Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Пегас Туристик", вказавши третіми особами на стороні відповідача ТОВ „Мережа агенцій „Гарячі тури" та фізичну особу-підприємця [PERSON], з вимогами про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг, посилаючись на те, що він у червні 2015 року звернувся до туроператора ТОВ „Пегас-Туристик" від імені якого діяла ФОП [PERSON] на підставі субагентського договору № 337 від 14 липня 2014 року з метою придбання туристичних послуг у вигляді туристичного пакету до Туреччини з 10 липня по 18 липня 2015 року. Зазначив, що на підставі наданого йому рахунку-фактури № 11290 від 19 червня 2015 року позивач здійснив передоплату в розмірі 19 920 грн. для бронювання туристичного туру, а 24 червня 2015 року позивачем було заплачено залишок коштів у розмірі 19 917 грн. Що за два дні до туру він звернувся до ФОП [PERSON] за необхідними документами для туристичної поїздки до Туреччини, проте отримав відмову. Що того ж дня він особисто звернувся до [PERSON] з вимогою про повернення сплачених ним грошових коштів і також отримав відмову у їх поверненні. Позивач, пославшись на ці обставини та на договір на туристичне обслуговування № 01001 від 19 червня 2015 року, укладеним [PERSON] з ФОП [PERSON], яка діяла, як Турагент Туроператора Пегас Туристик за договором № 0323 від 01 січня 2012 року на підставі субагентського договору № 337 від 14 липня 2014 року, укладеним між Фоп [PERSON], як Турагентом та ТОВ „Мережа агенцій „Гарячі тури", просив стягнути з ТОВ „Пегас Туристик" в його користь 39 837,00 грн. матеріальних збитків та 2 500,00 грн. заподіяної моральної шкоди. У жовтні 2015 року позивач уточнив позовні вимоги і, пославшись на ці ж обставини, просив суд стягнути з ТОВ „Пегас Туристик" в його користь 39 837,00 грн. матеріальних збитків та понесені ним по справі судові витрати (а.с.34-35). Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 лютого 2016 року позов було задоволено та стягнуто з ТОВ „Пегас Туристик" на користь [PERSON] 39 837,00 грн. сплачених за договором на туристичне обслуговування № 01001 від 19 червня 2015 року та судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. і всього на загальну суму 40 324 грн. 20 коп. У апеляційній скарзі ТОВ „Пегас Туристик" ставить питання про скасування рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 лютого 2016 року та про постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що суд помилково прийшов до висновку про те, що ФОП [PERSON] і ТОВ „Пегас Туристик" перебувають у договірних правовідносинах та ТОВ „Пегас Туристик" має нести відповідальність за дії ФОП [PERSON]; ТОВ „Пегас Туристик" не було стороною договору № 01001 від 19 червня 2015 року, укладеного турагентом [PERSON] з позивачем та що [PERSON] перебуває у договірних правовідносинах з ТОВ „Мережа агенцій „Гарячі тури" і діяла як його субагент. Апелянт вказує, що дві особи, що укладають між собою договір і беруть певні зобов"язання за цим договором не можуть покласти відповідальність за його виконання на третю особу, яка не була учасником цих правовідносин. Що суд безпідставно вважав, що договір № 01001 від 19.06.2015 року між ФОП [PERSON] і [PERSON] є договором на туристичне обслуговування, оскільки за своєю юридичною природою він є договором про надання посередницьких послуг. І, враховуючи, зазначає апелянт, що ТОВ „Пегас Туристик" не укладав договору на туристичне обслуговування з позивачем, не видавав йому ваучер згідно з ст.23 Закону „Про туризм" та не отримував від ФОП [PERSON] замовлення на турпослуги для позивача та оплату за них, висновок суду про стягнення з Товариства в користь [PERSON] грошових коштів є незаконним. Апелянт зазначає, що суд ухваливши рішення не дав належної правової оцінки змісту договору № 337 від 14.07.2014 року, з якого видно, що ФОП [PERSON] не перебувала у договірних правовідносинах з ТОВ „Пегас Туристик", а виступала субагентом ТОВ „Мережа агенцій „Гарячі тури" і згідно з цим договором [PERSON] направила цьому товариству замовлення позивача на туристичні послуги та грошові кошти за оплату цих послуг, про що свідчать копії платіжних документів, приєднаних до справи. Апелянт також вказав, що у своєму рішенні суд не врахував правил ст.33 Закону „Про туризм" про те, що суб"єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов"язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі і враховуючи, що ТОВ „Пегас Туристик" не порушував умови договору між [PERSON] і ФОП [PERSON] від 19.06.2015 року і не був його учасником, тому рішення суду не можна вважати законним та обгрунтованим. У запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просить апеляційний суд відхилити скаргу та залишити рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 лютого 2016 року без змін, вважаючи, що місцевий суд постановив його з додержанням норм матеріального та процесуального права. Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Постановивши рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні було встановлено, що у червні 2015 року позивач звернувся до туроператора ТОВ „Пегас Туристик", від імені якого діяла ФОП [PERSON] на підставі субагентського договору № 337 від 14 липня 2014 року, з метою придбання туристичних послуг; що згідно з рахунком-фактурою № 11290 від 19 червня 2015 року позивач здійснив 20 червня 2015 року передоплату в розмірі 19 920,00 грн., а 24 червня 2015 року позивач оплатив залишок коштів в розмірі 19 917,00 грн. за туристичні послуги. Що за два дні до туру [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON], яка діє від імені туроператора ТОВ „Пегас Туристик", за необхідними документами для туристичної поїздки до Туреччини, але йому було повідомлено, що тур не відбудеться. Що [PERSON] на сайті ТОВ „Пегас Туристик" отримав інформацію, що його заявка № 496995 є анульованою без штрафа, що свідчить про наявність відомостей у відповідача про тур до Туреччини з 10.07.2015 по 18.07.2015 року сім"ї позивача у складі трьох осіб. Суд вважав, що підтвердженням договірних правовідносин між сторонами є договір на туристичне обслуговування № 01001 від 19 червня 2015 року. Тому прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, вважаючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов"язання, обумовлену договором послугу не надав, грошові кошти не повернув у зв"язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 39 837,00 грн., яку необхідно стягнути з відповідача в користь позивача. Суд також послався на норми закону „Про захист прав споживачів", ст.ст.901, 902 ЦК України і прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та про стягнення з відповідача в користь позивача 487 грн. 20 коп. судового збору. Проте апеляційний суд не може погодитись з таким судовим рішенням. З преамбули договору на туристичне обслуговування № 01001 від 19 червня 2015 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.3-8) вбачається, що даний договір укладений між позивачем [PERSON] та ФОП [PERSON], які і є сторонами цього договору, про що свідчать їх власноручні підписи з прикладенням печатки ФОП [PERSON] на останній сторінці договору. На вимогу апеляційного суду надати текст договору № 0323 від 01 січня 2012 року, укладеного між ТОВ „Пегас Туристик" та ФОП [PERSON] про повноваження [PERSON] як турагента ТОВ „Пегас Туристик", що слідує зі змісту преамбули договору № 01001 від 19.06.2015 року, в засіданні апеляційного суду представник ТОВ „Пегас Туристик" заперечив його укладення між зазначеними сторонами і повідомив, що його не існує як такого взагалі, а [PERSON] зазначила, що такого договору у неї особисто немає і його їй ніхто не надавав та що вона не пам"ятає, чи підписувала такий договір. Зі змісту субагентського договору № 337 від 14 липня 2014 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.10-15) видно, що Турагентом може бути юридична особа, яка здійснює посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб"єктів туристичної діяльності; що ФОП [PERSON], як Субагент, і ТОВ „Мережа агенцій „Гарячі тури" в особі директора [PERSON], як Турагент, є сторонами даного договору, про що свідчать їх особисті підписи з прикладенням печаток сторін на п"ятій сторінці договору та що фінансову і юридичну відповідальність перед Туроператором (ТОВ „Пегас Туристик") за дії Субагента ([PERSON].) несе Турагент (ТОВ „Мережа агенцій „Гарячі тури"). Що згідно з п.2.1. договору Субагент у відносинах з туристами представляє Туроператора і укладає з ними договори на туристичне обслуговування. З п.4.6. цього договору видно, що кошти, отримані від реалізації турпродукту не є власністю ні Турагента, ні Субагента, а є транзитними коштами і ввірені на тимчасове зберігання до здійснення розрахунків з Туроператором за винятком агентської винагороди Турагента, яка є його власністю, а також агентської винагороди Субагента, яка є власністю Субагента. З рахунку-фактури № 11290 від 19 червня 2015 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи на а.с.17, вбачається що ТОВ „Мережа агенцій „Гарячі тури" є постачальником, а ФОП [PERSON] покупцем туристичного пакету (Туреччина з 10 по 18.07.2015 року) на суму 39 837,00 грн. З квитанцій ПриватБанку від 20 та 24 червня 2015 року, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с.18) слідує, що [PERSON] сплатив на рахунок ТОВ „Мережа агенцій „Гарячі тури" відповідно 19920,00 грн. та 19917,00 грн. З повідомлення ТОВ „Мережа агенцій „Гарячі тури" на адресу ФОП [PERSON] без дати, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.19) слідує, що останню було повідомлено про ануляцію заявки [PERSON] з причини виникнення заборгованості ТОВ „Мережа агенцій „Гарячі тури" перед ТОВ „Пегас Туристик". З заявки номер 496995, належної ТОВ „Пегас Туристик", на ім"я [PERSON] та членів його сім"ї, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.20) вбачається, що ТОВ „Пегас Туристик" анулював без штрафу заявку [PERSON] на тур до Туреччини з 10 по 18 липня 2015 року. З частини другої статті 5 Закону „Про туризм" слідує, що суб"єктом туристичної діяльності є туроператори, туристичні агенти і інші суб"єкти підприємницької діяльності. Згідно з правилами частини першої статті 33 цього Закону суб"єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов"язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. З матеріалів справи однозначно слідує, що внаслідок винних дій ТОВ „Мережа агенцій „Гарячі тури", які виразились у неперерахуванні цим товариством коштів, сплачених позивачем [PERSON] 20 і 24 червня 2015 року в розмірі 39837 грн., відповідачу ТОВ „Пегас Туристик", були порушені права позивача та заподіяні йому збитки. Відповідачем ТОВ „Пегас Туристик" позивачу збитки не заподіювались. Однак позивач [PERSON] вимог до ТОВ „Мережа агенцій „Гарячі тури" не заявляв, зазначивши у позові це Товариство як третю особу у справі на стороні відповідача. Відповідно до положень ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді. Доводи апеляційної скарги про те, що [PERSON] перебувала у договірних правовідносинах з ТОВ „Мережа агенцій „Гарячі тури" і діяла як його Субагент і з ТОВ „Пегас Туристик" не перебувала у правовідносинах та що суд не врахував, що згідно з ст.33 Закону „Про туризм" суб"єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності, що завдало шкоду, зобов"язаний відшкодувати туристу збитки в повному обсязі і оскільки ТОВ „Пегас Туристик" ніякої шкоди позивачу [PERSON] не завдавало, рішення місцевого суду є хибним і не може вважатись законним- підлягають задоволенню. Отже, апеляційний суд, перевіривши матеріали справи та надані докази і оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку про те, що рішення місцевого суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed