Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 16 травня 2009 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Курненської сільської ради Житомирської області, актовий запис № 2. Від шлюбу з [PERSON] мають трьох дітей: дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 12 липня 2016 року він змінив власне прізвище з [PERSON] на [PERSON] . 22 квітня 2021 року близько 18 години [PERSON] , не маючи права керування транспортним засобом категорії "А1", керував технічно справним мопедом "Alpha", без р.н. та рухався із селища Курне в напрямку автодороги Київ-Чоп з пасажиром [PERSON] . В порушення вимог п.п. 1.10 та 12.1 Правил дорожнього руху відповідач не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, безпечну швидкість та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, на відстані 167 метрів від дорожнього знаку 5.45 "ст. Курне" в напрямку автодороги Київ-Чоп, не впорався з керуванням мопеда та допустив його падіння. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мопеда "Alpha" [PERSON] отримала численні тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди. Порушення водієм [PERSON] вимог пунктів 1.10 та 12.1 ПДР знаходиться в прямому причинному зв"язку з виникненням даної ДТП та її наслідками. За фактом даної ДТП було відкрито кримінальне провадження за № 12021060460000051 від 23.04.2021, в якому він є потерпілим. Вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13.09.2021, який набрав законної сили 19.10.2021, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено кримінальне покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк тривалістю два роки. Внаслідок протиправних дій відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях у зв"язку з втратою дружини, з якою вони проживали в щасливому шлюбі та планували майбутнє їх дітей. Все це призвело до порушення його нормального життєвого укладу. Внаслідок пережитого горя порушився його сон, він став замкнутий, мучають часті головні болі, підвищується кров"яний тиск, що призвело до погіршення загального стану його здоров"я. Враховуючи глибину завданих моральних страждань, розмір моральної шкоди визначає в розмірі 430 000 грн, які просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою судді від 08.11.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 23.11.2021 на адресу суду надійшла письмова заява позивача [PERSON] про розгляд справи без його участі. Свої позовні вимоги підтримує повністю. 26.11.2021 на адресу суду надійшла письмова заява відповідача [PERSON] про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Водночас 26.11.2021 на адресу суду надійшла письмова заява відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи у зв"язку з підготовкою відзиву на позовну заяву. 30.11.2021 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги визнає частково, а саме - в сумі 72 000 грн. Решту позовних вимог в сумі 358 000 грн не визнає, оскільки вважає, що дані вимоги не підтверджені жодним належним доказом та позивачем з власних міркувань визначено надто завищену суму моральної шкоди. Так, у матеріалах справи відсутні висновки психологічної експертизи, довідки про звернення до психолога, лікаря-психіатра, сімейного лікаря та інші докази, які б об"єктивно підтверджували погіршення загального стану здоров"я позивача, глибину його моральних страждань та заявлену суму позовних вимог, а доказування не може ґрунтуватися на власних припущеннях. Разом з тим, вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13.09.2021 встановлено, що він вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, з необережності та вперше. Потерпілий [PERSON] будь-яких претензій майнового характеру до нього не заявляв та просив суворо не карати. Судом також було враховано обставини, за яких сталась дорожньо-транспортна пригода, а також те, що він перевозив [PERSON] за її проханням та сам постраждав в результаті ДТП. Заявлена сума позовних вимог є для нього непомірно великою, оскільки внаслідок отриманих під час ДТП тяжких тілесних ушкоджень він став інвалідом 3-ї групи та за станом здоров"я не працює, проходить реабілітацію, будь-яких видів доходів, крім пенсії по інвалідності, не має. Згідно п. 27.3 ст. 27 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Із вказаної у позовній заяві суми 430 000 грн згідно п. 27.3 ст. 27 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" моральну шкоду можливо вирахувати в розмірі 72 000 грн (12 х 6000 грн). Крім того, просить врахувати, що рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.11.2021 у справі №292/751/21 за позовом [PERSON] в інтересах його неповнолітніх дітей ДТП визнана страховим випадком та з Моторного (транспортного) страхового бюро України стягнуто страхове відшкодування у зв"язку зі смертю під час ДТП [PERSON] в сумі 241 102 грн, які в порядку регресу будуть стягуватися з нього. Враховуючи вищенаведене, просить суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, а саме в сумі 72 000 грн, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Своїм правом на подання відповіді на відзив в порядку ст. 179 ЦПК України позивач не скористався. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 22 квітня 2021 року близько 18 години [PERSON] , не маючи права керування транспортним засобом категорії "А1", керував технічно справним мопедом "Alpha", без реєстраційного номера та рухався із селища Курне в напрямку автодороги Київ-Чоп з пасажиром [PERSON] . Рухаючись вказаним транспортним засобом, [PERSON] в порушення вимог пунктів 1.10 та 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306, не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, а також безпечну швидкість та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, на відстані 167 м від дорожнього знаку 5.45 "ст. Курне" в напрямку автодороги Київ-Чоп, не впорався з керуванням мопеда "Alpha", без р.н., допустивши його падіння. У результаті ДТП пасажир мопеда "Alpha" [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді садна в лівій скронево-тім"яній ділянці, садна спинки носа, садна правої щоки з переходом на підборіддя, дрібноточкові садна обох кистей рук, деформації великого пальця лівої кисті проксимальної фаланги з незначним крововиливом синьо-фіолетового кольору, множинних саден обох колін, синця синьо-фіолетового кольору неправильно округлої форми по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки, перелому проксимальної фаланги великого пальця лівої кисті без зміщення кісткових уламків, крововиливів під м"які тканини головного мозку, неповного розриву атланто-окципітального з"єднання з ушкодженням спинного мозку та зміщенням по типу "запрокидування" до заду, тотальних субарахноїдальних крововиливів в лівій та правій гемісферах головного мозку, мозочку та довгастого мозку, крововиливів в корені легень, крововиливів в середостіння, крововиливів у зв"язковий апарат печінки, відриву грудинно-ключичного з"єднання зліва з крововиливами в навколишні м"які тканини, від яких загинула на місці пригоди. Порушення водієм [PERSON] вимог пунктів 1.10 та 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, знаходяться у прямому причинному зв"язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. По даному факту вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13.09.2021 [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 13-14). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.05.2009, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 16 травня 2009 року виконавчим комітетом Курненської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області (а.с. 4). Як вбачається з копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 12.07.2016 Червоноармійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, позивач змінив прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с. 5). Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12.08.2009, серії [NUMBER] від 05.04.2012, серії [NUMBER] від 14.12.2015 позивач та [PERSON] являються батьками трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2021, виданого виконавчим комітетом Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 54 (а.с. 10). Згідно довідки Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області № 1797 від 06.10.2021 до складу сім"ї позивача [PERSON] входять доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до статті 23 ЦК України - моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Таким чином, [PERSON] як чоловік [PERSON] , що померла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини [PERSON] , має право на відшкодування моральної шкоди, яку він зазнав внаслідок втрати дружини та матері його дітей. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Судом встановлено, що внаслідок злочину, вчиненого відповідачем, позивач дійсно зазнав великі душевні страждання, які були викликані втратою рідної людини - дружини, у зв`язку з чим порушився його звичайний і нормальний спосіб життя, він змушений самостійно виховувати трьох малолітніх дітей, відчував і продовжує відчувати сильні душевні потрясіння, що негативно впливає на його фізичне та психічне здоров"я. Разом з цим, згідно постанови Верховного Суду України від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і т.д.) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). З урахуванням викладеного, суд одночасно бере до уваги, що [PERSON] вчинено ненавмисний злочин. Крім того, суд враховує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідач також отримав тілесні ушкодження, наслідком яких стало встановлення йому 3-ї групи інвалідності, що потребує постійного лікування та довготривалої реабілітації, за станом здоров"я не працює, інших доходів, крім пенсії по інвалідності, не отримує. Враховуючи вищевикладене, виходячи з обсягу моральних страждань, які зазнав потерпілий, ступеню вини обвинуваченого, позов потерпілого підлягає частковому задоволенню, тому суд визначає розмір грошової компенсації потерпілому завданої моральної шкоди у сумі 200 000 грн. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 2000 грн.

Outcome: partial