Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

11 жовтня 2018 року Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго звернулося в особі виробничої одиниці Дружківкатепломережа у Дружківський міський суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 16487,19 грн., інфляційні збитки в сумі 383,66 грн., 3% річних у сумі 43,07 грн. Позивач мотивував позов тим, що відповідачі проживають за адресою: 84200, [ADDRESS], користуються послугами опалення, які надає ВО "Дружківкатепломережа" ОКП "Донецьктеплокомуненерго", але за послуги теплопостачання не сплачували. В період з 01 лютого 2012 року по 01 жовтня 2016 року за ними значиться вищевказана заборгованість перед ОКП "Донецьктеплокомуненерго" в особі ВО "Дружківкатепомережа". 03 травня 2017 року ухвалою судді Дружківського міського суду ОКП "Донецьктеплокомуненерго" було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON]. Просить стягнути з відповідачів цю заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Також надала уточнення щодо суми заборгованості, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 16810,99 грн., інфляційні збитки в сумі 371,04 грн., 3% річних у сумі 41,73 грн. Відповідачі [PERSON],\~[PERSON] у судове засідання не з'явились, згідно із п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.280 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON], з 29 серпня 2016 року зареєстрована за адресою: [INFO], але згідно довідки КП "Комсервіс" №2963 від 07 листопада 2016 року на час її надання мешкала [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~ Тобто відповідачі в період з 01.02.2012 р. по 01.10.2016 р. споживали послуги з централізованого опалення, які надаються позивачем. Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку, забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Відповідачі від даних послуг в спірний період не відмовлялися. Окреме індивідуальне опалення в квартирі відсутнє. Згідно розрахунку ВО Дружківкатепломережа ОКП "Донецьктеплокомуненерго" за №487 складає 16810,99 грн., яка утворилась станом на 01.10.2016 року внаслідок того, що послуги за опалення не сплачувались. З зазначеного розрахунку вбачається, що плата за гаряче водопостачання в зазначений період по цій квартирі не нараховувалася. Відповідно до ст.ст. 20, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року №1875-ІУ оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом, зобовязаний споживач. Згідно ст.1 зазначеного Закону, споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями), які діяли до 21 липня 2005 року, споживач це наймач (власник) квартири (приватного будинку), якому надаються послуги з централізованого холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання та водовідведення у житловому фонді та підсобних приміщеннях. Відповідно до Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку №1497 (із змінами та доповненнями), розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, якщо договором не встановлено інших термінів. Згідно п.18 Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 ріку №630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяці, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення між позивачем та відповідачами не укладався, тому плату за послуги теплопостачання відповідачі зобов'язані були вносити до липня 2005 року не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, а з липня 2005 року щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З розрахунку ВО "Дружківкатепломережа" ОКП "Донецьктеплокомуненерго" вбачається, що заборгованість відповідачів за централізоване опалення на 01.10.2016 року складає 16810,99 гривень. Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася відповідачам з 01.02.2012 року за тарифами встановленими з січня 2011 року відповідно до Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.12.2010 року "Про затвердження тарифу на теплову енергію ОКП "Донецьктеплокомуненерго" тариф на теплову енергію для населення - 283,79 грн. за 1 Гкал. З 01 жовтня 2014 року - відповідно до Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.10.14 року "Про затвердження тарифу на теплову енергію ОКП "Донецьктеплокомуненерго" тариф на теплову енергію для населення складає 537,18 грн. за 1 Гкал. З 17 квітня 2015 року - відповідно до Постанови Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року №1171 " Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг" (зі всіма змінами) згідно тарифу: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 814, 59 грн./Гкал ( з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 20,53 грн. за 1 кв. м за місяць ( з податком на додану вартість). Суд встановив, що відповідачі не сплачували послуги теплопостачання у зв'язку з чим виникла заборгованість. Наявність у відповідачів заборгованості підтверджує невиконання ними обов'язків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання №1497 та п.30 Правил №630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Згідно ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Тому суд вважає, що недодержання письмової форми не тягне недійсність договору надання теплопостачання. Відповідачі не відмовлялися від даних послуг і не надали суду доказів, що вони не користувалися послугами теплопостачання, або мали претензії до якості послуг з теплопостачання. Відповідачі фактично користувалися послугами теплопостачання, але їх не оплачували, про що свідчить особистий рахунок, тобто не виконували свої зобов'язання по оплаті послуг постачання тепла, передбачені п. 33 Правил №1497 та п.30 Правил №630. Окрім основної суми боргу позивач просить стягнути з відповідачів суму інфляційних збитків у розмірі 371,04грн. та суму 3% річних у розмірі 41,73 грн. Суд вважає такі вимоги позивача обґрунтованими, оскільки відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачі добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачують, вона підлягає стягненню з них у примусовому порядку в загальній сумі 17223,76 грн. Рішення постановлено на користь позивача, позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 1762,00 грн., який відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача по 881,00 грн. з кожного.

Outcome: approved