Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

позов пред`явлений 28.03.2018 року і мотивований тим, що [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», але в зв`язку з тим, що відповідачі вчасно не розраховувались за надані послуги, виник борг. 30.07.2014 року відповідачі уклали з Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» договір № 05216792 про реструктуризацію заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що виник станом на 01.08.2014 року в розмірі 1 229,38 грн. Боржник [PERSON] зобов`язалась погасити борг до 20.08.2015 року, однак зобов'язання щодо сплати поточних платежів та суми заборгованості за цим договором, не виконала. 25.04.2018 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, провівши нарахування боргу по контрольним показникам лічильників гарячої води та нарахував борг за період з жовтня 2013 року до квітня 2018 року в сумі 17 209,07 грн. За весь час прострочення сплати платежів нарахована плата відповідно до ст. 625 ЦК України: інфляційні в розмірі 4 223,31 грн. та 3% річних в розмірі 797,79 грн. Оскільки добровільно відповідачі борг не сплатили, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача - Кобернюк В.П. уточнений позов підтримала, просила стягнути солідарно з відповідачів борг в загальній сумі 22 230,17 грн. та судовий збір в сумі 1762,00 грн., проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені рекомендованими листами за адресою місця реєстрації проживання, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутності не подавали, відзиву на позов не подавали. Враховуючи згоду представника позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує норми Житлового кодексу Української РСР та норми ЦК України. Відповідачі [PERSON], яка також є квартиронаймачем, та [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23, 25) та є споживачами послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" відповідно до Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року та Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року. Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної і гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідна правова позиція Верховного Суду України викладена в ухвалі у справі № 6-59цс13 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Споживаючи послуги, надані КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", відповідачі не оплатили отримані послуги у встановленому порядку. За період з жовтня 2013 року по квітень 2018 року борг за централізоване теплопостачання становить 17 209,07 грн. 30.07.2014 року відповідачі уклали з Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» договір № 05216792 про реструктуризацію заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гаррячої води на період з 01.08.2014 року по 20.08.2015 року в розмірі 1 229,38 грн. (а.с. 10), однак, свої зобов'язання щодо сплати поточних платежів та суми заборгованості за цим договором відповідачі не виконали. За весь час прострочення сплати платежів за період з жовтня 2013 року до квітня 2018 року нараховані інфляційні в розмірі 4 223,31 грн. та 3% річних в розмірі 797,79 грн. (ст. 625 ЦК України). Розрахунок боргу відповідачами не спростований. Дана сума боргу підлягає стягненню з відповідачів солідарно у повному обсязі. Оскільки позивачем при подачі позову до суду були понесені витрати по оплаті судового збору - 1762,00 грн. (а.с. 1, 2), відповідно до ст. 141 ЦПК України дана сума підлягає стягненню на користь позивача з відповідачів в рівних частках - по 881 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved