Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі по тексту позивач, ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк") звернулось до Валківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту відповідач, [PERSON]С.), в якому просить стягнути з останнього на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за кредитним договором № 609374 від 24.04.2013 року у розмірі 6620,41 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено договір № 609374, згідно умов якого банк відкриває рахунок та надає клієнту платіжну картку типу MasterCard та ПІН-код до неї. Згідно п. 1.1.4 Додаткового договору № 1, банк відкриває клієнту кредит у сумі 6500,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24,0% річних. У порушення умов кредитного договору № 609374 від 24.04.2013 року, [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого, станом на 29.01.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 6620,41 грн., а саме: 6394,65 грн. загальна сума основної заборгованості; 34,87 грн. 3 % річних за несвоєчасне повернення відсотків; 190,89 грн. індекс інфляції за несвоєчасну сплату відсотків. У судове засідання представник позивача не з'явився. Надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 24.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено договір № 609374, згідно умов якого банк відкрив рахунок та надав клієнту платіжну картку типу MasterCard та ПІН-код до неї. Згідно п. 1.1.4 Додаткового договору № 1, банк встановив [PERSON] кредит у сумі 6500,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24,0 % річних. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем, станом на 29.01.2018 року, утворилась заборгованість за кредитом, а саме: 6394,65 грн. загальна сума основної заборгованості; 34,87 грн. 3 % річних за несвоєчасне повернення відсотків; 190,89 грн. індекс інфляції за несвоєчасне повернення відсотків. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved