Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" 25 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові представник позивача Козаченко В.В. (діє відповідно до довіреності від 23 січня 2015 року, строком дії до 23 січня 2016 року) зазначив, що 30 листопада 2007 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №630, за умовами якого позивач надав відповідачеві грошовий кредит в сумі 15 000,00 грн. зі сплатою 21% відсотків річних за користування кредитом з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 30 листопада 2010 року. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між позивачем і відповідачем [PERSON] 30 листопада 2007 року було укладено договір поруки №943, а також укладено договір поруки №944 з [PERSON]. Позивач виконав свої зобов'язання за цим кредитним договором та здійснив видачу кредиту готівкою в сумі 15 000,00 грн. Однак, встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредит відповідачами не дотримуються. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 27 червня 2012 року по справі за позовом ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Балтського відділення №2822 ВАТ "Ощадбанк" до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором на суму 9 214,08 грн. Однак, оскільки договір не було розірвано, то з моменту ухвалення рішення виникла заборгованість за кредитом, яка згідно з розрахунком станом на 11 лютого 2015 року сума заборгованості становить - 3218,66 грн., в тому числі: 1619 грн. 14 коп. прострочених процентів за користування кредитом; 211 грн. 73 коп. пені за прострочений основний борг за кредитом; 350 грн. 53 коп. пені за прострочені проценти за користування кредитом; 492 грн. 86 коп. інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості за кредитом; 48 грн. 02 коп. інфляційні втрати від простроченої заборгованості за процентами; 496 грн. 38 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту. Ці кошти, а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., представник позивача просив стягнути з відповідачів в рівних частинах, розглянувши справу без участі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання також не з'явилися, надавши заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги представника позивача та матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою їх виникнення, окрім іншого, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК). Так, відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом установлено, що 30 листопада 2007 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №630, за умовами якого позивач надав відповідачеві грошовий кредит в сумі 15 000,00 грн. зі сплатою 21% відсотків річних за користування кредитом з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 30 листопада 2010 року (п/п.1.1, 1.2 п.1 договору). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконане у встановлений строк його виконання. Згідно зі ст.1049 ЦК України (правила якої застосовуються до відносин за кредитним договором) позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом також встановлено, що з метою забезпечення зобов'язання [PERSON] які виникли з кредитного договору №630 від 30 листопада 2007 року, того ж дня, тобто, 30 листопада 2007 року між позивачем та відповідачами [PERSON] було укладено договір поруки №943, а також укладено договір поруки №944 з [PERSON], за умовами якого вони взяли на себе зобов'язання позичальника [PERSON] перед позивачем, зокрема, відповідно до п.1.1 договору поруки [PERSON] та [PERSON] у разі невиконання [PERSON] взятих перед позивачем зобов'язань несе солідарну відповідальність перед Банком. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договору. У разі, якщо такий строк не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Встановлений цієї статтею строк звернення до поручителя позивачем дотриманий. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON], який є позичальником за кредитним договором, та відповідачами [PERSON] та [PERSON] - як поручителями, зобов'язання щодо погашення кредиту згідно затвердженого графіку погашення та сплати відсотків за користування коштами належним чином не виконувались. У зв'язку з цим рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 27 червня 2012 року по справі за позовом ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Балтського відділення №2822 ВАТ "Ощадбанк" до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором на суму 9 214,08 грн. Однак, оскільки договір не було розірвано, то з моменту ухвалення рішення виникла заборгованість за кредитом, яка згідно з розрахунком станом на 11 лютого 2015 року сума заборгованості становить - 3218,66 грн., з яких: 1619 грн. 14 коп. прострочених процентів за користування кредитом; 211 грн. 73 коп. пені за прострочений основний борг за кредитом; 350 грн. 53 коп. пені за прострочені проценти за користування кредитом; 492 грн. 86 коп. інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості за кредитом; 48 грн. 02 коп. інфляційні втрати від простроченої заборгованості за процентами; 496 грн. 38 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту. Згідно з наданим позивачем розрахунком розмір заборгованості за кредитним договором станом на 11 лютого 2015 року склала 3218 грн. 66 коп., з яких 1619 грн. 14 коп. прострочених процентів за користування кредитом; 211 грн. 73 коп. пені за прострочений основний борг за кредитом; 350 грн. 53 коп. пені за прострочені проценти за користування кредитом; 492 грн. 86 коп. інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості за кредитом; 48 грн. 02 коп. інфляційні втрати від простроченої заборгованості за процентами; 496 грн. 38 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту. Зазначені кошти підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. При цьому, жодна зі сторін не заявила вимог про розірвання спірного кредитного договору. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких ст.79 ЦПК відносить судовий збір. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 243 грн.60 коп. (платіжне доручення №76441676 від 20 лютого 2015 року). Вказані судові витрати підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved