Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП "Ізюмський оптико-механічний завод", Комунального підприємства "Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна та скасування реєстрації права власності, що були укладені між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрофірмою "Новий шлях", від імені якої діяли уповноважені особи, та ДП "Ізюмський оптико-механічний завод". Позивач вказує, що 15 серпня 2002 року між державним підприємством "Ізюмський оптико-механічний завод" та сільськогосподарським товариством Агрофірмою "Новий шлях", від імені якого діяла [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу майна. Відповідно до умов вказаного договору СТОВ "А/Ф Новий шлях" придбало у власність споруду протипожежної автоматики-насосної станції, цегляну, нежитловою площею 103,5 квадратних метрів, що розташована за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Пролетарська, буд. 1. [PERSON] діяла від імені СТОВ "А/Ф Новий шлях" на підставі довіреності № 26 від 15 серпня 2002 року, що була підписана директором підприємства Криворучко Анатолієм Тихоновичем. Проте, відповідно до наказу № 14-П від 15 серпня 2002 року вищевказана довіреність була скасована, а тому на момент укладання спірного договору [PERSON] не мала повноважень укладати правочини від імені підприємства. Окрім того, 04 липня 2003 року між державним підприємством "Ізюмський оптико-механічний завод" та сільськогосподарським товариством Агрофірмою "Новий шлях", від імені якого діяв [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу майна. Відповідно до умов вказаного договору СТОВ "А/Ф Новий шлях" придбало у власність незавершену будівництвом прибудову "Прирельсовий склад" готовністю виконаних робіт 38%, що розташоване за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пл. Привокзальна, буд. 5 [PERSON] діяв від імені СТОВ "А/Ф Новий шлях" на підставі довіреності без номера від 04 липня 2003 року, що була підписана директором підприємства Криворучко Анатолієм Тихоновичем. Проте, відповідно до наказу № 31-П від 04 липня 2003 року вищевказана довіреність була скасована, а тому на момент укладання спірного договору [PERSON] не мав повноважень укладати правочини від імені підприємства. Таким чином, беручи до уваги те, що на момент укладання спірних договорів купівлі-продажу, особи які укладали вказані договори від імені сільськогосподарського товариства агрофірми "Новий шлях" не мали відповідних повноважень, вказані договори вважає недійсними. Відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 26 січня 2004 року по справі № 9868/7-24 було ліквідовано юридичну особу - Державне підприємство Ізюмський оптико-механічний завод. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Частиною 5 статті 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник ДП "Ізюмський оптико-механічний завод" не з'явився, заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзиву на позов, у встановлений судом строк, не подав. Про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Відповідач КП "Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації" подав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника і своєчасно в повному обсязі виконає будь-яке набравше чинності рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне: Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тi обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним i обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі i застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно i всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог i заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовiдносин;5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Відповідно до рішення учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Новий шлях" № 6 від 12 серпня 2008 року [PERSON] був переведений на посаду генерального директора СТОВ "А/Ф Новий шлях". Відповідно до п. 5.5 статуту "СТОВ "А/Ф Новий шлях" генеральний директор самостійно вирішує усі питання діяльності Товариства за винятком питань, вирішення яких віднесено до компетенції загальних зборів. Згідно з п.5.6 Статуту генеральний директор діє від імені Товариства в межах встановлених діючим законодавством України. Таким чином, [PERSON], являючись генеральним директором сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Новий шлях", має право діяти в інтересах товариства та від імені товариства, а тому він є належним позивачем в даній справі. 15 серпня 2002 року між державним підприємством "Ізюмський оптико-механічний завод" та сільськогосподарським товариством Агрофірмою "Новий шлях", від імені якого діяла [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу майна. Відповідно до умов вказаного договору СТОВ "А/Ф Новий шлях" придбало у власність споруду протипожежної автоматики-насосної станції, цегляну, нежитловою площею 103,5 квадратних метрів, що розташована за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Пролетарська, буд. 1. [PERSON] діяла від імені СТОВ "А/Ф Новий шлях" на підставі довіреності № 26 від 15 серпня 2002 року, що була підписана директором підприємства Криворучко Анатолієм Тихоновичем. Проте, відповідно до наказу № 14-П від 15 серпня 2002 року вищевказана довіреність була скасована, а тому на момент укладання спірного договору [PERSON] не мала повноважень укладати правочини від імені підприємства. Окрім того, 04 липня 2003 року між державним підприємством "Ізюмський оптико-механічний завод" та сільськогосподарським товариством Агрофірмою "Новий шлях", від імені якого діяв [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу майна. Відповідно до умов вказаного договору СТОВ "А/Ф Новий шлях" придбало у власність незавершену будівництвом прибудову "Прирельсовий склад" готовністю виконаних робіт 38%, що розташоване за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пл. Привокзальна, буд. 5 [PERSON] діяв від імені СТОВ "А/Ф Новий шлях" на підставі довіреності без номера від 04 липня 2003 року, що була підписана директором підприємства Криворучко Анатолієм Тихоновичем. Проте, відповідно до наказу № 31-П від 04 липня 2003 року вищевказана довіреність була скасована, а тому на момент укладання спірного договору [PERSON] не мав повноважень укладати правочини від імені підприємства. Таким чином на момент укладання спірних договорів купівлі-продажу, особи які укладали вказані договори від імені сільськогосподарського товариства агрофірми "Новий шлях" не мали відповідних повноважень. Згідно з ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 244 ЦК України на підставі довіреності здійснюється представництво. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Згідно з пунктом 2 частини 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу Згідно з приписами ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Таким чином, беручи до уваги, те, що на момент укладання правочинів, довіреності видані на представників СТОВ "А/Ф Новий шлях" були скасовані підприємством, дані особи діяли за межами своєї дієздатності. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд i вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. З огляду на вищенаведене, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги є належними, обґрунтованими, такими, що відповідають нормам діючого законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved