Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Заявник звернулась до суду з цією заявою посилаючись на те, що [INFO] на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим в Сакському районі с.Попівка померла її мати [PERSON], [INFO], про що 26.09.2017 року Сакським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано довіку про смерть №1083 та свідоцтва про смерть, серії [NUMBER]. Для проведення реєстрації смерті матері, заявник звернулась до Долинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, листом від 02.02.2018 року їй було відмовлено, оскільки документи, що видані на тимчасово окупованій території не відповідають формі первинної документації, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8 серпня 2006 року № 545. Встановлення судом смерті матері заявниці на тимчасово окупованій території України, необхідно для прийняття спадщини, що складається з земельної ділянки, яка розташована на території Братолюбівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Вищевказана довідка про смерть та свідоцтво про смерть не засвідчує факту смерті [PERSON], в зв'язку з цим, заявник змушена звернутися до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явились, до суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень не мають проти заявлених вимог заявника. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилась заявниця [PERSON]. Її батьками в свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 29.01.1971 року зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 4-5). Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища підтверджено, що дошлюбним прізвищем матері заявниці є [PERSON], а після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.6). [INFO] у с.Попівка, Сакський район, Республіка Крим на тимчасово окупованій території померла [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно довідки про смерть серія № 1083 від 26.09.2017р. виданої установами, що створені не в порядку встановленому законодавчими актами України, що знаходяться на тимчасової окупованій території слідує, що смерть [PERSON] настала [INFO] в селі Попівка, Сакський район, Республіка Крим. Причина смерті на рос. мові «стенозирующий коронарный атеросклероз» (а.с.8). З 27 квітня 2014 року до теперішнього часу Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією відповідно до п. 1 ч. 1 ст. З Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі Закон), а відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Положеннями ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року N 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 N 3307/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за N 719/4940, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (далі - Правила). Згідно п. 3 розділу І вищезазначених Правил, відділи державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За змістом наказу Міністерства охорони здоров'я України від 8 серпня 2006 року N 545, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13024 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», документами, що посвідчують факт смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма N 106-2/о). Відповідно до положень Інструкції щодо заповнення та видачі'лікарського свідоцтва про смерть (форма N 1 Об/о), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8 серпня 2006 року N 545, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13024, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о). З огляду на вищезазначені вимоги нормативно-правових актів, що встановлюють вимоги до документів, які посвідчують смерть фізичної особи, а також дають підстави для державної реєстрації смерті та видачі органами державної реєстрації актів цивільного стану відповідного свідоцтва про смерть, слід дійти висновку, що свідоцтво про смерть може бути видане лише на підставі визначених документів, що посвідчують факт смерті особи, форма та порядок яких визначені нормативними правилами. Оскільки у цій справі громадянка України [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, а саме у с. Попівка, Сакського району Автономної Республіки Крим, що можливо стверджувати із фактичних даних, що містяться в матеріалах справи, відповідно після її смерті заінтересовані особи не можуть надати встановлений вищезазначеними актами документ, що посвідчує її смерть. Наданий заявницею документ про смерть [PERSON] виданий установою на тимчасово окупованій території створеною у порядку, не передбаченому законами України, що відповідно позбавляє орган реєстрації актів цивільного стану зареєструвати смерть особи. Згідно вищезазначеного, слід дійти висновку про обґрунтованість вимог заявниці [PERSON] та про задоволення цієї заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті особи на тимчасово окупованій території України її матері [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved