Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Димитровської міської ради про визнання дійсним договору обміну квартири та визнання права власності. В обґрунтування вимог вказала, що [INFO] померла її мати, [PERSON]. Відповідно до договору обміну квартири від 07.11.2000 року, укладеного між її матір'ю та нею, зареєстрованого на регіональній товарній біржі «Юго-Восток», її мати, [PERSON], є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Квартира складається з: кімнати площею 14,8 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м, вбудованої шафи 0,7 кв.м, загальною площею 29,1 кв.м, балконом площею 2,8 кв.м, загальна площа квартири 29,1 кв.м, загальна площа квартири з балконом - 29,9 кв.м. Відповідно до вимог ЗУ «Про товарну біржу», договір зареєстрований на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» № 670 від 07.11.2000 року. Положенням п.12 даного договору передбачено, що подальшого його нотаріального посвідчення не потрібно. Умови укладеного договору обміну квартири були повністю виконані, та 17.11.2000 року цей договір було зареєстровано у Міському бюро технічної інвентаризації. Її мати була зареєстрована та постійно проживала у вказаній квартири безпосередньо до моменту її смерті. Згідно 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги за законом, і тому після відкриття спадщини вона звернулась до Димитровського міського нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовився відкривати спадкову справу, роз'яснивши, що документи на квартири матері не відповідають чинному законодавству, оскільки у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року), договір обміну квартири підлягає нотаріальному посвідченню. В теперішній час вона не має можливості розпорядитися на свій розсуд вказаною квартирою, оскільки угода нотаріально не посвідчена, тому просить суд визнати угоду дійсною та визнати за нею право власності на вказану квартиру. Позивачка до судового засідання не з'явилася, про час і день розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач та третя особа до судового засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.2000 на регіональній товарній біржі "Юго-Восток" в м. Димитров між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір обміну квартири, згідно якого [PERSON] та [PERSON] здійснили обмін приналежних їм на праві власності квартир. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], приналежна [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 08 травня 1997 року [PERSON], державним нотаріусом Димитровської держнотконтори Донецької області, зареєстрованого у реєстрі за № 1059, зареєстрованого у БТІ м. Димитров у реєстровій книзі № 8 за реєстровим № 23 від 12.09.1997 року, яка складається з однієї жилої кімнати, загальною площею 29,9 кв.м, в тому рахунку жилою 14,8 кв.м, яка складає одну ідеальну частину багатоквартирного жилого будинку, переходить у власність [PERSON], до користування якої переходить: 29-1 - коридор, 29-2 - шафа, 29-3 - ванна, 29-4 - кухня, 29-5 - жила кімната (арк.спр. 14). Згідно довідки ПП «ПЖФ Гарант-Сервіс» [PERSON] була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] з 29.11.2000 року по день смерті [INFO] (арк.спр.17). З договору обміну квартири та досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що до його підписання сторони ознайомилися з ним і дійшли згоди з усіх суттєвих питань купівлі-продажу квартири, про що свідчать їхні підписи в договорі (арк.спр. 14). Це дає суду також підстави вважати, що [PERSON] належним чином виконала свої зобов'язання щодо обміну квартири за договором і отримала у власність за договором: квартиру, що складається з однієї жилої кімнати, загальною площею 29,9 кв.м, в тому числі жилою 14,8 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 12 Закону України "Про власність" громадяни набувають право власності на майно шляхом укладання угод, не заборонених законом. Статтею 9 ЖК України, діючою і на теперішній час, передбачено, що громадяни мають право на придбання нерухомості на біржових торгах. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» договори, зареєстровані на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягають. Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на момент дії Цивільного Кодексу 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами. Згідно ч.2 ст.47 Цивільного Кодексу Української РСР в разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою виконавшої угоду сторони визнати її дійсною. В цьому разі нотаріальне посвідчення угоди не потрібне. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало його внутрішній волі. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені, права жодної із сторін не порушені. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, [INFO] після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що угода купівлі-продажу квартири, укладена між сторонами і зареєстрована на регіональній товарній біржі "Юго-Восток" в м. Димитров, відповідає вимогам ст.ст.153, 224 ЦК Української РСР, діявшого на момент виникнення спірних правовідносин, і може бути визнана дійсною. З тих же підстав суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS]. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved