Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] звернулася в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовом до Кредитної спілки «Зіньківська», місце знаходження: Полтавська область, місто Зіньків, вулиця Козацька,1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У позовній заяві позивач вказує, що рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2018р. за № 530/1060/18 було задоволено позов [PERSON] (Позивач) до Кредитної спілки «Зіньківська». Згідно з вказаним рішенням було визнано розірваним з 31 липня 2018 року трудовий договір укладений між Позивачем та Кредитною спілкою "Зіньківська" на підставі ст. 38 КЗпП та зобов`язано Кредитну спілку "Зіньківська" видати Позивачеві належно оформлений оригінал трудової книжки, стягнено з Кредитної спілки "Зіньківська" (Відповідач) на користь Позивача заборгованість по заробітній платі, в період з 11 грудня 2017 року по 31 липня 2018 року. Дане рішення набрало законної сили 19 жовтня 2018 р.. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 18.04.2019р. № 530/2005/18 та від 19.08.2019р. № 53/528/19 з Відповідача було стягнено заборгованість по заробітній платі за період з 01.08.2018р. по 31.12.2018р. та за період з 01.01.2019р. по 31.03.2019 р.. Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 18.10.2019 року № 530/1218/19 та прийнятого додаткового рішення від 08.11.2019 року справа № 530/1218/19-во/530/1218/19 з відповідача стягнуто заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2019 по 31.08.2019 року. До цього часу, на момент подання даної позовної заяви, відповідач відмовляється видати їй належним чином оформлену трудову книжку. Беручи до уваги, що відповідач у порушення ст. 47 КЗпП України, п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників - не видав їй належно оформлену трудову книжку у день звільнення, тому, відповідно до ст. 235 КЗпП України, п. 4.1 Інструкції, відповідач зобов`язаний виплатити їй середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. 07.07.2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, КС "Зіньківська", в установлений ч.7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву (а.с. 27,29), а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цивільного процесуального кодексу України. Як передбачено нормою ст. 3 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2018р. за № 530/1060/18 було задоволено уточнену позовну заяву [PERSON] (Позивач) до Кредитної спілки «Зіньківська» про розірвання трудового договору та стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено. Стягнуто з Кредитної спілки "Зіньківська" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі, в період з 11 грудня 2017 року по 31 липня 2018 року, в сумі 25 423 грн. 00 коп., із обов`язковим відрахуванням при виплаті всіх обов`язкових податків та платежів. Стягнуто з Кредитної спілки "Зіньківська" на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату за жовтень 2016 року в розмірі 2 516 грн 27 коп. Визнано розірваним 31 липня 2018 року трудовий договір, укладений між [PERSON] та Кредитною спілкою "Зіньківська" на підставі ст. 38 КЗпП. Зобов`язано Кредитну спілку "Зіньківська" видати [PERSON] належно оформлений оригінал трудової книжки. Згідно з рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до Кредитної спілки «Зіньківська» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також задоволено. Стягнуто з Кредитної спілки «Зіньківська» на користь [PERSON] середній заробіток за період, з 01.08.2018 по 31.12.2018, включно, у розмірі 18500 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) гривень, з обов`язковим відрахуванням при виплаті усіх обов`язкових податків і зборів та стягнуто з Кредитної спілки «Зіньківська» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень. Зобов`язано Кредитну спілку «Зіньківська» перерахувати кошти в сумі 53117,52 грн, стягнуті з відповідача рішенням Полтавського апеляційного суду по № 530/1692/16-ц від 05.12.2017, з відрахуванням обов`язкових податків і зборів. Згідно з рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 19 серпня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до Кредитної спілки «Зіньківська» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також задоволено частково. Стягнуто з Кредитної спілки «Зіньківська» на користь [PERSON] середній заробіток за період, з 01.01.2019 по 31.03.2019, включно, у розмірі 11697,36 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто сім) грн.. 36 коп., з обов`язковим відрахуванням при виплаті усіх обов`язкових податків і зборів. Стягнуто з Кредитної спілки «Зіньківська» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. Згідно з рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 18.10.2019 року № 530/1218/19 позовні вимоги [PERSON] адреса проживання: [ADDRESS] до Кредитної спілки «Зіньківська», місце знаходження: Полтавська область, місто Зіньків, вулиця Козацька,1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з Кредитної спілки «Зіньківська» на користь [PERSON] середній заробіток за період, з 01.04.2019 по 31.08.2019, включно, у розмірі 19943,94 (дев"ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок три) грн. 94 коп., з обов`язковим відрахуванням при виплаті усіх обов`язкових податків і зборів. Стягнуто з Кредитної спілки «Зіньківська» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. В іншій частині позовні вимоги [PERSON] залишено без задоволення. Додатковим рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 08.11.2019 року № 530/1218/19 ухвалено додаткове рішення. Вказано у судовому рішення №530/1218/19 від 18.10.2019 року за позовом [PERSON] адреса проживання: [ADDRESS] до Кредитної спілки «Зіньківська», місце знаходження: Полтавська область, місто Зіньків, вулиця Козацька,1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - стягнуто з Кредитної спілки «Зіньківська» (код ЄДРПОУ 25911760) на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.04.19р. по 31.08.19 р. в сумі 20 865 грн. (двадцять тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп.. Згідно із заочним рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області №530/27/20 від 18 травня 2020 року позовні вимоги [PERSON] адреса проживання: [ADDRESS] до Кредитної спілки «Зіньківська», місце знаходження: Полтавська область, місто Зіньків, вулиця Козацька,1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з Кредитної спілки «Зіньківська» на користь [PERSON] середній заробіток за період, з 01.09.2019 по 31.12.2019 включно, у розмірі 16692 (шістнадцять тисяч шістсот дев"яносто дві) грн. 00 коп., з обов`язковим відрахуванням при виплаті усіх обов`язкових податків і зборів. Стягнуто з Кредитної спілки «Зіньківська» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. В іншій частині позовні вимоги [PERSON] залишено без задоволення. Стягнуто з Кредитної спілки «Зіньківська» на користь держави судові витрати в сумі 1536 (одну тисячу пятсот тридцять шість) грн. 80 коп., пов`язані зі сплатою судового збору. Відповідно ст. 47 КЗпП України - власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відомості про виконання рішення Диканського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2018 року, в частині видачі належно оформленого оригіналу трудової книжки позивачу, на даний час, відсутні. Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України - у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Оскільки на день звільнення та на момент розгляду справи, відповідач не видав позивачу трудову книжку, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, підлягають до задоволення. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 572/2429/15-ц від 22.05.2019р., суд не відступив від застосовуваної правової позиції щодо строків і розміру виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу та застосував ч.2 ст. 235 КЗпП, відповідно до якої законом не передбачаються будь-які підстави для зменшення розміру середнього заробітку, що підлягає виплати за час виушеного прогулу. При цьому, Верховний Суд також наголосив, що якщо за період від часу звільнення працівника до часу поновлення його на роботі підприємство здійснювало підвищення розміру тарифних ставок і посадових окладів, то під час обчислення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу заробітна плата працівника також підлягає коригуванню на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів. Згідно з штатним розписом кредитної спілки "Зіньківська", з 15.07.2016 року, посадовий оклад головного бухгалтера складає 3700 грн.. Однак, відповідно до ст.8 ЗУ "Про державний бюджет України на 2019 рік", з 01 січня 2019 року встановлено мінімальний розмір заробітної плати в розмірі не нижче 4173 грн.. Суд, виходячи з вище викладеного та розрахунку вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.01.2020 по 30.06.2020 підлягають до задоволення, а саме підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток у розмірі 28338,00 грн.. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» - задовольняючи позовні вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Верховний Суд у постанові від 18.07.2018 року у справі № 359/10023/16-ц також дійшов висновку, що суд має визначати суму середнього заробітку працівника за час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення. Системний аналіз законодавства дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюються без віднімання сум податків і зборів. Останні підлягають нарахуванню роботодавцем під час виконання відповідного судового рішення, унаслідок чого виплачена працівнику сума зменшується на суму податків і зборів. Таке відрахування податків й обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становища працівника, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, з якої також відраховувалися б податки та збори. Отже, згідно вказаного правового висновку, і зарплата, і середній заробіток, які стягуються судом на користь працівника з роботодавця мають зазначатись судом без виключення з них податків і зборів, які сплачуються роботодавцем під час виконання рішення суду. За таких обставин, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 28338,00 грн, що підлягає стягненню з відповідача, є сумою, з якої під час виконання відповідного судового рішення підлягають нарахування роботодавцем з утриманням податків та зборів. Позивач по справі звільнений від сплати судового збору згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір підлягає стягненню з відповідвача на користь держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» -позивач звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 840,80 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved