2015 року), родину [PERSON] було неодноразово відвідано представниками служби у справах дітей за місцем її реєстрації та проживання: [ADDRESS]. Майже завжди в кімнаті, яку виділено [PERSON], було брудно та неохайно, розкидано речі. Майже завжди з молодшим сином [PERSON] знаходилась [PERSON], від якої також надходили скарги на неналежне виконання батьківських обов'язків [PERSON], а саме те, що вона постійно не надає кошти на утримання своїх дітей, не приділяє належної уваги своїм дітям, не займається їх навчанням, відповідним лікуванням та своєчасним обстеженням у лікарів. Маючи чотирьох дітей, [PERSON] невзмозі належно забезпечити їх матеріально. Утриманням доньки [PERSON] постійно займається бабуся - [PERSON], донька [PERSON] майже завжди знаходиться на утриманні у бабусі [PERSON] та у свого батька - [PERSON] На теперішній час син [PERSON] влаштований до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Дніпродзержинської міської ради», малолітнього [PERSON] переведено до КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР». З [PERSON] службою у справах дітей неодноразово проводилась індивідуально-профілактичні бесіди щодо належного виховання та утримання своїх дітей, нею надавались пояснення, вона попереджалась про адміністративну відповідальність. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, спілкується з людьми, які схильні до вживання алкогольних напоїв та інших речовин. Подібне оточення та сімейний побут негативно впливає на фізичний, духовний та моральний розвиток її малолітніх дітей. [PERSON] не реагує на попередження служби у справах дітей щодо належного виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: проживати разом із усіма своїми дітьми, належно забезпечувати їх всім необхідним для всебічного розвитку, оздоровлювати та своєчасно їх лікувати, приділяти увагу навчанню дітей в учбовому закладі. Крім того, [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей, про, що написала власноручну заяву від 16.08.2016 року. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітніх: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], орган опіки та піклування вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її чотирьох дітей та [PERSON], відносно малолітньої доньки [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, в своїй заяві просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в своїй заяві просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги позивача визнала повністю, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Відповідач [PERSON], який відбуває покарання за вироком суду в СВК № 21 Дніпропетровської області, направив на адресу суду заяву в якій просив провести судове засідання без нього, позовні вимоги визнав, згоден на позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], стягнення з нього аліментів на її утримання, і передачі прав опіки та піклування його матері [PERSON] Треті особи - Служба у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], Дніпровський районний у м. Дніпродзержинську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, заперечень не мають. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позиції сторін, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Враховуючи малолітній вік дітей, рівень їх розвитку щодо можливості висловити свою думку з приводу спору, та те що особиста участь в розгляді даної справи може завдати дітям душевного болю, надмірну емоційність та хвилювання, суд вважає, що особиста участь дітей в розгляді даної справи недоцільна. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є матір'ючотирьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження: [PERSON], актовий запис № 798 (а.с. 17 оберт); [PERSON], актовий запис № 504 (а.с. 19); [PERSON], актовий запис № 78 (а.с. 21); [PERSON], актовий запис № 682 (а.с. 26). Батьком малолітньої [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народженння [PERSON], актовий запис № 78 (а.с. 21). Відомості про батьків двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], внесено за вказівкою матері відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 19, 26) та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 20, 27). Батьком малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народженння [PERSON], актовий запис № 798 (а.с. 17 оберт). В ході судового розгляду справи встановлено, та визнано відповідачами у справі, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] самоусунулись від виконання своїх батьківських обов'язків, не займаються вихованням дітей, не здійснюють належний догляд за дітьми, не надають їм необхідної медичної допомоги, не приймають участі участі у навчанні дітей, про фізичний і духовний розвиток дітей та їх підготовку до самостійного життя не піклуються, належної матеріальної допомоги дітям не надають. Багатодітна сім'я [PERSON] перебуває на обліку в Службі у справах дітей Дніпровського району і відноситься до категорії неблагополучних. Малолітні діти перебувають на обліку у службі у справах дітей в адміністрації Дніпровського району, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах, у зв'язку з неналежним виконанням батьківських обов'язків [PERSON] щодо виховання та утримання своїх малолітніх дітей. Вказані обставини також підтверджуються: розпорядженням Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради № 73-р від 18.08.2016 року про влаштування малолітнього [PERSON] до КЗ "Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини" ДОР" (а.с. 28), заявою [PERSON] до Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради про влаштування малолітнього [PERSON] (а.с. 29), характеристиками [PERSON] і [PERSON] з СЗШ № 29 (а.с. 31), листом КЗОЗ ДМР "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 від 01.12.2015 року (а.с. 32), листом СДНЗ № 35 "Попелюшка" від 26.08.2016 року (а.с. 32 оберт), листом Дніпродзержинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 17.12.2015 року (а.с. 33 оберт), листами Дніпровського ВП Дніпродзержинського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 13.04.2012 року, 22.01.2014 року і 23.06.2016 року про складення адміністративних протоколів на [PERSON] за ч.1, 2 ст. 184 КУпАП за ухилення від виховання та утримання своїх малолітніх дітей (а.с. 34, 35), довідками відвідування сім'ї [PERSON] Службою у справах дітей Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради: від 16.03.2015 року (а.с. 37 оберт), від 25.03.2015 року і 10.04.2015 року (а.с. 38), від 11.11.2015 року і 17.05.2016 року (а.с. 39), від 22.07.2016 року (а.с. 44), попередженнями [PERSON] (а.с. 40, 41, 42, 43) особистими поясненнями [PERSON] Службі у справах дітей (а.с. 40 оберт, 43 оберт), актом обстеження умов проживання від 04.08.2016 року (а.с. 44 оберт). Як зазначено позивачем в позові та підтверджується вищенаведеними доказами у справі, маючи чотирьох дітей відповідач [PERSON] невзмозі належно забезпечити їх матеріально. Утриманням доньки [PERSON] постійно займається бабуся - [PERSON], донька [PERSON] майже завжди знаходиться на утриманні у бабусі [PERSON] та у свого батька - [PERSON] 04.08.2016 року, малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] було направлено до КЗ «Дитяча лікарня м. Дніпродзержинська» ДОР», у зв'язку із загостренням стану здоров'я їх матері - [PERSON], яка знаходилась в стані алкогольного сп'яніння. На теперішній час [PERSON] влаштований до КЗ «Центр соціально- психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Дніпродзержинської міської ради», малолітнього [PERSON] переведено до КЗ «Дніпродзержинськ спеціалізований будинок дитини» ДОР». Ці обставини визнані сторонами у справі та ніким із осіб, які приймали участь у спрві не оспорювались. Судом не встановлено, вчинення будь-якими особами перешкод відповідачам у виконанні ними своїх батьківських обов'язків, та наявність будь-яких їх звернень до органів міліції або Служби у справах дітей з цього приводу. Що стосується характеризиючих даних відносно батьків дітей, судом встановлені наступні обставини. Відповідач [PERSON] має схильність до вживання алкогольних напоїв та наркотичних речовин. Так, згідно з довідкою КЗ "Дніпродзержинська міська лікарня № 1" ДОР (а.с. 14), з 2004 року знаходиться під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в результаті вживання алкоголю зі шкідливими наслідками F10.1 відповідно міжнародної класифікації хвороб-10 «Психічні розлади та розлади поведінки». Згідно Акту обстеження умов проживання від 04.08.2016 року (а.с. 44 оберт) - [PERSON] забрано до лікарні швидкої допомоги у зв'язку із загостренням стану здоров'я (перебування в стані алкогольного сп'яніння), у [PERSON] відсутній паспорт. Крім цього, відповідач [PERSON] раніше судима за вироками Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.11.2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України, 23.12.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 36), притягувалась постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.11.2015 року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП (а.с. 37). Відповідач [PERSON] згідно з вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.06.2014, засуджений за скоєння злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 71 КК України, та з 20 травня 2014 року відбуває покарання за вказаним вирокому суду в місцях позбавлення волі, яке призначене строком на 4 роки 1 місяць (а.с. 25). Батько малолітньої [PERSON], [INFO] - [PERSON], [INFO], зареєстрований у [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] і братом [PERSON] (а.с.45). Донька [PERSON] проживає разом з батьком, який намагається приділяти належну увагу вихованню доньки, забезпечує матеріально. Дівчинка майже завжди знаходиться разом бабусею - [PERSON] та батьком, що підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] в службу у справах дітей Дніпровського району (а.с. 29 оберт), листом СДНЗ № 35 "Попелюшка" від 26.08.2016 року (а.с. 32 оберт), і не заперечується сторонами у справі. Згідно висновку Органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району № 6-11/476 від 26.08.2016 року, Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] у відношенні до її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Враховуючи встановлені по справі обставини, визнання відповідачами позову і їх згоду на позбавлення їх батьківських прав, підтримання позову третіми особами та відсутність їх заперечень щодо позовних вимог, з урахуванням вимог чинного національного та європейського законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідачі по справі внаслідок винної поведінки та свідомого нехтування покладених на них, як батьків, обов'язків, ухилялися і продовжують ухилятися від їх виконання, у зв'язку з чим, суд вважає позовні вимоги в частині позбавлення відповідачів батьківських прав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України , батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України , мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, і одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно частини 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід дитини, повнолітні брати та сестри, інші родичі. Згідно частини 6 ст. 167 СК України, дитина, яка була передана родичам, мачусі, вітчиму, органові опіки та піклування, зберігає право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала, і може у будь-який час повернутися до нього. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ч. 1 ст. 183 СК України розмір аліментів у частині заробітку(доходу) матері або батька визначається судом. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином, обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідачів займатися вихованням дітей, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про їх намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає. Водночас Пленум Верховного Суду України в п. 15 зазначеної вище постанови роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Вирішуючи питання про передачу дітей, суд визнає ці вимоги обгрунтованими виходячи з наступного. Згідно з ч. 3 ст. 167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (ч. 5 ст. 167). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині передачі дітей підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки в матеріалах справи є достатні відомості про батька і бабусю малолітньої доньки [PERSON] - [PERSON] і [PERSON], які мають бажання і можливість взяти дитину на виховання, тому суд, розглядаючи питання про передачу дітей, вважає можливим передачу малолітньої доньки [PERSON] - батькові [PERSON] Крім того з урахуванням викладених вище обставин та бажанням [PERSON] в подальшому бути опікуном трьом малолітнім дітям [PERSON], [PERSON] і [PERSON] суд вважає за необхідне передати дітей органам опіки та піклування для подальшого їх влаштування в сім'ю бабусі малолітньої [PERSON] - [PERSON] Щодо стягнення з відповідачів аліментів на користь майбутнього опікуна, суд вважає необхідним задовольнити частково ці позовні вимоги виходячи з наступного. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст. 60 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) судом над дитиною встановлюється опіка чи піклування і опікуном призначається особа інша, ніж державний дитячий заклад, у зв'язку з чим аліменти необхідно стягувати на користь особи, що призначається опікуном або піклувальником. З цих підстав, допускається можливість стягнення аліментів на користь майбутнього опікуна з метою захисту прав дітей. Слід зазначити, що якщо за рішенням суду дитина передається до відповідного дитячого закладу, то аліменти не можуть стягуватися на користь такого закладу, адже відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону від 13 січня 2005 р. № 2342-IV "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" держава здійснює повне забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Відповідно передбачено порядок фінансування такого забезпечення за рахунок державного та місцевого бюджетів. Крім того, практично не існує механізму контролю за цільовим використанням коштів, перерахованих як аліменти, зокрема на конкретну дитину. Як встановлено судом з позовної заяви, позивач просить передати малолітню доньку відповідача [PERSON] - [PERSON], [INFO], - батькові [PERSON], який не заявляв позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача на його користь, тому стягнення аліментів на доньку [PERSON] на користь майбутнього опікуна, суд вважає передчасним. З цих підстав, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання трьох малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], і [PERSON], у розмірі 1/2 частини з усіх видів її доходу, і стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, несуть відповідачі в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: partial