Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] у відшкодування завданої матеріальної шкоди кошти в розмірі 1774 грн. 40 коп. та моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 08.03.2018 р. близько 08 годин 40 хвилин сусід [PERSON], який проживає в квартирі №179, пошкодив двері квартири №178 та розбив балконне скло. У зв'язку з цим позивачем було витрачено 1774,40 грн. на відновлення дверей та балконного скла. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна і неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Через душевні страждання, яких позивач зазнав із знищенням та пошкодженням майна, розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 2000,00 грн. Таким чином, загальна сума відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3774,40 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.07.2018р. відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.09.2018 р. (а.с. 31-32). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2018 р. підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 39, 40). В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, додатково зазначив, що по даний час завдана відповідачем шкода не відшкодована. Відповідач в судове засідання не з'явився, неодноразово направляв на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з перебуванням на лікарняному, однак жодних доказів на підтвердження хвороби суду не було надано. У зв'язку з цим судом визнано причини неявки відповідача в судове засідання неповажними та відповідно положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] що в місті Києві. В сусідній квартирі [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON] Відповідно до висновку від 30.03.2018 р. за результатами перевірки по заяві громадянина [PERSON] старшим ДОП ВП-№4 Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві встановлено, що до Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві 08.03.2018 р. надійшла заява від гр. [PERSON], проживаючого за адресою [ADDRESS] про те, що 08.03.2018 р. близько 08.40 год. за місцем проживання сусід із кв. № 179, постійно перебуваючи в нетверезому стані, конфліктує та пошкодив двері до квартири і розбив балконне скло та погрожував заявнику та його сім'ї. Під час виходу за вищевказаною адресою [ADDRESS] двері квартири ніхто не відчинив та під час телефонування на домашній телефон на дзвінки ніхто не відповідав, а зі слів сусідів та працівників ЖРЕО № 407 у вище вказаній квартирі проживає [PERSON]. Враховуючи вищевикладене та обставини перевірки, ознак кримінального правопорушення не виявлено, підстав внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку розслідування немає (а.с. 26). Вищезазначене підтверджується листом від 05.04.2018р. № ЄО16359 Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві, в якому серед іншого, [PERSON] рекомендовано звернутися до Дніпровського районного суду м. Києва із цивільним позовом та вимагати відшкодування матеріальних і моральних збитків із сусіда з квартири [ADDRESS] громадянина [PERSON], [INFO] (а.с. 27). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За нормою ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з наданих фотокарток, відповідачем завдані збитки позивачу у вигляді розбитого балконного скла (а.с. 21). За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 1 774 грн. 40 коп., при цьому надано товарний чек № 14/56 від 14.03.2018 р., з якого вбачається, що вартість віконної рами складала - 420 грн., влаштування рами - 90 грн., вартість скла - 250,00 грн., ущільнювача - 56,00 грн., установка скла - 150,00 грн., встановлення рами - 110 грн., вартість жалюзів - 598,40 грн. (а.с. 11). Разом з тим, позивачем не доведено пошкодження відповідачем віконної рами та жалюзів, у зв'язку з чим у цій частині вимог слід відмовити, оскільки підстав для їх задоволення судом не встановлено. Відповідно положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки відповідачем завдано позивачу матеріальні збитки, що не спростовано [PERSON] відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, тому з відповідача на корить позивача підлягає стягненню їх розмір у сумі 456 грн. 00 коп., що включає: вартість скла в сумі 250,00 грн., ущільнювача в сумі 56,00 грн. та встановлення скла в сумі 150,00 грн. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить із наступного. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Як пояснив в судовому засіданні [PERSON], моральні страждання позивача полягають у завданні матеріальних збитків, погрозах відповідача та інших агресивних діях по відношенню до нього та його сім'ї. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Згідно ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Отже, право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло у зв'язку з неправомірною поведінкою відповідача та завдання матеріальних збитків, що призвело до моральних переживань. При вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди судом враховуються положення п. п. 3, 5, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. З огляду положення вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв'язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди. Разом з тим, з огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем у розмірі 2000 грн., є завищеним. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Враховуючи викладене, а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди та вважає, що грошова сума у розмірі 300 грн. є відповідною і достатньою грошовою компенсацією за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду через вчинення матеріальних збитків. Та як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі "Перна проти Італії", від 09 лютого 2007 року "Білуха проти України", - в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі. Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України також пропорційно до задоволених вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави, а саме в сумі 286 грн. 85 коп.

Outcome: partial