Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулося з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.12.2012 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-06019- 181212. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 частини 3 Договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 9 200,00 грн. Згідно п. 1 частини 3 Договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Згідно п. 2.1. частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. частини 3 Договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п. 2.5. частини 3 Договору відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши Відповідачу картковий рахунок № [NUMBER]"- в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 9 200,00 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 23.06.2014 р. не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 11341,00 грн., яку позивач просить. Представник позивача заявив письмове клопотання, у якому просить провести судовий розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, належним чином своєчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності не надходило. Судовий розгляд із огляду на попередню згоду представника позивача, проведено у порядку, передбаченому ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 18.12.2012 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-06019- 181212. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 вищевказаного Договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3 частини 3 Договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 9 200,00 грн. Згідно п. 1 частини 3 Договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Згідно п. 2.1. частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. частини 3 Договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п. 2.5. частини 3 Договору відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши Відповідачу картковий рахунок № [NUMBER]"- в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 9 200,00 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 23.06.2014 р. не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 11341,00 грн., яка складається з: тіло кредиту - 6021,00 грн.; прострочене тіло кредиту - 2422,00 грн.; заборгованість за комісіями - 2898,00 грн. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засіданні фактів, суд констатує, що дані правовідносини врегульовані відповідними нормами ЦК України. Так, відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, в порушення умов кредитного договору № 002-06019- 181212 від 18.12.2012 року та в порушення ст.526 ЦК України, виконав свої зобов'язання перед позивачем по погашенню Кредиту тільки частково, позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 243,60 гривень судового збору (а.с.1), а відтак, з урахуванням вищенаведеного суд вважає, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved