Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

03 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Свої вимоги обгрунтовує тим що, відповідно до рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 22 березня 2010 року з відповідача в її користь щомісячно стягуються аліменти на утримання дітей по 350 грн. на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вважає, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей, що сума стягуваних аліментів на кожну дитину в розмірі 350 грн. є недостатньою для забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для нормального, фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Посилається на те що, відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів добровільно достатньої допомоги для нормального забезпечення утримання дитини не надає, не бере участі у додаткових витратах на дитину хоча є здоровим та працездатним. Позивач вважає, що у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари і послуги, розмір стягуваних аліментів є незначним, і не задовольняє мінімальних потреб дітей, тому вважає, що суд має збільшити розмір аліментів, сума яких має становити не менше, як 727,50 грн. щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Вважає такий розмір аліментів наближеним до встановленого законодавством прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку. Покликається на те що, навантаження на того з батьків, з ким проживають діти, і хто займається їхнім вихованням є набагато більшим, тому просить суд збільшити розмір стягуваних алміентів та стягувати щомісячно по 900,00 грн. на кожну дитину починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Крім того позивач просить суд стягнути 4275,00 грн. додаткових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що їхній син [PERSON] [INFO] навчається у НВК "Нововолинської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №1 - колегіум" в 1-А класі експериментальної групи за програмою Всеукраїнського експерименту «Розумники» (Smart Kids). Умовою навчання дитини у даному класі є наявність в дитини спеціального обладнання, тому позивачем було придбано нетбук-трансформер вартістю 8550,00 грн. Позивач вважає, що з відповідача підлягає до стягнення не менше половини вартості нетбука-трансформера, в розмірі 4275,00 грн. Позивач покликається на те, що відповідач має можливість надати грошову допомогу на утримання дітей, так як він офіційно зареєстрований підприємцем та надає послуги з перевезення на таксі, хоча має нестабільний дохід, інших неповнолітніх дітей відповідач не має, стягнення по виконавчих документах, зі слів відповідача, з нього не проводиться. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у шлюбі з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей, 6-ти та 8-ми років. Заробітну плату позивач отримує в розмірі 2300,00 грн. в місяць, прожитковий мінімум зріс і коштів на утримання дітей самостійно без допомоги відповідача позивачу не вистачає. Тому просила позов задовольнити, збільшити розмір стягуваних за рішенням суду аліментів та стягнути додаткові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей по 400,00 грн. на кожну дитину, додаткові витрати не визнав в повномі обсязі. Пояснив, що його дохід становить 2000,00 грн. заробітної плати та 1000,00 грн. пенсії. Тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачем, тобто по 900,00 грн. щомісячно на кожну дитину та сплатити позивачу половину понесених додаткових витрат на дитину. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], шлюб розірвано 30 червня 2010 року (а.с.9). Із свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] вбачається, що їхнім батьком є [PERSON] (а.с.10, 11). Згідно рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 22 березня 2010 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 350,00 грн. щомісяцяна кожну дитину, починаючи з 15 січня 2010 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також аліменти на утримання [PERSON] щомісячно в розмірі 100,00 грн. починаючи з 15 січня 2010 року до досягнення найменшою дитиною трирічного віку (а.с.7-8). Із довідки НВК "Нововолинської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №1-Колегіум Нововолинської міської ради Волинської області" від 30.11.2015 року №41 вбачається, що [PERSON], учень 1-А класу навчається в експериментальній групі за програмою Всеукраїнського експерименту «Розумники» (Smart Kids), який проводиться відповідно до наказу МОН України від 08.05.2014 року №564. Умовою навчання дитини у даному класі було придбання нетбуку-трансформеру Intel classmate PC (108 ES Touch) + Window 8.1 Pro Acdmc UKR + Office 2013 ProPlus Acdmc UKR) (а.с.12). Із видаткової накладної №ВН-110915-2 від 11.09.2015 року вбачається, що шкільний нетбук-трансформер Intel classmate PC (108 ES Touch) + Window 8.1 Pro Acdmc UKR + Office 2013 Pro Plus Acdmc UKR) коштує 8550,00 грн. (а.с.13). Із довідки ЖКП №1 Нововолинської міської ради від 05.11.2015 року №б/н вбачається, що позивач [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] проживають за однією адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Як вбачається із довідки Управління освіти Нововолинської МР Нововолинська НВК про доходи № 598 від 05.11.2015 року, позивач [PERSON] працює вчителем англійської мови, отримує заробітну плату в середньому розмірі 2875 грн. (а.с.15). Із виписки медичної карти стаціонарного хворого №326 вбачається, що відповідач [PERSON] перебував в стаціонарі з 16.10.2015 року по 23.10.2015 року з діагнозом: бронхіальна астма, прикореневий пневмофіброз, міокардіофіброз, хронічний гастрит (а.с.24). Із виписки медичної карти стаціонарного хворого №3847 вбачається, що відповідач [PERSON] перебував в стаціонарі з 09.07.2015 року по 20.07.2015 року з діагнозом: бронхіальна астма, прикореневий пневмофіброз, хронічний гастрит (а.с.27). Як вбачається із довідки Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 14.01.2016 року №17/10/17-218 [PERSON] за 2015 рік отримано доходу в сумі 27540,00 грн. Вказано, що сума є довідковою, не остаточною та може змінюватись (а.с.25). Із довідки МСЕК вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з дитинства, група встановлена до 01 червня 2016 року, переогляд 16.05.2016 року. [PERSON] протипоказана важка фізична праця (а.с.28). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов′язані брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.181 СК України суд визначає розмір аліментів з врахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Судом встановлено, що хворіє, періодично звертається за медичною допомогою та перебуває на стаціонарному лікуванні для покращення стану свого здоров'я. Дана обставина підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.24, 27). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні стверджував про те, що отримує незначний дохід і немає можливості сплачувати аліменти в розмірі по 900,00 грн. на кожну дитину. Однак позивач не довів в судовому засіданні даної обставини, не надав підтверджуючих доказів. В судовому засіданні встановлено, що на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] з відповідача в користь позивача за рішенням суду стягуються аліменти в розмірі по 350 грн на кожну дитину. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є незначним та значно нижчим ніж половина від встановленого прожиткового мінімуму для дітей вищезазначеного віку. Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як вбачається зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оскільки розмір аліментів, що присуджений до стягнення з відповідача є незначним і не задовольняє мінімальних потреб неповнолітніх дітей, суд збільшує розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 350,00 грн. до 750,00 грн. щомісячно на кожну дитину з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд також виходить із розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25 грудня 2015 року N 928-VIII з 1 січня 2016 року для дитини віком до 6 років становить 1167грн., а для дитини віком від 6 до 18 років становить 1455грн. Відповідно до ст.185 СК України участь батьків у додаткових витратах на дитину здійснюється, коли той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що він не має змоги нести додаткові витрати, оскільки суду не надано доказів того, що він є непрацездатним і за станом здоров'я не може працювати. Відповідач зобов'язаний як батько, брати участь у додаткових витратах на дитину, по стану здоров?я та віку може їх нести, інших утриманців немає, тому суд визначає до стягнення з нього половину, понесених позивачем і підтверджених документально, витрат на придбання нетбука-трансформера для навчання в експериментальній групі за програмою Всеукраїнського експерименту «Розумники» і стягує з [PERSON] в користь [PERSON] 4275,00 грн. додаткових витрат понесених на неповнолітнього сина [PERSON] у зв'язку із навчанням. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають судові витрати понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 487,20 гривень, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: partial