Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

24.12.2018р. до Золочівського районного суду Львівської області звернулась [PERSON] з позовною заявою у якій просила: визнати незаконним та скасувати Наказ № 243-к від 7 грудня 2018 року Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської обласної ради «Про звільнення [PERSON] ». Поновити [PERSON] на посаді завідувача Дошкільного навчального закладу № 2 «Вишенька» (Львівська обл., Золочівський р-н., м. Золочів, Бульвар Григорія Сковороди, 2 ).Зобов`язати Відділ освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської обласної ради (код ЄДРПОУ 39297986) нарахувати та виплатити [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) заробітну плату за час вимушеного прогулу з 7 грудня 2018 року до моменту фактичного поновлення на займаній посаді.Зобов`язати Відділ освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської обласної ради (код ЄДРПОУ 39297986) нарахувати та виплатити [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) заробітну плату за один місяць після проголошення рішення у справі до закінчення строку на його апеляційне оскарження чи до моменту набрання ним законної сили (допустити негайне виконання рішення суду в цій частині).Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді завідувача Дошкільного навчального закладу № 2 «Вишенька» (Львівська обл., Золочівський р-н., м. Золочів, Бульвар Григорія Сковороди, 2 ). Після подання вищевказаної позовної заяви, але до початку розгляду цивільної справи по суті, позивач [PERSON] у встановлений законом спосіб звернулась із заявою про залишення позовної заяви в частині вимог без розгляду і в остаточній редакції позовні вимоги [PERSON] викладені наступним чином:визнати незаконним та скасувати Наказ № 243-к від 7 грудня 2018 року Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області «Про звільнення [PERSON] ».Поновити [PERSON] на посаді завідувача Дошкільного навчального закладу № 2 «Вишенька» (Львівська обл., Золочівський р-н., м. Золочів, Бульвар Григорія Сковороди,2 ). У судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримали, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову [PERSON] підтримав, вважає, що її слід поновити на посаді завідувча ДНЗ № 2 "Вишенька" та пояснив, що визначення кваліфікації педагогічних працівників дошкільних закладів регулює Типове положення про атестацію педагогічних працівників, яке зареєстровано в Мінюсті Украни 14.12.2010 року. Вказане Типове положення визначає порядок атестації керівників, їх заступників, інших педагогічних працівників дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних, професійно-технічних, вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредетації незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, навчально-методичних установ і закладів післядипломної освіти, спеціальних установ для дітей, тощо. Згідно вищевказаного положення, єдиним способом встановлення належності чи неналежності кваліфікації педагогічного працівника - це проведення атестації. Іншого способу визначення рівня кваліфікації педагогічного працівника чинним законодавством не передбачено. Оскільки позачергова атестації позивачка, не проходила, тому наказ про її звільнення з підстав неналежної кваліфікації, слід вважати незаконним. В зв`язку з цим [PERSON] слід поновити на займаній посаді завідувача дошкільного навчального закладу "Вишенька". Представник відповідача [PERSON] , який одночасно є третьою особою, позов заперечив та пояснив, що [PERSON] була призначена на посаду завідувача дошкільного навчального закладу без спеціальної освіти керівника, у неї освіта вихователя, що має більше трьох років стажу, однак відділ освіти сподівався, що вона швидко набуде необхідних знань та забезпечить належне керівництво закладу з дотриманням чинного законодавства в установі. Однак, [PERSON] , за час роботи на вказінй посаді, не змогла здобути необхідний кваліфікаційний рівень для здійснення контролю і керівництва закладом та не забезпечила дотримання чинного законодавства в установі, також щодо неї поступали скарги батьків. Внаслідок таких дій [PERSON] була звільнена з посади завідувача дошкільним навчальним закладом № 2 "Вишенька" в м. Золочеві. Вважає, що її звільнення було законним, тому просить у задоволенні позову повністю відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] , не хотіла брати її дитину в ДНЗ № 2 "Вишенька" , лише після того як вона поскаржилась на неї [PERSON] , її дитину було зараховано ДНЗ № 2 " Вишенька " , хоча інших дітей приймала поза чергою. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є працівниками Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, в судовому засіданні підтвердили неналежне виконання посадових обов`язків [PERSON] як завідувача дитячого дошкільного закладу "Вишенька", про що був складений акт службової перевірки, однак позачергової атестації [PERSON] не проходила. Заслухавши пояснення і доводи позивача та її представника, пояснення та доводи представника відповідача, третьої особи, заслухавши покази свідків, які були допитані в судовому засіданні, дослідивши письмові докази та інші матеріали цивільної справи суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що після закінчення спеціалізованих учбових закладів позивач [PERSON] здобула вищу повну педагогічну освіту за спеціальністю «Дошкільне виховання» та вищу освіту за спеціальністю «Психологія». Починаючи з 4 червня 2002 року позивач працювала на різних посадах в системі дошкільної освіти міста Золочів Золочівського району Львівської області, зокрема в ДНЗ «Вишенька». 1 вересня 2016 року позивач [PERSON] прийнята на посаду завідувача ДПЗ №2 «Вишенька» згідно Наказу № 824 - к від 29.08.2016р. Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області. Протягом роботи в системі дошкільної освіти позивач [PERSON] декілька разів проходила чергові атестації, остання відбулась 31 травня 2014 року, за результатами якої, у відповідності до рішення атестаційної комісії від 31.05.2014 року, встановлено, що позивач [PERSON] відповідає займаній посаді (на той час позивач [PERSON] перебувала на посаді вихователь - методист Золочівського ДНЗ № 2 «Вишенька»), позивачу [PERSON] присвоєно кваліфікаційну категорію спеціаліста першої категорії. Таким чином, вказаний рівень професійної придатності надавав можливість позивачу [PERSON] працювати на різного роду посадах в системі дошкільної освіти в тому числі і на посаді завідувача дитячого навчального закладу. Відтак, 1 вересня 2016 року позивач [PERSON] була прийнята на посаду завідувача ДПЗ №2 «Вишенька» згідно Наказу № 824 - к від 29.08.2016р. Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області. За час перебування на вказаній посаді, позивач [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за порушення трудового законодавства не притягувалась, дисциплінарних стягнень не мала. 7 грудня 2018 року начальник Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області [PERSON] видав Наказ № 243-к від 7 грудня 2018 року Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської обласної ради «Про звільнення [PERSON] » у відповідності до якого позивача [PERSON] було звільнено з займаної посади 7 грудня 2018 року з виплатою розрахунку на підставі виявленої невідповідності працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, що призвело до неналежного виконання трудових обов`язків (п. 2 ст. 40 КЗпП України). Судом встановлено, що звільненню передувало службове розслідування, яке було проведено комісією Відділу освіти Золочівської РДА на підставі заяви - скарги «Крик душі», яку подали батьки ДНЗ «Вишенька» за результатами якої встановлено ряд фактів, однак, як вбачається з пояснень сторін, в тому числі і з пояснень представника відповідача, показів свідків та матеріалів справи рівень кваліфікації позивача [PERSON] вказаною комісією не встановлювався і зазначена комісія не була атестаційною в розумінні Типового положення про атестацію педагогічних працівників, яке затверджено Наказом від 06.10.2010 N 930, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2010 р. за N 1255/18550 «Про затвердження Типового положення про атестацію педагогічних працівників». Результати зазначеного службового розслідування було оформлено відповідним актом службового розслідування від 03.12.2018р., з якого слідує, що комісія створена відповідно до наказу Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації від 28.11.2018р. № 306 «Про проведення службового розслідування». З вказаного акту вбачається, що комісія, розслідувала заяву - скаргу «Крик - душі», яка стосувалась конфліктної ситуації, яка виникла навколо прийняття до ДНЗ № 2 «Вишенька» дитини громадянки [PERSON] , та інших обставин, пов`язаних із виховним процесом та трудовими відносинами в ДНЗ № 2 « Вишенька ». Однак, кваліфікаційного рівня, в тому числі і його зниження, комісія не встановлювала, оскільки не було проведено позачергову атестацію. Після ознайомлення із актом службового розслідування, начальник Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації [PERSON]., прийняв рішення звільнити позивача [PERSON] з займаної посади, оскільки на його думку, факти викладені в акті службового розслідування свідчать про низьку кваліфікацію позивача [PERSON] і вона не може, на його думку, з огляду на це виконувати покладені на неї обов`язки. До атестаційної комісії з поданням про призначення позачергової атестації позивача [PERSON] у разі зниження нею рівня професійної діяльності, не звертався. Згідно наказу № 243-к від 07.12.2018 року, виданий Відділом освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, [PERSON] звільнено із займаної посади завідувача ДНЗ № 2 "Вишенька" з виплатою розрахункових на підставі виявленої невідповідності працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, що призвело до неналежного виконання трудових обов`язків ( ст.40. п.2 КЗпП України). Пунктом п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці. Як роз`яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справи про звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести за його згодою на іншу роботу. Таким чином, при звільнені працівника за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, обов`язковому з`ясуванню підлягає те, що працівник не може виконувати покладених на нього трудових обов`язків і така неможливість обумовлена саме недостатньою кваліфікацією. Невідповідність працівника займаній посаді може бути виявлена за результатами атестації. При цьому Пленум Верховного Суду України у вищезазначеній постанові вказав, що висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами у справі. Разом з тим, звільнення позивача з підстав виявлення невідповідності її займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, відбулось лише за результатами службового розслідування, без урахування показників її роботи та інших обставин, що підлягають з`ясуванню при звільненні працівника за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Окрім того, трудове законодавство не тільки зазначає перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, але й встановлює юридичні гарантії забезпечення прав працівника від незаконного звільнення, одна з яких передбачена частиною 2 ст. 40 КзпП України, відповідно до якої звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Типове положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого Наказом від 06.10.2010 року № 930, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14.12.2010 року за № 1255/18550, визначає порядок атестації керівників, їх заступників (далі Типове положення), інших педагогічних працівників дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних, професійно-технічних, вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, навчально-методичних (науково-методичних) установ і закладів післядипломної освіти, спеціальних установ для дітей, а також педагогічних працівників закладів охорони здоров`я, культури, соціального захисту, інших закладів та установ у штаті яких є педагогічні працівники. В п. 1.2 Типового положення зазначено, що атестація педагогічних працівників - це система заходів, спрямована на всебічне комплексне оцінювання їх педагогічної діяльності, за якою визначаються відповідність педагогічного працівника займаній посаді, рівень його кваліфікації, присвоюється кваліфікаційна категорія, педагогічне звання. Згідно п.1.3 Типового положеня, метою атестації є стимулювання цілеспрямованого безперервного підвищення рівня професійної компетентності педагогічних працівників, росту їх професійної майстерності, розвитку творчої ініціативи, підвищення престижу й авторитету, забезпечення ефективності навчально-виховного процесу. Атестація педагогічних працівників навчальних та інших закладів є обов`язковою.Атестація може бути черговою або позачерговою. Чергова атестація здійснюється один раз на п`ять років. Умовою чергової атестації педагогічних працівників є обов`язкове проходження не рідше одного разу на п`ять років підвищення кваліфікації на засадах вільного вибору форм навчання, програм і навчальних закладів. Ця вимога не розповсюджується на педагогічних працівників, які працюють перші п`ять років після закінчення вищого навчального закладу. ( п.1.5 , 1.7, п.1.8 Типового положення). Як зазначено п. 1.9 Типового положення, позачергова атестація проводиться за заявою працівника з метою підвищення кваліфікаційної категорії (тарифного розряду) або за поданням керівника, педагогічної ради навчального закладу чи відповідного органу управління освітою з метою присвоєння працівнику кваліфікаційної категорії, педагогічного звання та у разі зниження ним рівня професійної діяльності. Позачергова атестація з метою підвищення кваліфікаційної категорії може проводитися не раніш як через два роки після присвоєння попередньої. Позачергова атестація керівних кадрів проводиться за поданням керівника відповідного органу управління освітою при неналежному виконанні посадових обов`язків. Судом встановлено, що останню атестацію [PERSON] проходила 31.05.2014 року, перебуваючи на посаді вихователя-мотодиста Золочівського ДНЗ №2 "Вишенька". Результатом атестації для [PERSON] : відповідність займаній посаді та присвоєно категорію "спеціаліст першої категорії" . Отже, іншої атестації [PERSON] після 2014 року не проходила. Відповідачем в запереченні позовних вимог надані матеріали службового розслідвання на підставі заяв-скарг "Крик душі" батьків дошкільного навчального закладу № 2 "Вишенька" від 19.11.2018 року. Згідно Акту службового розслідування від 03.12.2018 року, [PERSON] у недостатній мірі знає нормативно-правові документи, несумлінно ставиться до виконання посадових обов`язків, документацію дошкільного закладу веде з порушеннями, порушувала порядок прийому дітей у ДНЗ. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 221 КЗпП України, трудові спори розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці. У відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про дошкільну освіту» атестація педагогічних працівників закладу дошкільної освіти незалежно від підпорядкування, типів і форми власності є обов`язковою і здійснюється, як правило, один раз на п`ять років відповідно до Типового положення про атестацію педагогічних працівників України, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти. Згідно ч. 2 ст. 32 Закону України «Про дошкільну освіту» за результатами атестації педагогічних працівників закладу дошкільної освіти визначається відповідність педагогічного працівника займаній посаді, встановлюється його кваліфікаційна категорія (спеціаліст, спеціаліст другої категорії, спеціаліст першої категорії, спеціаліст вищої категорії), може бути присвоєно відповідне педагогічне звання вихователям - "Вихователь-методист", а вихователям-методистам - "Старший вихователь", учителям усіх спеціальностей - "Старший вчитель", "Вчитель-методист". У відповідності до п. 1.1 Типового положення про атестацію педагогічних працівників, яке затверджено Наказом від 06.10.2010 N 930, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2010 р. за N 1255/18550 «Про затвердження Типового положення про атестацію педагогічних працівників» це Типове положення визначає порядок атестації керівників, їх заступників (далі - керівні кадри), інших педагогічних працівників дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних, професійно-технічних, вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, навчально-методичних (науково-методичних) установ і закладів післядипломної освіти, спеціальних установ для дітей, а також педагогічних працівників закладів охорони здоров`я, культури, соціального захисту, інших закладів та установ у штаті яких є педагогічні працівники (далі - навчальні та інші заклади). У відповідності до п. 1.2 Типового положення про атестацію педагогічних працівників - атестація педагогічних працівників - це система заходів, спрямована на всебічне комплексне оцінювання їх педагогічної діяльності, за якою визначаються відповідність педагогічного працівника займаній посаді, рівень його кваліфікації, присвоюється кваліфікаційна категорія, педагогічне звання. Згідно п. 1.5 Типового положення про атестацію педагогічних працівників атестація педагогічних працівників навчальних та інших закладів є обов`язковою. У відповідності до п. 1.7 Типового положення про атестацію педагогічних працівників -атестація може бути черговою або позачерговою. Чергова атестація здійснюється один раз на п`ять років. Згідно п. 1.8 Типового положення про атестацію педагогічних працівниківу мовою чергової атестації педагогічних працівників є обов`язкове проходження не рідше одного разу на п`ять років підвищення кваліфікації на засадах вільного вибору форм навчання, програм і навчальних закладів. Ця вимога не розповсюджується на педагогічних працівників, які працюють перші п`ять років після закінчення вищого навчального закладу. Згідно п. 1.9. Типового положення про атестацію педагогічних працівників позачергова атестація проводиться за заявою працівника з метою підвищення кваліфікаційної категорії (тарифного розряду) або за поданням керівника, педагогічної ради навчального закладу чи відповідного органу управління освітою з метою присвоєння працівнику кваліфікаційної категорії, педагогічного звання та у разі зниження ним рівня професійної діяльності. Позачергова атестація з метою підвищення кваліфікаційної категорії може проводитися не раніш як через два роки після присвоєння попередньої. Позачергова атестація керівних кадрів проводиться за поданням керівника відповідного органу управління освітою при неналежному виконанні посадових обов`язків. У відповідності до п. 2.1 Типового положення про атестацію педагогічних працівників для організації та проведення атестації педагогічних працівників у навчальних та інших закладах, органах управління освітою щороку до 20 вересня створюються атестаційні комісії I, II і III рівнів. Згідно ч. 2.3 Типового положення про атестацію педагогічних працівників атестаційні комісії I рівня створюються у дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, навчально-методичних (науково-методичних) установах, закладах післядипломної педагогічної освіти, спеціальних установах для дітей, а також закладах охорони здоров`я, культури, соціального захисту та інших закладах і установах, у штаті яких є педагогічні працівники. У відповідності до п. 2.3 Типового положення про атестацію педагогічних працівників атестаційні комісії II рівня створюються у відділах освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, інших підрозділах місцевих органів виконавчої влади та виконавчих органів рад, у підпорядкуванні яких перебувають навчальні та інші заклади. Згідно п. 2.6 Типового положення про атестацію педагогічних працівників атестаційні комісії усіх рівнів створюються у складі: голови, заступника голови, секретаря, членів атестаційної комісії. Головою атестаційної комісії є керівник (заступник керівника) навчального закладу або відповідного органу управління освітою. Про створення атестаційної комісії та затвердження її складу видається наказ. Кількість членів атестаційної комісії не може бути меншою п`яти осіб. Згіднго п. 2.12. Типового положення про атестацію педагогічних працівників атестаційні комісії I рівня мають право: 1) атестувати педагогічних працівників на відповідність займаній посаді; 2) присвоювати кваліфікаційні категорії "спеціаліст", "спеціаліст другої категорії", "спеціаліст першої категорії" (атестувати на відповідність раніше присвоєним кваліфікаційним категоріям); 3) порушувати клопотання перед атестаційними комісіями II, III рівнів (якщо навчальні та інші заклади перебувають в управлінні Міністерства освіти і науки, молоді та спорту Автономної Республіки Крим, органів управління освітою обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інших структурних підрозділів місцевих органів виконавчої влади), атестаційними комісіями центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади, про присвоєння педагогічним працівникам кваліфікаційної категорії "спеціаліст вищої категорії" (про відповідність раніше присвоєній кваліфікаційній категорії "спеціаліст вищої категорії") та про присвоєння педагогічних звань (про відповідність раніше присвоєним педагогічним званням). Згідно п. 2.13 Типового положення про атестацію педагогічних працівників Атестаційні комісії II рівня мають право: 1) атестувати на відповідність займаній посаді керівних кадрів навчальних та інших закладів, методистів районних (міських) методичних кабінетів (центрів), працівників районних (міських) навчально-методичних кабінетів (центрів) психологічної служби системи освіти (далі - працівники районних (міських) кабінетів (центрів)), завідувачів та консультантів районних психолого-медико-педагогічних консультацій, педагогічних працівників навчальних закладів і установ, у яких не створено атестаційні комісії та осіб, які призначаються на посади керівників загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів; Згідно п. 6.3. Типового положення про атестацію педагогічних працівників у разі прийняття атестаційною комісією рішення про невідповідність педагогічного працівника займаній посаді керівником навчального чи іншого закладу або органу управління освітою може бути прийнято рішення про розірвання трудового договору з додержанням вимог законодавства про працю. Розірвання трудового договору за таких підстав допускається у разі, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу, яка відповідає його кваліфікації, у тому самому закладі (установі). Наказ про звільнення або переведення працівника за його згодою на іншу роботу за результатами атестації може бути видано лише після розгляду його апеляцій (у разі їх подання) атестаційними комісіями вищого рівня з дотриманням законодавства про працю. У відповідності до п. 6.4 Типового положення про атестацію педагогічних працівників педагогічні працівники у десятиденний строк з дня вручення атестаційного листа мають право подати апеляцію на рішення атестаційної комісії до атестаційної комісії вищого рівня. Згідно п. 6.5. Типового положення про атестацію педагогічних працівників апеляція на рішення атестаційної комісії I рівня подається до атестаційної комісії II рівня. Апеляція на рішення атестаційних комісій I та II рівнів може бути подана до атестаційної комісії III рівня. У відповідності до 6.6. Типового положення про атестацію педагогічних працівників рішення атестаційних комісій можуть бути оскаржені до суду. Згідно п. 6.9. Типового положення про атестацію педагогічних працівників апеляції на рішення атестаційних комісій розглядаються за участю осіб, які їх подали, крім випадків, коли вони у письмовій формі відмовилися від особистої участі у розгляді апеляцій або не з`явилися на її засідання. Згідно п. 6.10. Типового положення про атестацію педагогічних працівників питання атестації педагогічних працівників, не врегульовані цим Типовим положенням, вирішуються атестаційними комісіями III рівня відповідно до чинного законодавства України. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП ( 322-08 ) суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у зв`язку з нездатністю забезпечити належну дисципліну праці у відповідній структурі. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі. Проводячи системний аналіз вище викладеного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, беручи до уваги узагальнення судової практики, яка наведене у Постанові Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд приходить до висновку, про те, що встановити рівень кваліфікації педагогічного працівника, в тому числі і керівника ДНЗ, можливо тільки шляхом проведення чергової чи позачергової атестації. При прийнятті рішення про звільнення педагогічного працівника на підставі виявленої невідповідності працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, що призвело до неналежного виконання трудових обов`язків, керівний орган зобов`язаний пересвідчитись чи дійсно рівень професійної діяльності працівника знизився шляхом внесення до атестаційної комісії подання про проведення позачергової атестації цього працівника. У випадку виявлення такого факту, що має бути підтверджено відповідним рішенням атестаційної комісії, керівний орган повинен вжити усіх передбачених чинним законодавством заходів для забезпечення права педагогічного працівника на працю, зокрема перевести працівника за його згодою на іншу роботу, яка відповідає його кваліфікації, у тому самому закладі (установі). Однак, вказаних вище вимог чинного законодавства при звільненні позивача [PERSON] , начальником Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області [PERSON] дотримано не було, відтак, рішення про її звільнення є незаконним, а її порушене право підлягає до поновлення. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved