Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 02.11.2012 року помер її батько [PERSON], який на випадок своєї смерті склав на імя [PERSON] (внучки), [PERSON] (внука) та [PERSON] (сина) особисте розпорядження (заповіт). Спадкоємці за заповітом від прийняття спадщини відмовились, у звязку з чим відкрилася спадщина за законом, яку прийняла позивач. Інші спадкоємці за законом від прийняття спадщини відмовились. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Костянтинівка, вул. Миру, 38 (далі житловий будинок, домоволодіння). Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішення відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким вона просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Голова Костянтинівської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради в якій також вказав, що позов визнає. Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 02.11.2012 року помер [PERSON] (а.с. 6), який на випадок своєї смерті склав на імя [PERSON] (внучки), [PERSON] (внука) та [PERSON] (сина) особисте розпорядження (заповіт). З матеріалів Спадкової справи № 44/2013 слідує, що після смерті [PERSON] спадкоємці за заповітом від прийняття спадщини відмовились, у звязку з чим відкрилась спадщина за законом. Позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом (а.с. 9, 10), спадщину прийняла в порядку, визначеному частиною 1 статті 1269 ЦК України. Інші спадкоємці за законом від прийняття спадщини відмовились. Отже, позивач є єдиним спадкоємцем на спадкове майно, яке залишись після смерті [PERSON] До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Костянтинівка, вул. Миру, 38. Для оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішення відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як вбачається з технічного паспорту (а.с. 24-28), будівництвом домоволодіння було завершено в 1970 році. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі Інструкція), затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Вказане домоволодіння, згідно записів в погосподраських книгах Костинтинівської сільської ради (а.с. 23) рахується за [PERSON], який помер 02.11.2012 року. Таким чином, [PERSON] набув статусу власника житлового будинку у відповідності до законодавства, яке діяло на час набуття ним права власності. Враховуючи зазначене суд вважає, що позивач довела належними доказами факт належності спадкового майна спадкодавцю, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи те, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved