Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 13354 гривень 80 копійок. Свої вимоги обґрунтували тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукта кредитних карт від 21.02.2014 року ПАТ КБ „ПриватБанк" відповідачу [PERSON] було надано кредит на суму 10775 гривень 61 копійка у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних, що нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 29.02.2016 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості разом із запропонованими ПАТ КБ „ПриватБанк" Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають між ним та позивачем кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил надання банківських послуг позивач має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків відповідача в погашення кредитної заборгованості [PERSON] і третіх осіб, за кредитами, в яких відповідач є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у відповідача зважаючи на невиконані зобов'язання перед банком. ПАТ КБ „ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконало у повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання згідно умов договору у повному обсязі не виконав, не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 13.08.2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 13354 гривень 80 копійок, з них: заборгованість за кредитом на суму 10775 гривень 61 копійка, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 937 гривень 47 копійок, штраф згідно п. 2.2 Генеральної угоди - 1641 гривень 72 копійки. Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ КБ „ПриватБанк" просило стягнути в його користь з відповідача [PERSON] 13354 гривень 80 копійок кредитної заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача Коняхіна М.К. в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився, хоча завчасно у встановленому законом порядку повідомлявся судом про час та місце слухання справи судовими повістками. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1-4, 8 ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Судові повістки з повідомленням про час та місце розгляду справи завчасно надсилались відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації, де, як вбачається з поштових повідомлень, він не проживає. Батьки відповідача від отримання судових повісток відмовились, що підтверджується відміткою на поштовому повідомленні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] був належним чином завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи. Враховуючи те, що представник позивача у поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у відсутності відповідача, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукта кредитних карт від 21.02.2014 року ПАТ КБ „ПриватБанк" відповідачу [PERSON] було надано кредит на суму 10775 гривень 61 копійка у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних, що нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 29.02.2016 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості разом із запропонованими ПАТ КБ „ПриватБанк" Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають між ним та позивачем кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил надання банківських послуг позивач має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків відповідача в погашення кредитної заборгованості [PERSON] і третіх осіб, за кредитами, в яких відповідач є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у відповідача зважаючи на невиконані зобов'язання перед банком. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у випадку порушення відповідачем строків погашення заборгованості по кредиту він має сплатити позивачу штраф на суму 1641 гривень 72 копійки. ПАТ КБ „ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконало у повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання згідно умов договору у повному обсязі не виконав, не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 13.08.2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 13354 гривень 80 копійок, з них: заборгованість за кредитом на суму 10775 гривень 61 копійка, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 937 гривень 47 копійок, штраф згідно п. 2.2 Генеральної угоди - 1641 гривень 72 копійки. Зазначене встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, розрахунку кредитної заборгованості станом на 13.08.2014 року, Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукта кредитних карт від 21.02.2014 року, Умов і правил надання банківських послуг, анкети-заяви [PERSON] від 18.08.2010 року, Правил користування платіжною карткою, довідки про умови кредитування з використанням кредитки „Універсальна" від 20.08.2010 року. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 60 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та використання кредитної картки [PERSON] не оспорюється. З моменту укладення договору жодна зі сторін до цього часу не заявила про намір його припинити. Відповідач не подавав позивачу письмової заяви про закриття картрахунку. Проаналізувавши та оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ПАТ КБ „ПриватБанк" взяті на себе зобов'язання по укладеному договору від 21.02.2014 року виконало у повному обсязі, а відповідачем [PERSON] порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах та поточні платежі відповідно до умов укладеного договору ним своєчасно не сплачувалися, слід стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 13354 гривень 80 копійок кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 243 гривень 60 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved