Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

08.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай). Свої вимоги мотивує тим, що 10.10.1997 року їй як члену КСП "Семенівське" (Водяно-Лоринська сільська рада Єланецького району Миколаївської області) було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0189062 розміром 8,35 умовних кадастрових гектарів. Проте, вищевказаний сертифікат нею втрачено, а отримати його дублікат не видається можливим. Посилаючись на викладене, просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 8,35 умовних кадастрових одиниць із земель КСП "Семенівське" у межах Водяно-Лоринської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи без самостійних вимог у судове засідання не з'явився, до суду направив пояснення до позову, у яких проти задоволення позовних вимог не заперечував Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судому засіданні, 10.10.1997 року позивачці як члену КСП "Семенівське" (Водяно-Лоринська сільська рада Єланецького району Миколаївської області) було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0189062 розміром 8,35 умовних кадастрових гектарів (а. с. 9, 11, 17, 59, 69). Проте, вказаний сертифікат позивачкою втрачено, про що зроблено офіційне оголошення у випуску районної газети "Єланецький вісник" від 24.02.2018 року (а. с. 10). Бажаючи отримати дублікат сертифіката на земельну частку (пай) та подальшого реалізації права на виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості), позивачка звернулася до Комісії з питання регулювання земельних відносин та контролю за використанням земель державної та комунальної власності в Єланецькому районні. 11.05.2018 року дане питання стало предметом розгляду вказаної Комісії, де позивачці було відмовлено у видачі дубліката вищевказаного сертифікату та рекомендовано звернутися до суду за захистом свого права (а. с. 12-15). Чинним\~ЦК України\~не врегульовано відносини щодо порядку визнання права на земельну частку (пай) у разі втрати документа, що посвідчує таке право. Згідно приписів\~статті 8 ЦК України\~якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Отже, враховуючи системний аналіз норм\~Цивільного кодексу України, відсутність правової норми, яка регулює зазначені вище спірні правовідносини, а також те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) має реквізити, що притаманні правовстановлюючому документу, суд приходить до висновку про застосування аналогії закону до спірних правовідносин, зокрема положення\~статті 392 ЦК України\~(як спеціальної норми).\~\~ Згідно\~статті 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)" документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай), що виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до\~статті 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В ході судового розгляду встановлено, що позивачка має намір в подальшому звернутися для виділення їй земельної ділянки в натурі (на місцевості). Проте, реалізація вказаного права не є можливою без визнання за нею права на земельну частку (пай). Тому суд приходить до висновку про необхідність захисту її невизнаного права в судовому порядку. Враховуючи вищевикладені\~обставини,\~оцінивши докази\~в їх\~сукупності,\~а також\~неможливість позасудового\~вирішення спору,\~суд приходить\~до висновку,\~що вимоги\~позивача обґрунтовані,\~а тому\~позов [PERSON] до Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) підлягає задоволенню. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача, оскільки спір виник не з вини відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved