Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Сніжнетепломережа" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплоенергію в сумі 20347 грн. 05 коп., втрат від інфляційних процесів в розмірі 4935 грн. 73 коп. та 3% річних в розмірі 2301грн. 44 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Сніжнетепломережа" до квартири за адресою відповідача надало комунальні послуги на зазначену суму. Відповідач своєчасно не вносив плату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого станом на 01.11.2013 р. накопичилась заборгованість в сумі 20347 грн. 05 коп. від погашення якої вона відмовляється. До судового засідання представниця позивача за довіреністю, Бурдовіцина Н.М., надала заяву про розгляд справи без її участі, про день та час слухання розгляду справи була повідомлена належним чином, позов підтримала. Відповідачка до судового засідання також надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала частково в межах строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідачка [PERSON] користується квартирою [ADDRESS], де значиться зареєстрованою. Згідно ухвали Сніжнянського міського суду від 09.08.2011 року судовий наказ про стягнення з [PERSON] суми боргу за теплову енергію було скасовано (а.с. 3). За період з серпня 2009 року по 01.11.2013 рік за спожиту теплоенергію в квартирі [ADDRESS] накопичився борг в сумі 11699,76 грн. З особового рахунку 102350 (а.с.4) вбачається, що по [ADDRESS] не проводилась оплата за спожиту тепло енергію протягом серпня 2009 року - грудня 2013 року. Оплата витрат за послуги постачання теплової енергії в цій квартирі здійснюється за рахунок відповідача. Але за вищевказаний період у зв'язку з недоплатою виникла заборгованість саме на суму 11699,76 грн. Згідно з ст. ст. 19, 25 Закону України" Про теплопостачання" від 02.06.2005 р. споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. В п.п. 1 п. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Загальна позовна давність встановлюється ст. 257 ЦК України у три роки. Розглядаючи позовні вимоги про стягнення втрат від інфляційних процесів в розмірі 4935 грн. 73 коп. та 3% річних в розмірі 2301грн. 44 коп. суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір проценту не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Вказані правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачами регулюються також ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Дане законодавство по відношенню до ст.625 ЦК України є спеціальним законодавством, що регулює правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачами і тому саме спеціальне законодавство і повинно застосовуватися при вирішенні даного спору. Дане спеціальне законодавство передбачає порядок регулювання відносин між сторонами: виконавцем (позивачем) і споживачем, замовником (відповідачами). Воно встановлює, що відносини між учасниками договірних відносин у даній сфері здійснюються виключно на договірних засадах, що повинен бути укладений договір у письмовій формі, мається затверджений Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення; передбачені права та обов'язки сторін даних правовідносин, порядок виконання обов'язків, відповідальність за їх невиконання, у тому числі за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені. Даним спеціальним законодавством не передбачено, що у разі несвоєчасної оплати послуг споживач повинен оплачувати заборгованість з врахування індексу інфляції та оплачувати 3 % річних. Між сторонами не виникли взаємні грошові зобов'язання у розумінні ст.625 ЦК України. Спеціальним законодавством не передбачена відповідальність споживача по оплаті заборгованості з теплопостачання з врахування індексу інфляції та річних у разі несвоєчасної оплати послуг. Між сторонами не укладався договір у письмовій формі, який би передбачав таку відповідальність. В зв'язку з цим суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів втрат від інфляційних процесів та 3% річних не можуть бути задоволенні і в задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 114,70 грн., позивачем не надані відомості про сплату судового збору при поданні судового наказу, тому суд вважає за необхідне стягнути судовий збір в розмірі 114,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial