Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

30 квітня 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON], з врахуванням заяви від 29.07.2015р. (а.с. 74), про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 26197,92 грн. за кредитним договором №б/н від 04.12.2010р., яка складається з: 14273,31 грн. заборгованості за кредитом, 9900,90 грн. заборгованості за відсотками, 300,00 грн. заборгованості за пенею, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1223,71 грн. штраф (відсоткова частина). Також просить стягнути судові витрати у розмірі 261,98 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 04.12.2010р. [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобовязання не виконав. В судове засідання представник позивача не зявився, однак в матеріалах справи є заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, де також зазначено про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи (а.с. 43). Відповідач в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надіслав заяву від 05.05.2015р. в якій просить суд справу слухати без його участі та зазначив, що проти позовних вимог заперечує, просить застосувати строк позовної давності і зменшити суму пені (а.с.51). З огляду на неявку осіб, які беруть участь у справі, зважаючи на наявність заяв про розгляд справи у їх відсутності, суд вирішував справу на підставі письмових доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 04 грудня 2010 року відповідач [PERSON] заповнив та підписав заяву про отримання кредиту в ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с. 10) і відповідно до довідки про умови кредитування (а.с. 11-12) отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 300,00 грн. зі сплатою щомісячних відсотків у розмірі 2,5%. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] сума кредитного ліміту змінювалась з 300,00 грн. до 14280,00 (а.с. 9) Строк дії карти встановлено до вересня 2015 року (а.с. 71). Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобовязання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом із матеріалів справи встановлено, що відповідач отримав кредит у сумі 14280,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць, свої зобовязання виконав не належним чином, внаслідок чого допустив порушення свого зобовязання. Враховуючи передбачене сторонами право позивача на нарахування штрафу у відповідних розмірах, позивач нарахував штрафні санкції на суму боргу. За відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір виходячи з розрахунку позивача (а.с. 7-8), та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом станом на 31.03.2015р. у розмірі 14273,31 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 9900,90 грн., комісії 300,00 грн., штраф (фіксована ставка) 500,00 грн. та штраф (відсоткова ставка) 1223,71 грн., а разом 26197,92 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Щодо прохання відповідача про застосування строку позовної давності, то суд відзначає, що такий строк позивачем не пропущено, так як з розрахунку заборгованості (а.с. 8-9) видно, що така заборгованість виникла з 30.05.2014р., в той час як позивач до суду звернувся 30.04.2015р., тобто в межах строку позовної давності. Підстави для зменшення неустойки у суду також відсутні, так як за приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, однак в даній справі розмір неустойки не перевищує розміру заборгованості, а також відсутні будь-які інші обставини, які мають значення для справи. На підставі ст. ст. 509, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved