Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

24 липня 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) "Донбасенерго" в особі структурної одиниці ПАТ "Донбасенерго" Слов'янської теплової електричної станції (далі - ТЕС) з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що відповідач мешкає в будинку [ADDRESS]. ПАТ "Донбасенерго" в особі структурної одиниці ПАТ "Донбасенерго" Слов'янської ТЕС забезпечує відповідача безперебійним постачанням теплової енергії на централізоване опалення та гаряче водопостачання, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, однак відповідач [PERSON] не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг, що порушує право позивача на отримання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк. За період з 01 червня 2010 року по 30 квітня 2013 року утворилась заборгованість у сумі 347 грн. 85 коп. На попередження про добровільне погашення заборгованості боржник не реагує. Позивач просить суд врахувати вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 267 ЦК України та стягнути з [PERSON] на користь СО ПАТ "Донбасенерго" Слов'янської ТЕС заборгованість за надані комунальні послуги у виді відпустки теплової енергії на опалення й гарячу воду в сумі 347 грн. 85 коп., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача Лункан Я.П. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви про слухання справи у їх відсутності, проти позову заперечили. Відповідач подала до суду заперечення, в яких зазначає, що в травні 2009 року нею у встановленому порядку було проведено відключення будинку від централізованої мережі теплопостачання та погоджено встановлення в будинку автономного опалення. Отже з травня 2009 року позивач не надавав, а вона як відповідач не отримувала послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Крім того зазначає, що будь-які договори з надання послуг по постачанню гарячої води та опаленню вона із позивачем не укладала. Вказує, що , рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2014 року встановлено ту обставину, що уповноважена комісія Слов'янської ТЕС підтвердила факт встановлення автономного опалення та запропонувала з 01 жовтня 2010 року не проводити нарахування плати за опалення та постачання гарячої води житлового будинку [ADDRESS]. Також зазначає, що позивачем пропущені строки позовної давності, а тому у разі, якщо суд прийде до висновку, що позивачем правомірно нарахована заборгованість по комунальних послугах, просить відмовити позивачеві у зв'язку із пропущенням строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. У відповідності до договору № [NUMBER] від 12 липня 2007 року сторони домовились про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку , розташованого по [ADDRESS]. Строк дії договору 1 рік. Відповідно до розрахунку заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, згідно по особовому рахунку [NUMBER] заборгованість за надання комунальних послуг з надання централізованого опалення та постачання гарячої води за період часу з 01 червня 2010 року по 30 квітня 2013 року становить 347 грн. 85 коп. (а.с.3) Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2014 року був скасований судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Донбасенерго" комунальних послуг (а.с. 5). Як вбачається із наданого проекту на газопостачання по [ADDRESS], та доданого до нього додатку - Акту приймання закінченого будівництвом об'єкту системи газопостачання 18 січня 2009 року - був складений акт приймання газового котла по індивідуального опалення в будинку по [ADDRESS] За змістом повідомлення ПАТ «Донецькоблгаз» від 20 лютого 2014 року № 254/05, на момент встановлення та прийняття в експлуатацію автономного опалення будинок [ADDRESS] до зовнішніх мереж теплопостачання був непідключений. У відповідності до повідомлення № 04/4527 від 11 вересня 2010 року, позивач просить з'явитись з приводу відключення будинку № 46, розташованого по [ADDRESS] від централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, централізоване опалення тощо). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Судом встановлено, що надання житлово-комунальних послуг, а саме - постачання теплової енергії на централізоване опалення та гаряче водопостачання, здійснює ПАТ "Донбасенерго" в особі структурної одиниці ПАТ "Донбасенерго" Слов'янської ТЕС. На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Згідно з п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", плата за житво-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до п. 2.5, 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства №4 від 22 листопада 2005 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 р. за N 1478/11758 (далі Порядок), відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період.Абзац другий пункту 2.5 в редакції Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства N 169 ( z1320-07 ) від 06.11.2007 По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Пункт 2.6 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства 169( -07) від 06.11.2007 Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Отже з врахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, єдиною підставою припинення нарахування оплати за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у даних спірних правовідносинах є акт відключення від централізованого опалення та постачання гарячої води, який в даному випадку слугує підтвердженням припинення постачання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає у [ADDRESS], являлась абонентом ПАТ "Донбасенерго" та користувалася послугами з опалення та гарячого водопостачання на підставі договору про надання вказаних послуг та на підставі особового рахунку. Як достовірно встановлено у судовому засіданні,відповідачем встановлено автономне опалення. Разом з тим, суду не представлено доказів того, що на момент виникнення заборгованості по централізованому опаленню та постачанню гарячої води, був складений, у відповідності до Порядку, акт відключення від централізованого опалення та постачання гарячої води. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача та відповідача в тій їх частині, що та обставина, що відповідачка не отримувала послуги з теплопостачання, встановлена рішенням суду від 19 березня 2014 року. Оскільки як вбачається із вказаного рішення, судом лише досліджено акт від 01 жовтня 2010 року, складений уповноваженою комісією Слов'янської ТЕС, згідно якого було встановлено, що відключення будинку по [ADDRESS] від тепломережі відбулось без письмового повідомлення Слов'янської ТЕС; зі слів володільця житлового будинку встановлено, що з 2009 року у будинку встановлено автономне опалення, однак акт про відключення від централізованого опалення та постачання гарячої води складений не був; внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01 жовтня 2010 року в сумі 4175 грн. 97 коп.;у зв'язку з чим комісія пропонує з 01 жовтня 2010 року не проводити нарахування плати за опалення та постачання гарячої води житлового будинку по [ADDRESS]. Аналізуючи вказані обставини, суд вважає, що акт від 01 жовтня 2010 року лише констатує відсутність акту про відключення від централізованого опалення, встановлення автономного опалення. При цьому пропозиція комісії щодо припинення постачання нарахування оплати за опалення не свідчить про припинення постачання опалення та гарячої води, або про неналежне надання таких послуг з боку позивача. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про правомірність нарахування позивачем відповідачу оплати за надання послуг з постачання централізованого опалення та гарячої води за період часу з 01 червня 2010 року по 31 вересня 2011 року, оскільки відсутність акту про відключення від централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про відсутність доказів того, що у вказаний спірний період такі послуги позивачем не надавались. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості(а.с.3), заборгованість за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води становить з 01 червня 2010 року по 30 вересня 2011 року. При аналізі відомостей щодо заборгованості відповідача, судом встановлено, що відповідачу нараховувалася плата за централізоване опалення та гаряче водопостачання щомісяця за період з червня 2010 року по вересень 2011 року включно, після чого нарахування плати не відбувалося. Із відомостей вбачається, що щомісячна плата коливалася в межах від 76 грн. 56 коп. до 137 грн. 01 коп.. При цьому у жовтні 2010 року була нарахована плата в сумі 596 грн. За період з червня 2010 року відповідачкою було здійснено дві оплати за опалення та постачання гарячої води. Перша у листопаді 2010 року у сумі 545 грн. 96 коп., а друга у вересні 2011 року у сумі 1188 грн. 98 коп.. У відповідності до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач [PERSON] у своїх запереченнях також звернулась до суду із заявою про застосування позовної давності у спорі. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач договір із підприємством про реструктуризацію боргу не укладала. Аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним норми цивільного законодавства щодо позовної давності та з врахуванням правової позиції, викладеної в ухвали Вищого спеціалізованого суду України № 6-6939св10 від 20 червня 2012 року, судом не може бути розцінена як поточна, сплачена відповідачем сума коштів у розмірі 1188 грн. 98 коп., оскільки, починаючи з жовтня 2011 року плата за централізоване опалення та водопостачання відповідачу не нараховувалась, розмір суми - 1188 грн. 98 коп., сплаченої відповідачем у вересні 2011 року, значно перевищує попередні поточні нарахування та свідчить про те, що нею сплачений саме борг по комунальних послугах. Крім того, суду не надано доказів(зокрема квитанцій про оплату комунальних платежів), які стверджують період, за який проведена оплата в сумі 1188 грн.. За змістом ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що сплата відповідачем суми у розмірі 1188 грн. 98 коп. у вересні 2011 року, є вчиненням дії, яка свідчить про визнання відповідачем свого боргу перед позивачем. А тому, оскільки позивач звернувся до суду 24 липня 2014 року, у суду немає підстав вважати, що позивач звернувся із пропущенням строків позовної давності. На підставі викладеного, суд позов задовольняє та стягує з відповідача на користь позивача 347 грн. 85 коп. заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України також стягується сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved