Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, сплачені ним за телевізор «LG» моделі 49NANO866NA в розмірі 25663 грн., а також витрати понесені ним на отримання правової допомоги. В обгрунтування вимог зазначив, що 27.12.2020 року в приміщенні магазину «COMFY», який належить ТОВ «Комфі Трейд» та знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Нижньодніпровська,17Б, ним було придбано телевізор «LG» моделі 49NANO866NA. Товар був повністю оплачений ним та доставлений 28.12.2020 року представником відповідача за його адресою. Телевізор працював справно, але 23.01.2021 року позивачем був виявлений недолік товару, в зв`язку з чим 25.01.2021 року позивач звернувся до магазину з вимогою обміняти телевізор на аналогічну модель, або повернути гроші за товар з дефектом. Адміністратор вищезазначеного магазину порадив йому звернутись на гарячу лінію відповідача. Того ж дня, в телефонному режимі він звернувся на гарячу лінію відповідача, з вищенаведеною проблемою, оператор гарячої лінії повідомив його, що з ним зв`яжуться впродовж двох днів для погодження часу приїзду майстра, але так ніхто і не зв`язався. 01.02.2021 року він знову зателефонував на гарячу лінію відповідача, для прискорення приїзду майстра, але оператор сказав, що його дзвінок вже зареєстрований і йому необхідно чекати. На день його звернення до суду з позовною заявою, до нього ніхто так і не приїхав. Тому позивач вважає, що відповідач не виконує свої обов`язки в повному обсязі. 09.02.2021 року позивачем була направлена претензія з вимогою про повернення йому грошей за неякісний товар до представників ТОВ «Комфі Трейд. Позивач вважає, що своїми діями відповідач грубо порушив його права споживача, а тому він має право на розірвання договору та повернення сплачених ним коштів внаслідок виявлених істотних недоліків придбаного товару. Через відсутність у позивача спеціальних знань в області права, він був змушений звернутися за професійною юридичною допомогою в юридичну компанію, в касу якої ним було сплачено суму у розмірі 9380,00 грн., які є його збитками, понесеними з вини відповідача. Тому просить стягнути зазначену суму з відповідача на його користь. Ухвалою суду від 25.02.2021 року постановлено відкрити провадження у даній цивільній справі, та з урахуванням складності спору, що виник між сторонами, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 09.00 годину 22 березня 2021 року. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , справу розглядати без участі його представника. Свою правову позицію відповідач аргументував тим, що 27.12.2020 року у магазині відповідача позивачем був придбаний товар - телевізор «LG» моделі 49NANO866NA; 28.12.2020 року товар був доставлений позивачу відповідно до заявки на доставку 2227120111072, був повністю оглянутий позивачем та отриманий без жодних зауважень до вигляду товару чи комплектації, що підтверджується підписом позивача у товарно- транспортній накладній №ТШ-02689739 від 27.12.2020 року; 25.01.2021 року позивач звернувся до магазину та на гарячу лінію ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» з вимогою розірвати договір купівлі-продажу, повернути кошти сплачені за товар у зв`язку із виявленням недоліків; представниками відповідача було роз`яснено позивачу про відсутність правових підстав щодо задоволення його вимог та запропоновано залишити заявку на виклик спеціаліста сервісного центру для проведення діагностики товару, а у разі виявлення недоліків їх усунення. Зазначена пропозиція позивача не влаштувала, проте 25.01.2021 жодних письмових звернень від позивача про повернення грошових коштів за товар або вимог про усунення недоліків в товарі, проведення гарантійного ремонту, не надходило. 15.02.2021 року на адресу відповідача надійшла письмова претензія позивача від 09.02.2021 року, відповідно до якої, на його думку в товарі існує істотний недолік. У претензії позивач висунув вимоги дачу щодо повернення грошових коштів сплачених за товар в розмірі 25663,00 грн та виплати в розмірі 9380,00 грн у вигляді витрат по оплаті юридичних послуг. У претензії позивач звинуватив відповідача у тому, що начебто він не провів гарантійний ремонт товару. Однак це не відповідає дійсності, адже єдиною усною вимогою позивача було розірвання договору-купівлі продажу, повернення коштів сплачених за товар.Таким чином, одразу після отримання претензії від позивача та після ознайомлення з нею, працівниками ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» було оформлено заявку до сервісного центру 210215080758 від 15.02.2021 року на гарячій лінії виробника на виклик спеціаліста для проведення йного обслуговування товару позивача. Відповідно до отриманої від сервісного центру інформації, в той же день 15.02.2021 року в телефонній розмові, сервісний інженер намагався зв`язатись з позивачем для того щоб узгодити дату огляду телевізору, проте у відповідь позивач повідомив, що не зацікавлений у проведенні огляду. Таким чином, у зв`язку з відмовою позивача заявка на ремонт була закрита. 24.02.2021 року представники відповідача вдруге залишили заявку №RNS210224083701 від 24.02.2021 року на гарячій лінії виробника з метою проведення майстром сервісного центру діагностики та усунення можливих недоліків у товарі позивача. В той же день інженером сервісного центру у телефонній розмові з позивачем була отримана інформація про характер виявленого ним недоліку, з`ясовано, що необхідно здійснити заміну матриці телевізора (зі слів Позивача). Після чого було узгоджено візит майстра за адресою позивача на наступний день - 25.02.2021 року, оскільки Позивач заявив, що 24.02.2021 року він перебуватиме у відрядженні. Протягом наступних трьох днів (25-27 ) позивач так і не вказав можливу дату та час візиту інженера сервісного центру, після чого припинив взагалі відповідати на телефонні дзвінки представників сервісного центру. 01.03.2021 року на номер Позивача було здійснено декілька викликів з боку представника сервісного центру, жодного разу відповіді від Позивача не було отримано. 03.03.2021 року ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» було направлено запит (Вих.№307/06-00/21 від 03.03.2021р.) до Ексклюзивного сервісного центру LG (Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІС ІНТЕРНЕШНЛ») про надання пояснень з приводу заявок залишених представником. Позивачем протягом усього часу з моменту придбання та отримання товару, не було надано згоди на пропозицію сервісного центру щодо проведення гарантійного обслуговування товару та не узгоджено дати/часу виклику спеціаліста сервісного центру за результатом трьох заявок на гарантійне обслуговування. Таким чином, внаслідок невідповідних дій позивача, у відповідача відсутня інформація та докази щодо наявності в товарі істотних недоліків, а отже і відсутня правова підстава для задоволення вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу, що було роз`яснено позивачу. Зазначене свідчить про необгрунтованість позовних вимог позивача в цій частині. Також, на думку відповідача не заслуговують на увагу звинувачення позивача у порушенні його права з боку відповідача на якісну продукцію, а тому він розцінює дії ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» як нечесну підприємницьку практику, оскільки зазначена позиція позивача необгрунтована. Представник третьої особи до суду не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього на адресу суду надійшло письмове пояснення, відповідно до якого просить розглянути справу без його участі. Водночас, під час розгляду справи просить врахувати обставини, викладені ним в поясненні, а саме те, що зверненню до суду із позовом передувало подання [PERSON] скарги до Головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області, яка була зареєстрована 11.02.2021 за вх. № П-296; у своїй скарзі, посилаючись на обставини, які вказано й у позовній заяві, [PERSON] просив перевірити діяльність ТОВ «Комфі Трейд» та сприяти йому у поверненні коштів за телевізор; на підставі скарги [PERSON] було здійснено позаплановий захід (перевірку), про що складено відповідний акт від 10.03.2021 № 002789, згідно з яким порушень вимог законодавства не було встановлено. Про результати розгляду скарги [PERSON] було надано відповідь від 11.03.2021 вих. № 07.3/3975, в якій, зокрема, зазначалось, що через його відмову надати спірний товар продавцеві, останній був позбавлений можливості діагностувати заявлений недолік, підтвердити його у сервісному центрі для подальшого вирішення питання щодо заявленої покупцем (споживачем) вимоги про повернення коштів. Таким чином, Головне управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області належним чином й у повному обсязі реалізувало надані законом повноваження у сфері захисту прав споживачів стосовно звернення [PERSON] та надало останньому мотивовану відповідь на його звернення. 22.03.2021 року розгляд справи було відкладено в зв`язку із задоволенням клопотання позивача про надання йому часу для надання відповіді на відзив, однак заяв по суті справи позивачем надано не було. Ухвалою суду від 27.04.2021 року було задоволено клопотання представника відповідача про призначення судово-товарознавчої експертизи, в зв`язку з чим вирішено здійснити перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, по справі призначено судово-товарознавчу експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи, зупинено. 18.08.2021 року судом отримано висновок експерта та ухвалою суду від 19.08.2021 року провадження у справі поновлено, призначено підготовчий розгляд на 09.00 годину 06.09.2021 року. 06.09.2021 року справу призначено до судового розгляду на 11.00 год. 30.09.2021 року В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, просив його задовольнити, з підстав наведених в позовній заяві. Чому експертизою не виявлено недоліків в роботі телевізора, не розуміє. Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило. В зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їхню відсутність. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході судового розгляду встановлено та не заперечується сторонами у справі, що 27.12.2020 року у магазині відповідача позивачем був придбаний товар - телевізор «LG» моделі 49NANO866NA; 28.12.2020 року товар був доставлений позивачу відповідно до заявки на доставку 2227120111072, був повністю оглянутий позивачем та отриманий без жодних зауважень до вигляду товару чи комплектації. За змістом ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ч. 5 ст. 656 ЦК України визначено, що особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Ч. 3 ст. 698 ЦК України передбачено, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Отже, Закон України "Про захист прав споживачів" регулює спірні правовідносини. Відповідно до п.12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік -це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад 14 календарних днів; в)він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Таким чином, зі змісту п.12 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» випливає, що для визнання недоліків істотними повинні бути три обов`язкові ознаки (пп. 1-3) і хоча б одна з факультативних ознак(пп. а - в). При цьому, для віднесення виявленого недоліку до числа істотних, недолік обов`язково повинен: (1) роботи неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, (2) бути таким, що виник з вини виробника товару, (3) після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин та має бути наділеним хоча б однією з ознак, передбачених підпунктами «а»-«в» п. 12 ч.І ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» у сукупності. Жодна із вказаних ознак сама по собі не може свідчити про наявність істотного недоліку у товарі. Таку ж правову позицію про правила застосування ч. 1 ст. 8 і п.12 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» викладено в рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.09.2011 у справі № 6-5651св10, а також в постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.06.2015 р по справі №6-6255св15. Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, споживач у порядку та строки, встановлені законодавством, і на підставі обов`язкових для сторін правил має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору купівлі-продажу і повернення сплачених за товар грошових коштів або заміни товару на інший/аналогічний товар наявний в магазині. Підставою для задоволення вимоги споживача про розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар, є істотний недолік цього товару, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак, а саме: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів"). Відтак, для реалізації позивачем своїх прав, передбачених вищезазначеними нормами закону, недолік товару повинен бути істотним. Звернувшись до суду з позовом, позивач обрав спосіб захисту прав шляхом розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених коштів за товар, вказуючи на істотний недолік телевізору, який був куплений ним у відповідача. При цьому, на підтвердження істотного недоліку телевізору, позивачем надано на трьох аркушах кольорові фотокартки (т.1 а.с.36-38), які, як він пояснив під час розгляду справи, - це фотокартки екрану телевізора. Водночас, суду не надано належних та допустимих доказів цього. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторони (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, згідно з приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові від 01 липня 2020 року у справі № 751/7892/17 Верховний Суд вказав на те, що тягар доказування відсутності істотного недоліку товару покладений саме на виробника (продавця, виконавця). За клопотанням представника відповідача по справі було призначено судову товарознавчу експертизу і, згідно висновку експерта №СЕ-1225-6-1239.21 від 28.07.2021 року (т.1 а.с.225-231), -- телевізор «LG» моделі 49NANO866NA працює і недоліків в його роботі не виявлено. Доказів протилежного, - позивачем суду не надано. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог повністю. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, - у разі відмови у задоволені позову судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Outcome: dismissed