Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

31.08.2015 р. засобами поштового зв'язку представник позивача Чубко Я.С. звернувся до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], вимогами якого є стягнення заборгованості за кредитним договором. Ціна позову визначена позивачем у розмірі 606 427,90 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 14.04.2005р. між АТ «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 02-05-И/09. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 30 000 доларів США, а відповідач прийняв та зобов'язався належним чином використовувати і повернути кредит у повному обсязі до 14.04.2020 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11 % річних. Додатковим забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є порука [PERSON], оформлена договором поруки № 02-05/09 ПІ від 14 квітня 2005 р. Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав в результаті чого виникла заборгованість по кредиту. В якості забезпечення виконання зобов'язання виконання відповідачем своїх обов'язків по кредитному договору між сторонами 18.05.2005 р. було укладено іпотечний договір № 67637, згідно умов якого в іпотеку позивачу передано майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Станом на 25.06.2015р. заборгованості відповідача за кредитним договором № 02-05-И/09 від 25.06.2015 р. за курсом НБУ (1 долар США=21,17802 грн.) становить 606 427 грн. 90 коп., яка складається з 15 867,89 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 336 050 грн. 49 коп. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 2 241,25 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 47 465 грн. 24 коп. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 132,80 дол. США, що еквівалентні по курсу НБУ становить 2 812 грн. 44 коп. - сума строкової заборгованості по відсоткам; 2 191,49 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 46 411 грн. 42 коп. - сума простроченої заборгованості по відсоткам, тому просить стягнути дану суму солідарно з відповідачів та судові витрати по справі. Рішенням Святошинського районного суджу м. Києва від 10.11.2015 р. позовні вимоги було задоволено, вирішено: «Позов задовольнити. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства " ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит»" в особі філії «АТ «Банк «Фінанси та Кредит» регіональне управління «АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (МФО 300937) заборгованість по кредитному договору в розмірі 606427,90грн. (шістсот шість тисяч чотириста двадцять сімгрн.90коп.). Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства " ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит»" в особі філії «АТ «Банк «Фінанси та Кредит» регіональне управління «АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (МФО 300937) судові витрати по справі судовий збір в розмірі 1827грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн.). Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства " ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит»" в особі філії «АТ «Банк «Фінанси та Кредит» регіональне управління «АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (МФО 300937) судові витрати по справі судовий збір в розмірі 1827грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн.)» (а.с. 70). 12.05.2016 р. представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду від 10.11.2015 р. Ухвалою суду від 12.07.2016 р. заяву задоволено, рішення суду від 10.11.2015 р. скасовано (а.с. 108). 06.02.2017 року у повторному автоматичному розподілі справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , була зареєстрована за суддею Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., у зв'язку з закінченням повноважень судді Ключника А.С. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10.03.2017 р. справу прийнято в провадження судді Миколаєць І.Ю. (а.с.135). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 22.01.2018 р. продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с. 147-148). 12.02.2018 р. представник [PERSON] - [PERSON] надала суду відзив на позовну заяву в якій просить відмовити позивачу в задоволенні його вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що 17.09.2015 р. набрав чинності договір відступлення права вимоги № 17/4-В, укладеного 11.02.2015 р. між Державною іпотечною установою та Банком в частині відступлення прав вимоги за іпотечними кредитами, в тому числі і по іпотечному кредиті по якому позичальником виступає відповідач, таким чином з 17.09.2015 р. ДІУ є новим кредитором та іпотеко держателем за кредитним договором № 02-05-И/09 від 14.04.2005 р. та договором іпотеки № 67637 від 14.04.2005р. Оскільки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не має законного права вимоги за кредитним договором № 02-05-И/09 від 14.04.2005 р. та договором поруки № 02-05/09 від 14.04.2005р., відсутні підстави для задоволення позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до відповідачів. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.04.2005р. між АТ «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 02-05-И/09. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 30 000 доларів США, а відповідач прийняв та зобов'язався належним чином використовувати і повернути кредит у повному обсязі до 14.04.2020 року згідно х графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11 % річних (а.с. 25-34). Додатковим забезпеченням виконання зобов'язань за кредитним договором є порука [PERSON], оформлена договором поруки № 02-05/09 ПІ від 14 квітня 2005 р. (а.с. 35-37). Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов»зання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З договору поруки слідує, що він діє з дати його підписання сторонами і до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Оскільки, договір не містить визначеної дати (ст. 252 ЦК України), то в силу ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є до 14.04.2020 р. За таких обставин у позивача виникло право пред'явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання боржника [PERSON] щодо повернення кредиту. В якості забезпечення виконання зобов'язання виконання відповідачем своїх обов'язків по кредитному договору між сторонами 18.05.2005 р. було укладено іпотечний договір № 67637, згідно умов якого в іпотеку позивачу передано майно, а саме: квартиру [ADDRESS] (а.с. 38-40). Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого п.н. КМНО Відутою О.В., 14.04.2005 р. за реєстровим № 653, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 18.04.2005 р. за № 5867 (а.с. 41-42). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. 17.09.2015 р. набрав чинності договір відступлення права вимоги № 17/4-В, укладеного 11.02.2015 р. між Державною іпотечною установою та Банком в частині відступлення прав вимоги за іпотечними кредитами, в тому числі і по іпотечному кредиті по якому позичальником виступає відповідач, таким чином з 17.09.2015 р. ДІУ є новим кредитором та іпотекодержателем за кредитним договором № 02-05-И/09 від 14.04.2005 р. та договором іпотеки № 67637 від 14.04.2005р. (а.с. 90). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто звернення позивача до [PERSON] та [PERSON] з вищезазначеними позовними вимогами є правомірними, оскільки правонаступник може бути замінений на будь-якій стадії розгляду справи та виконавчого провадження. Станом на 25.06.2015р. заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 02-05-И/09 від 25.06.2015 р. за курсом НБУ (1 долар США=21,17802 грн.) становить 606 427 грн. 90 коп., яка складається з 15 867,89 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 336 050 грн. 49 коп. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 2 241,25 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 47 465 грн. 24 коп. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 132,80 дол. США, що еквівалентні по курсу НБУ становить 2 812 грн. 44 коп. - сума строкової заборгованості по відсоткам; 2 191,49 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 46 411 грн. 42 коп. - сума простроченої заборгованості по відсоткам. (а.с. 6-24). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. На даний час відповідачі продовжують ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за Договором не погашають. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено з матеріалів справи, відповідачі продовжують ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за договором на даний час не погашена, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн.

Outcome: approved