Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

КЖРЕП № 1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: ліжко-місцем в житловому приміщенні в кімнаті [ADDRESS] Зазначені вимоги, підтримані представником позивача в судовому засіданні обґрунтовуються посиланням на те, що відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні без поважних причин понад встановлені Законом строки, з огляду на що має бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Представник позивача в судове засідання не з»явилась. Надіслала суду заяву, в якій позов підтримує повністю та просить справу розглянути у її відсутність, а в разі неявки відповідача розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, будь-яких заперечень на позов не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Судом встановлено, що за рішенням виконкому Комсомольської міської ради № 165 від 31.08.1998 р. житловий будинок [ADDRESS] прийнятий у власність міської ради, як житловий будинок для тимчасового проживання сімей, які мають потребу в соціальному захисті та переданий в оперативне управління КЖРЕП № 1. [PERSON] відповідно до ордера № 181 серії-Г від 20.11.2002 року зареєстрований у спірному житловому приміщенні в гуртожитку - кім. [ADDRESS]. (а.с. 5). В спірному жилому приміщенні відповідач був зареєстрований з 22.11.2002 року і значиться зареєстрованим на час розгляду справи судом (а.с. 4). Вирішуючи характер правовідносин, що виникли між сторонами, суд враховує, що з прийняттям будинку, де значиться зареєстрованим відповідач, у комунальну власність міської ради, власником було прийняте рішення про його використання як житлового будинку для тимчасового проживання сімей, які мають потребу в соціальному захисті (житловий фонд соціального призначення). Але судом в даному випадку не може бути застосована норма ЖК України, яка регулює порядок користування жилими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання, оскільки відсутня правова процедура визначення статусу згаданого житла, підстава надання для заселення та порядок користування таким житлом, як вони передбачені ЗУ "Про житловий фонд соціального призначення" від 12.01.2006 року. Разом з тим, приймаючи до уваги, що спірні відносини не врегульовані Законом, суд відповідно до положень ч. 7 ст. 11 ЦПК України застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини - в даному випадку аналогію закону і погоджується з позицією представника позивача щодо можливості застосування до спірних відносин положень ст.ст. 71,72 ЖК України, які регулюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст. 72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Як вбачається із змісту акту від 27.08.2014 р., [PERSON] не проживає в кімнаті [ADDRESS] жодного разу в кімнаті його не бачили. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в суді знайшов підтвердження факт непроживання відповідача у спірному жилому приміщенні понад встановлені ст.71 ЖК України строки. Відповідно до роз'яснень, що містяться в постанові ПВСУ № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимоги позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку, приймаючи до уваги положеннями ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні" відповідно до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть, суд вважає її такою, що не потребує врегулювання в спірному порядку, оскільки процедура та підстави зняття особи з реєстрації прямо передбачені в Законі. Питання про судові витрати по справі вирішено судом відповідно до вимог 88 ЦПК України.

Outcome: approved