Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнання права власності на 2 / 5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], в порядку спадкування після [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року, та на 1 / 5 частку даного будинку, як за колишнім членом колгоспного двору. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача, який є спадкоємцем до майна останніх за їхніми заповітами, вищезазначений будинок мав статус колгоспного двору, в якому станом на 15 квітня 1991 року проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (внук), відповідачі є власниками по 1 / 5 частці даного будинку, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належні спадкодавцям частки даного будинку позивач позбавлений можливості належним чином оформити прийняту спадщину та в позасудовому порядку не може оформити право власності на належну йому частку будинку, як за колишнім членом колгоспного двору. В судовому засіданні позивач підтримав позов за вищевикладених обставин, просив не стягувати із відповідачів сплачений ним судовий збір. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позов в частині визнання права власності на 1 / 5 частку, позов в частині визнання права власності на 2 / 5 частки не визнала, пояснивши, що право на спадкування на дану частку за позивачем нею та сином сторін [PERSON] не порушувалось. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником відповідачів адвокатом Дорошенком Г.М.. Представник третьої особи Григоро-Іванівської сільської ради Ніжинського району в судове засідання не з"явився, відповідно до заяви від 21 вересня 2015 року сільський голова [PERSON] просить розглянути справу за відсутності. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, тобто право власності на збудоване до набрання чинності вищезазначеним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, і не виникає виключно у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченого даним Законом. Згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 28 серпня 1989 року, яке станом на час розгляду справи є чинним, [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON], що підтверджується також довідкою КП "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 27 березня 2015 року. Довідкою Григоро-Іванівської сільської ради від 18 серпня 2015 року підтверджується, що у даному будинку, який мав статус колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (внук). Відповідно до рішення Ніжинського міськрайоного суду Чернігівської області від 12 травня 2015 року, із врахуванням рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 15 липня 2015 року, за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на даний будинок по 1 / 5 частці за кожним. Дані обставини в судовому засіданні сторонами не заперечуються. Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного спадкодавці [PERSON] та [PERSON], позивач [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON], як члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на вищезазначений будинок, їх частки є рівними-по 1 / 5, що підтверджується також і рішенням Ніжинського міськрайоного суду Чернігівської області від 12 травня 2015 року. Спірний будинок під час технічної інвентаризації згідно довідки КП "Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 27 березня 2015 року не відображений, як самочинне будівництво, технічний паспорт на нього станом на 06 жовтня 2014 року засвідчує прийняття даного будинку до експлуатації, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно... від 17 вересня 2015 року відомості щодо реєстрації речових прав, прав власності, іпотек, заборон відчуження на даний будинок-відсутні. Позивач [PERSON], [INFO], є дитиною [PERSON] та [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження останнього, виданого 19 вересня 2013 року, зареєстроване місце проживання позивача у вищезазначеному будинку з 1984 року. [PERSON] помер [INFO] року в м.Ніжині Чернігівської області, місце реєстрації смерті-Григоро-Іванівська сільська рада Ніжинського району, позивач є його дитиною і відповідно до ст.534 ЦК Української РСР є спадкоємцем за заповітом [PERSON] від 16 серпня 2001 року, який є чинним на час розгляду справи, [PERSON], 1923 року народження, є непрацездатною дружиною спадкодавця і згідно приписів ст.535 ЦК Української РСР має право на обов'язкову частку в спадщині свого чоловіка [PERSON]-незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з спадкоємців при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). Позивач та його мати [PERSON] прийняли спадщину відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР року шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Григоро-Іванівської сільської ради від 21 квітня 2015 року. Докази про відмову позивача та [PERSON] від спадщини, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після спадкодавця [PERSON]-відсутні. [PERSON], [INFO], померла [INFO] року в с.Григоро-Іванівка Ніжинського району, позивач є дитиною останньої і відповідно до ст.1233 ЦК України спадкоємцем за її заповітом від 16 серпня 2001 року, який є чинним станом на час розгляду справи, спадщину прийняв згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Григоро-Іванівської сільської ради від 18 серпня 2015 року, та шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи Ніжинської районної державної нотаріальної контори №471. Докази про відмову позивача від спадщини [PERSON], інших спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю її спадщини,-відсутні. Постановою Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 25 травня 2015 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про праву на спадщину на вищезазначений будинок у зв"язку з віднесенням даного будинку до колгоспного двору та відсутності правовстановлюючих документів на визначені частки спадкодавців [PERSON] та [PERSON]. Як зазначено вище спадкодавці [PERSON] та [PERSON], як члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на належні частки будинку, тобто даний будинок входить до складу їх спадщини по 1 / 5 частці із врахуванням обов"язкової частки [PERSON] в порядку спадкування після [PERSON], відсутність правовстановлюючих документів на дані частки перешкоджає позивачу оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання права власності за позивачем на 2 / 5 частки вищезазначеного будинку в порядку спадкування після своїх батьків [PERSON] та [PERSON]. Позивач, як член колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратив права на належну 1 / 5 частку даного будинку, у зв"язку з чим наявні правові підстави для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в цій частині. Позивач скористався передбаченим ст.16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред"явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно. Із врахуванням віднесення будинку до суспільної групи "колгоспний двір" та сторін до членів даного колгоспного двору, правил визначення розміру часток членів двору та спадкування в порядку ЦК Української РСР, ЦК [PERSON]. та [PERSON] є належними відповідачами по справі. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved