Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно, до досягнення ними повноліття. Посилається на те, що відповідач не приймає ніякої участі у вихованні дітей. Вона лише недавно влаштувалася на роботу, а заробітної плати, розмір якої становить 6000 грн їй не вистачає на утримання синів. З кожним роком витрати на їхнє утримання зростають. Відповідач працює сезонним робітником та отримує досить великі доходи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що позивачка говорить неправду стверджуючи, що він не приймає участі в утриманні дітей. Він купляє їм одяг, сплачує за заняття у спортивних секціях. Він ніде не працює і не має можливості сплачувати по 2000 гривень на місяць. Згідний сплачувати мінімальну суму передбачену законом. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , який змінив прізвище із [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які перебувають на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвом про народження дітей, довідкою Тересвянської селищної ради та актом обстеження матеріально-побутових умов, з яких вбачається, що позивачка має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Власного житла не має. З боку батька дітей матеріальна допомога відсутня. Сім`я проживає на заробітній платі матері та пенсії баби. Користується земельною ділянкою площею 0.07 га та тримає домашню птицю. Дітям не вистачає цих кошті для проживання та навчання. Згідно до вимог ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама виховує неповнолітніх синів, відсутність у неї будь-якого нерухомого чи цінного рухомого майна. З приписів Закону "Про Державний бюджет України на 2021 рік" убачається, що з 1 грудня 2021 року для дітей віком від 6 до 18-ти років установлено прожитковий мінімум у розмірі 2618 гривень. Середня заробітна плата по Україні станом на жовтень 2021 року становила 14045 грн, а по Закарпатській області - 12058 гривень. Відомостей про непрацездатність чи наявність у нього на утриманні інших осіб відповідач суду не надав. Тому суд вважає що [PERSON] , як молодий, працездатний чоловік, який має можливість працювати, на обліку в центрі зайнятості не стоїть, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання своїх дітей аліменти в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину в місяць. У відповідності із ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача. За таких обставин,

Outcome: approved