Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

04 квітня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулося ПАТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що 18 червня 2014 року з [PERSON] було укладено договір №2027291, за яким останньому було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у розмірі 14 500, 00 гривень зі сплатою 24 відсотків річних за користування кредитом. Позивач зобовязання за договором виконав у повному обсязі, однак всупереч договірним зобовязанням, відповідач неналежно виконував умови договору не сплачуючи грошові кошти. Станом на 23 січня 2017 року [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором в розмірі 22540,91 гривень, з яких: 14364,19 гривень - заборгованість за основним боргом, 6233,65 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками, 1623,94 гривень інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості та 319,13 гривень три проценти річних від прострочених сум заборгованості. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість на користь ПАТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На позовних вимогах наполягають. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча булв належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. [PERSON] заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON]І, [INFO], 14 січня 2008 року зареєстрований у встановленому законом порядку по вул. Заводська,32, смт Межова, Межівського району, Дніпропетровської області. В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: На підтвердження домовленості між сторонами мається договір №2027291 від 18 червня 2014 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуску надання платіжних карт, який укладений між сторонами, порушення істотних умов яких, зі сторони [PERSON], у судовому засіданні достовірно встановлено. За розрахунком заборгованості за договором №2027291 від 18 червня 2014 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуску надання платіжних карт вбачається, що останній станом на 23 січня 2017 року має перед позивачем заборгованість у розмірі 22540,91 гривень, з яких: 14364,19 гривень - заборгованість за основним боргом, 6233,65 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками, 1623,94 гривень інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості та 319,13 гривень три проценти річних від прострочених сум заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, відповідно до ст.629 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved