Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

12.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача якому просить - В рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 30029,38 дол. США, що згідно курсу НБУ скдалає 265399,66 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 11366573000 від 04.07.2008, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами: Місце знахождення застави: [ADDRESS]; загальна площа: 86,3 кв. м., житлова площа: 36,8 кв. м. (на підставі Договору іпотеки № б/н від 04.07.2008) шляхом передачі Іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) права власності на вказане майно. Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020,місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) право власності на предмет іпотеки, а саме: на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами: Місце знахождення застави: [ADDRESS]; загальна площа: 86,3 кв. м., житлова площа: 36,8 кв. м.. Припинити право власності Іпотекодавця [PERSON] нажитловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами: Місце знахождення застави: [ADDRESS]; загальна площа: 86,3 кв. м., житлова площа: 36,8 кв. м., в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаним будинком. Виселити з будинку, який розтащований за адресою : [ADDRESS] [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою. Зобов*язати [PERSON] та передати ПАТ «Дельтабанк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ,Київська обл., 01001) правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Стягнути на користь ПАТ «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження:вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2654 грн.. з відповідача [PERSON] зареєстрованого як мешкаючого в [ADDRESS], ІПН-[NUMBER]. В судове засіданя повноважний представник позивача не з*явився, але надав суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі , наполягав на позовних вимогах позивача, викладених ним у позовній заяві і просив позов задовольнити, та у випадку відсутності відповідача, повідомленого належним чином справу розглянути в порядку заочного розгляду. Відповідач у судове засідання не з"явилась і ухвалою суду було прийняте рішення справу розглядати за її відсутністю. Судом з пояснень представника позивача, та дослідженні інших доказів по справі встановлено: 04.07.2008 року тж АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11366573000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 18700,00 дол. США, який зобов 'язувався повернута у повному обсязі в строк до 03.07.2029 року або достроково зі сплатою 13,5 відсотків річних за користування кредитом ( а.с.13-25). 3 метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором Іпотекодавець [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами: Місце знахождення застави: [ADDRESS]; загальна площа: 86,3 кв. м., житлова площа: 36,8 кв. м., що підтверджуеться Договором іпотеки № б/н від 04.07.2008, укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] ( а.с.26-31). Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідчений Краснолиманською нотаріального конторою 04 липня 2008 року по реєстру №3561. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареестровано Банком у Єдиному реестрі заборон відчуження об'ектів нерухомого майна та у Державному реестрі іпотек. На шдставі ршення Загальних зборів акцюнерів від 27.10.2009 року АК1Б «УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне акцюнерне товариство «УКРСИББАНК». 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір кушвлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного Договору до Позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора ( а.с.44-95). Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборговашсть у розмірі 30029,38 дол. США, що зпдно курсу НБУ скдалае 265399,66 грн., яка складаеться з 18175,00 дол. США, що згідно курсу НБУ скдалає 160630,65 грн. - заборгованість за кредитом та 11854,38 дол. США, що згідно курсу НБУ скдалає 104769,01 грн. - заборговашсть по процентам за користування кредитом ( а.с.32-41). На вимогу щодо належного виконання зобов*язань по договору відповідач не відреагував ( а.с.42-43). Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуеться надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язуеться повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаеться, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання мае виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивильного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК Українии, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мае право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриватися вщ певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор мае право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами Згідно з ст. 575 ЦК Украши, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.585 ЦК України, право застави виникає з моменту укладання договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, з моменту його нотаріального посвідчення. Також, суд вважає, що оскільки порушені [PERSON]зобов"язання по договору кредиту , були забезпечені іпотекою, а саме: укладеним позивачем з відповідачем договору іпотеки то для вирішення спірних правовідносин слід застосувати Закон України "Про іпотеку"( надалі за текстом "Закону"). Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ "Про іпотеку"- у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов*язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов*язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ст.37 ЗУ "Про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстраци права власносп іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу івотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Таким чином,позивач, як новий кредитор та іпотекодержатель мае право вимагати виконання зобов'язання на свою користь та звернути стягнення на предмет іпотеки і оскільки Законом Украши "Про іпотеку", а саме: статтями 33, 36, 37 та Договором іпотеки визначено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та набуття іпотекодержателем права власності на нього за вартістю, визначеною суб'єктом оціночної діяльносп, то є всі підстави для задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на нього, та зобов*язання відповідача щодо передачі позивачу відповідних документів. Відповідно до ст.346 ЦК Украши, право власності припиняеться у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Отже вимога позивача щодо позбавлення відповідача права власності на нерухоме майно , що є предметом іпотеки теж підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача - виселити з будинку, який розтащований за адресою : [ADDRESS] [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою, то в цій частині вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців , за винятком наймачів та членів їх сімей .Виселення проводиться у порядку , встановленому законом. Але з огляду на вимоги ч.2 ст.40 Закону , виселення можливе тільки на підставі рішення суду після відмови виселитись з будинку в добровільному порядку протягом місяця з дня отримання про це вимоги позивача або нового власника , направлених на їх адресу після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а отже в вимогах позивача про виселення мешканців з будинку, що є предметом іпотеки слід відмовити, оскільки застосування ч.2 ст.39 це є право а не обов*язок суду і суд не вбачає доцільним його застосовувати . Таким чином позовні вимоги позивача слід задовольнити частково відповідно до вимог чинного законодавства та відповідно з приписами зазначеними в договорі іпотеки укладеному між сторонами , а також і в частині засобу звернення стягнення на майно відповідача. Неявку відповідача до судового засідання, про яке вона була повідомлені належним чином у передбаченому законом порядку, суд розцінює як небажання відповідача оспорювати пред"явлений до неї позов, оскільки вона не надала суду відомостей про причину своєї неявки, та заперечень щодо позову пред"явленого до неї. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути суму сплаченого ним судового збору ( а.с.1-2).

Outcome: partial