Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

ТОВ «Хмільницьке» звернулося до суду з позовом до ФГ «Поділля Н» (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - РС Калинівського РУЮ Вінницької області про визнання договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2015 року недійсним. Позов мотивовано тим, що 22 січня 2012 року між ТОВ «Хмільницьке», та відповідачем 2 було укладено договір оренди земельної ділянки № 279 терміном на 4 роки. Протягом дії договору оренди ТОВ «Хмільницьке» належним чином виконувало свої договірні зобов'язання, а відповідач 2 будь-яких претензій не заявляла. В грудні 2015 року ТОВ «Хмільницьке» стало відомо, що [PERSON]. уклала договір оренди даної земельної ділянки із ФГ "Поділля Н". Укладення договору оренди між відповідачами 1 та 2 порушує права орендаря ТОВ «Хмільницьке» . ТОВ «Хмільницьке», просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № б/н від 01 серпня 2015 року укладений між [PERSON] та ФГ «Поділля Н» . 5 січня 2016 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до ТОВ «Хмільницьке», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні зустрічного позивача: ФГ «Поділля Н», РС Калинівського РУЮ Вінницької області та Управління Держгеокадастру у Хмільницькому районі Вінницької області про визнання недійсним договору оренди землі № 279 від 22 січня 2012 року та скасувати його державну реєстрацію здійснену Відділом Деркомземом у Хмільницькому районі Вінницької області. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 1 серпня 2015 року між [PERSON] та ФГ «Поділля Н» укладено договір оренди землі з орендною платою 7%, який в подальшому зареєстровано в Державному реєстрі речових прав. Також, [PERSON] зазначає, що договір оренди № 279 від 22 січня 2012 року вона не підписувала. . 29 січня 2016 року представником ТОВ «Хмільницьке» Онищуком В.О. подано заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду, відповідно до якої представник ТОВ «Хмільницьке» просив залишити без розгляду позовну вимогу про скасування зареєстрованого за ФГ «Поділля Н» іншого речового права (права оренди) відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26152978 від 15 листопада 2015 року. В судовому засіданні представник ТОВ «Хмільницьке» Онищук В. О. підтримав первісний позов, з наведених в ньому підстав та просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № б/н від 1 серпня 2015 року укладений між [PERSON] та ФГ "Поділля Н", як такий що порушує право ТОВ «Хмільницьке», закріплене в ст. 25 Закону України "Про оренду землі" відповідно до якого орендареві забезпечуеться захист його права на орендовану землю нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до Закону. Також представником ТОВ "Хмільницьке" надані письмові заперечення проти зустрічного позову [PERSON] в яких просить відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви, оскільки договір [PERSON]. підписувала власноручно, даний договір та отримувала орендну плату на протязі 2012 - 2015 років Також, Онищук В.О. зазначає, що [PERSON] жодним чином не повідомляла ТОВ «Хмільницьке» про намір передати належну їй земельну ділянку ФГ «Поділля Н» та про укладення договору оренди тієї ж земельної ділянки, яку орендує ТОВ «Хмільницьке». Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, заперечень щодо позову не надали, причин неявки суду не вказали та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляли, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Представник РС Калинівського РУЮ Вінницької області у судове засідання не з'явився, причини неявки не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Представник Держгеокадастру у Хмільницькому районі Шурман О.В.у судове засідання не з'явився ,надав суду свої письмові заперечення на зустрічну позовну заяву [PERSON] про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,а саме просив відмовити в частині позовних вимог у скасуванні державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 22 січня 2012 року,що зареєстрований у Відділі Держкомзему у Хмільницькому районі про що у державному реєстрі вчинено запис від 27 березня 2012 року за №052480004006115. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: 22 січня 2012 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Хмельницького» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки , за умовами якого орендодавець надала, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 4,7924 га., посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Договір укладено на 4 роки. Орендна плата встановлюється в грошовій формі та в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки або в натуральній формі с/г продукцією. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Договір зареєстрований у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 березня 2012 року № 052480004006115. На виконання вказаного договору його сторонами було складено акт приймання-передачі земельної ділянки що орендується від 22 березня 2012 року. 1 серпня 2015 року між [PERSON] (орендодавець) та ФГ «Поділля Н» (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надала, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]. Договір укладено на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем один раз на рік у натуральній або грошовій формі за вибором орендодавця у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки. Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. За змістом ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст..31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняеться в разі закінчення строку на який його було укладено,викупу земельної ділянки для суспільних потреб,примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановлену Законом .Договір оренди землі припиняється також в інших випадках.Договір оренди землі може бути розірвано за згодою сторін. Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню. Так, обставини належного виконання обов'язків ТОВ «Хмільницьке» як орендаря за договором сторонами не заперечувались. Суд відхиляє доводи представника ТОВ «Хмільницьке» про те, що [PERSON] незаконно уклала з ФГ «Поділля Н» договір оренди від 1 серпня2015 року тієї ж земельної ділянки, яку орендує ТОВ «Хмільницьке». Як видно з позовних вимог ТОВ «Хмільницьке» просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений від 1 серпня 2015 року між ФГ «Поділля Н» та [PERSON]. Вказані вимоги позивачем не змінювались, хоча відповідні права позивача представнику ТОВ «Хмільницьке» судом було роз'яснено. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на це, правомірність укладення [PERSON]. договору з ФГ «Поділля Н» не є предметом даного позову. Окрім того, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. При цьому суд враховує вимоги ст. 125 Земельного кодексу України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з нормами ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вищевикладене, первісний позов задоволенню не підлягає. У свою чергу зустрічну позовну заяву [PERSON]. мотивує тим, що договір оренди № 279 від 22 січня 2012 року вона не підписувала. Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з положеннями ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення первісного позову та зустрічної позовної заяви. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: dismissed