Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Красноармійської міської ради Донецької області. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 3 грудня 2011 року по 26 січня 2015 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року малолітній син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, відповідач не бере участі у вихованні сина. Після розірвання шлюбу відповідач взагалі не цікавиться життям та вихованням сина, не надавав матеріальної допомоги на його утримання, не дивлячись на існування рішення про стягнення з нього аліментів. За весь цей час відповідач жодного разу не підійшов до них з метою надання матеріальної допомоги на придбання продуктів харчування для дитини одягу, ліків, зовсім втратив інтерес до сина, його не цікавить його життя, як дитина розвивається, з ким спілкується, стан його здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства". Останній раз вони з дитиною бачили відповідача у вересні 2014 року. Ніякого зв'язку відповідач із нею та сином не підтримує та участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги не надає. Вона зі свого боку приділяє достатньо виховання сина: вони проживають в упорядкованій квартирі, у сина є окрема кімната, яка обладнана всім необхідним для виховання, заняття та проведення вільного часу, син виховується в любові та повазі до нього як особистості. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином - шляхом публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, в судове засідання не з'явися, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. На підставі ст.224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Гергуленко Н.О. суду пояснила, що відповідно до п.15 постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Крім того, відповідно до п.16 вищевказаної постанови особа вважається такою, що ухиляється від виконання батьківських обов'язків лише за умови винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов'язками, що не підтверджується жодним доказом даної справи. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 18 січня 2016 року, було розглянуте питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. За результатами розгляду вищезазначеного питання комісією з питань захисту прав дитини зроблено висновок, що у даному випадку пріоритетним для дитини є збереження біологічної сім?ї. Комісія з питень захисту прав дитини рекомендувала не підтримувати у судовому засіданні позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітнього сина [PERSON], [INFO], є недоцільним. Просила відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази та заслухавши висновок прокурора, яка вважала за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 3 грудня 2011 року по 24 лютого 2015 року, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області 3 грудня 2011 року, актовий запис № 1588, та рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2015 року, яке набрало законної сили 24 лютого 2015 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, виданого 5 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 107. Актом Приватного підприємця "Красноармійськ-Реал-Сервіс" від 3 листопада 2015 року підтверджено, що позивачка проживає разом із дитиною без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Актом обстеження умов проживання дитини від 11 грудня 2015 року встановлено, що дитина проживає разом із матір'ю [PERSON], бабою [PERSON], дідом [PERSON] за адресою: [ADDRESS], квартира відповідає санітарно-гігієнічним вимогам, у доброму стані, з ремонтом, обладнана необхідними меблями, побутовою технікою. Дитині разом із матір'ю виділена окрема кімната - спальня, в якій є спальне місце та місце для ігор дитини. Дитина забезпечена продуктами харчування, одягом, взуттям, іграшками згідно віку. Для проживання, виховання та розвитку дитини створені задовільні умови. Згідно довідки КДНЗ № 6 "Сонечко" міста Красноармійська Донецької області від 09.11.2015р. № 23 дитина [PERSON], [INFO], відвідує комунальний дошкільний навчальний заклад № 6 "Сонечко" відділу освіти Красноармійської міської ради з 11 червня 2015 року. З характеристики дошкільного навчального закладу вбачається, що мати [PERSON], [INFO], завжди цікавиться самопочуттям, поведінкою та успіхами [PERSON], вчасно приводять і забирають хлопчика із дитячого садка. Батько [PERSON] не цікавиться життям та розвитком сина, не забирає дитину з дитячого садка, не відвідує батьківські збори. Свідок [PERSON] суду показав, що його дочка [PERSON] та зять [PERSON] одружились у 2011 році, [INFO] у них народився син [PERSON] в м. Донецьку, де подружжя проживало на той момент. У зв'язку з початком бойових дій в м. Донецьку в липні 2014 року дочка разом із чоловіком та сином приїхали до низ із дружиною в м. Красноармійськ. Відповідач близько місяці працював в належному їм з дружиною магазині "Господар", але у вересні 2014 року поїхав у невідомому напрямку, повідомивши, що їде на заробітки у Російську Федерацію. З цього часу до своєї родини не приїжджає, не телефонує, долею дитини не цікавиться, матеріально нічим не допомагає. Його дочка [PERSON] ніколи не перешкоджала спілкуванню дитини із батьком, не змінювала місця проживання та номеру телефону. Відповідач самоусунувся від виховання свого сина, його здоров'ям, долею не цікавиться, аліменти на його утримання не сплачує. Свідок [PERSON] суду показала, що є хрещеною матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], який народився в сім'ї [PERSON] та [PERSON] у м. Донецьку. Під час проживання сім'ї [PERSON] у м. Донецьку відповідач не брав участі у вихованні дитини, байдуже до нього відносився, здебільшого відвідував соціальні мережі, тривалий час був відсутній вдома, вихованням дитини займалась [PERSON], сім'я знаходилась на повному матеріальному утриманні батьків [PERSON]. У зв'язку з проведенням антитерористичної операції, в тому числі і й в м. Донецьку, вони всі разом в липні 2014 року приїхали до м. Красноармійська, де проживають батьки [PERSON], але [PERSON] наступного дня повернувся до м. Донецька, де проживає його мати, щоб, як він повідомив, знайти там роботу. В серпні 2014 року вони з чоловіком знову забрали [PERSON] до м. Красноармійська, де він прожив близько місяця, працював в магазині "Господар", що належить батькам [PERSON], в якості вантажника, але у вересні 2014 року поїхав до м. Донецька, повідомивши, що їде шукати роботу в Російській Федерації. Вона часто відвідує свого хрещеника вдома і може засвідчити, що його батько не дзвонить дитині, не відвідує його, подарунків йому не робить, грошей на його утримання не надає, не привітав хлопчика ані на день його народження, ані на Новий рік та Різдво Христове. Згідно ч.ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися по здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Як зазначено у ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.15 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. №3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 зазначеної постанови під ухиленням батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом опорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] № 05/26-081 від 28.01.2016р. позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні його малолітнього сина [PERSON], [INFO], визнано недоцільним. Суд не може погодитися з висновком органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітнього [PERSON], [INFO], вважає його недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини, оскільки сукупність наданих суду та досліджених в судовому засіданні доказів свідчать про доведеність факту умисного ухилення від виконання [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що батько дитини ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору. Відповідно до ст. ст. 19, 150, 164, 166 СК України,

Outcome: approved