Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

30 листопада 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві послалася на наступне. 07 квітня 2009 року в м.Єнакієве Донецької області померла бабця її неповнолітнього сина [PERSON] - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з трьох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Кобзарцівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області площами 4,2900га, 2,0900га, 0,1900га, які належали останній на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії МК №063941. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена у м.Костянтинівка 2-ю Шахтарською державною нотаріальною конторою Донецької області, архів нотаріальної контори перебуває на окупованій території. Спадщину на 1/2 частину земельних ділянок прийняв син померлої [PERSON], другий син [PERSON] - батько неповнолітнього [PERSON], в інтересах якого подано позов, помер до відкриття спадщини. Снігурівською державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини, у зв"язку з заведенням спадкової справи іншою нотаріальною конторою за відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Просила суд визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину земельних ділянок у порядку спадкування за законом. У судове засідання сторони не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Представник позивачки за доручення [PERSON] надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила про їх задоволення (вх.№7746/16-вх від 23.12.2016 року). Представник відповідача також надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечень не мав (вх.№7522/16-вх. від 14.12.2016 року). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про причини неявки суд не повідомили. Судом ухвалено про слухання справи у відсутність нез"явишихся учасників процесу. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1225, 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той із подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено, що 07 квітня 2009 року в м.Єнакієве Донецької області померла [PERSON], про що свідчить надана копія свідоцтва про її смерть серії 1-НО №365036, виданого 07 квітня 2009 року виконавчим комітетом Розівської сільської ради Шахтарського району Донецької області, Україна, актовий запис №12 (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах території Кобзарцівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області площами 4,2900га, 2,0900га, 0,1900га, кадастрові №№4825782000:29:000:0020, 4825782000:27:000:0030, 4825782000:26:000:0069 відповідно, які належали спадкодавиці на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії МК №063941, виданого 12 січня 2015 року на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області №839-р від 08 листопада 2011 року, що також підтверджуються копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а.с.8-17). Відповідно до копій звітів про експертну оцінку (ринкову вартість) земельних ділянок, станом на 06 жовтня 2016 року, вартість земельних ділянок становить: 2,0900га - 50 578грн.; 4,2900га - 103 818грн.; 0,1900га - 646грн. (а.с. 18-24). Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкову справу після смерті [PERSON] заведено 26 листопада 2013 року Другою Шахтарською державною нотаріальною конторою Донецької області. Відомостей про видачу свідоцтв про право на спадщину витяг не має (а.с.6). Як вбачається з листів Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 25 серпня 2016 року №М-363-2128 та Міністерства юстиції України від 15 вересня 2016 року №32079/М-21013/8 на звернення заявниці щодо оформлення спадщини, яка відкрилася на неконтрольованій Україною території Донецької області, повідомлено, що у зв"язку з ситуацією, що склалася у Донецькій області, всі документи Другої Шахтарської державної нотаріальної контори Донецької області не були вивезені з тимчасово неконтрольованої території та залишилися у м.Шахтарську, тому доступ до архіву держнотконтори відсутній (а.с.31-33). За такого матеріали спадкової справи судом не досліджувалися. У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 вересня 2015 року за сином спадкодавиці [PERSON], у порядку спадкування за законом, визнано право власності на 1/2 частину вказаних земельних ділянок (а.с.28-29). Син [PERSON] помер до відкриття спадщини 20 вересня 2001 року, на підтвердження чого позивачкою надано копію свідоцтва про його смерть серії 1-ФП №132190, виданого 12 січня 2011 року Кобзарцівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №11 (а.с.26). Після його смерті спадкоємцями за законом є його сини: неповнолітній [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії 1-ФП №239544, виданого 29 січня 2016 року виконавчим комітетом Кобзарцівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №5 (а.с.27); [PERSON] та [PERSON], які на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] були також неповнолітніми, а отже у відповідності до ст.1266 ЦК України спадкують частку померлого батька, яка б належала йому, якби він був живим на час відкриття спадщини, тобто за правом представлення, й у відповідності до ст.1268 ЦК України вважаються такими, що спадщину прийняли. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 грудня 2016 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], яка померла 07 квітня 2009 року, як між онуком та бабцею (а.с.45-46). Постановою завідувача Снігурівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 19 листопада 2016 року відмовлено спадкоємцю у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, у зв"язку з заведення спадкової справи в іншій нотаріальній конторі та за відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.5). Державний акт на право приватної власності на земельні ділянки серії МК №06394, виданого 12 січня 2005 року на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації №839-р від 08.11.2004 року, був загублений, про що в районній газеті "Вісті Снігурівщини" від 15 вересня 2016 року зроблена замітка (а.с.30). Суд вважає, що позивачкою надано достатньо доказів того, що спадкодавиця являлася власником нерухомого майна, на яке претендує [PERSON] та не може використати своє право на спадщину через відсутність оригіналу Державного акта на право власності на земельну ділянку та заведення спадкової справи на окупованій території, вирішити питання іншим шляхом вона також не має можливості, у зв"язку зі смертю власника земельної ділянки, а тому вимоги позивачки знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved