Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

14.05.2013р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем колишні подружжя. За період шлюбу, придбали і мають на праві спільної сумісної власності наступне майно: м'яку меблі, вартістю 4500,00 грн.; шаф - купе, вартістю2800 грн., кухонний стіл, вартістю 700,00 грн.; меблеву стінку, вартістю 2100,00 грн.; стіл комп'ютерний, вартістю 1400,00 грн.; пилосос « Zelmer», вартістю 1200,00 грн.; стіл обідній, вартістю 400,00 грн.; комод ( 2 шт) вартістю 600,00 грн..; тумби приліжкові ( 2 шт.), вартістю 200 грн.,стіл журнальний, вартістю 200,00 грн., автомобіль марки ЗАЗ TF698К ЗНГ, 2011 року випуску, сірого кольору, р/н [NUMBER],вартістю 54,000 грн., автомобіль KIA RIO ЗНГ, н/з [NUMBER], вартістю 147200,00 грн. Крім того, в 2004р. відповідач отримав в дар будинок [ADDRESS], в якому вони проживали у весь час перебування у шлюбі. У 2005 році зроблена нова прибудова з цегли-веранда, перед входом в будинок. В 2008р. у вказаному будинку, спільними зусиллями був зроблений капітальний ремонт, замінено вікна на пластикові, зроблена тепла підлога, проведена штукатурка стін, поклеєні нові шпалери, замінена проводка, установлена система автономного водяного опалення, з алюмінієвими батареями, установлений новий газовий кател, на підлозі укладений новий лінолеум. На підставі викладеного просить суд розділити майно, придбане в період шлюбу між ними, визнати за нею право власності на автомобіль KIA RIO, н/з [NUMBER], 2012 року випуску, вартістю 147200,00 грн.. Визнати будинок [ADDRESS] спільної сумісної власністю подружжя та визнати за нею та відповідачем право власності на ? частину вказаного будинку. За відповідачем визнати право власності на кухонний куточок, вартістю 700,00 грн.; м'яку меблі, вартістю 4500,00 грн.; меблеву стінку, вартістю 2100,00 грн.; стіл комп'ютерний, вартістю 1400,00 грн.; шаф - купе, вартістю 2800,00 грн.; пилосос « ZELMER»,вартістю 1200 грн.; стіл обідній, вартістю 400,00 грн.; стіл журнальний, вартістю 200,00 грн.; комод ( 2 шт.) ,вартістю 300,00 грн. кожна; тумбу при ліжкову ( 2 шт), вартістю 100 грн. кожна; автомобіль « ЗАЗ»TF698 К ЗНГ, 2011 року випуску, н/з [NUMBER], вартістю 54000,00 грн.. Представник позивача,позивач в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що зазначені у позові. Позивач згодна, розділити майно, визнавши за нею право власності на м'яку меблі, вартістю 4500,00 грн.; шаф - купе, вартістю2800 грн., а всього на суму 7300,00 грн. Представник відповідача, відповідач в судовому засіданні позов визнали частково,не заперечували того факту, що сторони придбали майно, яке вказано у позові. Не згоден з оцінкою автомобіля KIA RIO, н/з [NUMBER], 2012 року випуску у сумі 147200,00 грн.. Відповідач пояснив, що він не згодний на такий розподіл майна, який пропонує позивач. Також зазначив, що автомобіль марки КІА RIO н/з [NUMBER], 20 листопада 2012 був проданий [PERSON], рішенням Докучаєвського м/с від 27.11.2013р. договір комісії від 20 листопада 2012 року № 206, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автолідер-2010" в особі начальника відокремленого підрозділу № 7 Чанаях Анатолія Анатолійовича, що діяв на підставі довіреності № 7 від 24.11.2011 року та [PERSON] щодо продажу транспортного засобу - автомобіля марки КІА RIO ЗНГ легковий седан, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак № [NUMBER], який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 21.04.2012 року та Довідку-рахунок серії ДПІ від 20 листопада 2012 року, виданої [PERSON] визнано недійсними, позивач дій, направлених на виконання цього рішення не зробила, власником на теперішній час залишається [PERSON]. Спірний будинок не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки була одержана їм в дар, а тому є його особистою власністю Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2002 р.. Шлюб розірвано на підставі рішенням Докучаєвського міського суду Донецької області від 07.12.2012 р. За період сумісного проживання сторонами було придбано у власність автомобіль марки ЗАЗ TF698К ЗНГ, 2011 року випуску, сірого кольору, р/н [NUMBER],вартістю 54,000 грн., автомобіль KIA RIO ЗНГ, н/з [NUMBER] та предмети домашньої обстановки та обіходу на загальну вартість 14100,00 грн. Вартість майна сторонами не оспарюється , окрім вартості автомобіля KIA RIO ЗНГ, н/з [NUMBER]. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України і ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині і чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку, доходу. Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом спільної сумісної власності може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Та відповідно до ст.. 70 СК України в разі поділу спільного майна подружжя частки чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки відповідач згоден, а позивач проти цього не заперечує, суд вважає, що за позивачкою слід залишити на праві власності - м'яку меблі, вартістю 4500,00 грн.; шаф - купе, вартістю2800 грн., а всього на суму 7300,00 грн., решту майна залишити на праві власності за відповідачем. Крім того, у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільні речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що автомобіль марки ЗАЗ TF698К ЗНГ, 2011 року випуску, сірого кольору,, н/з [NUMBER], слід залишити у спільній частковій власності та визнати права власності за сторонами на автомобіль в рівних частинах. Відповідно до частини 1 статті 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Для застосування передбачених зазначеною статтею правил збільшення вартості майна повинно відбуватися якраз внаслідок затрат подружжя, незалежно від інших факторів, (зокрема, тенденцій до загального подорожчання чи здешевлення конкретного майна) і наявним повинно бути істотне збільшення вартості майна як об'єкту, його якісних характеристик. Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкту. Як вбачається із матеріалів справи, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3394/24-6396/24 від 05.02.2014р. ринкова вартість будинку [ADDRESS], на момент проведення дослідження станом на 18.11.2012р. склала відповідно 168252 грн.., вартість ремонтно - будівельних робіт з урахуванням вартості виконаних робіт в зазначеному будинку складає 45732 грн., а покращення пов'язані з проведенням ремонту, які не призвели до збільшення майна, чи збільшення його вартості не є підставою для визнання за [PERSON] права власності на ? частину будинку, доводи позивача в цій частині є не спроможними, не основані на положеннях закону та недоведені суду в розумінні ст. ст. 10, 60 ЦПК України. Будинок [ADDRESS] був прийнятий відповідачем [PERSON] в дар [PERSON].12.2004 року, що підтверджено нотаріально посвідченим договором дарування, таким чином спірний будинок не є спільної сумісної власністю подружжя, оскільки була одержана відповідачем в дар, а тому є його особистою власністю. Під час перебування сторін у шлюбі було придбано транспортний засіб - автомобіль марки КІА RIO, н/з [NUMBER], власником якого був [PERSON]. 20 листопада 2012 р. вчинено продаж вказаного автомобілю. Рішенням Докучаєвського м/с Донецької області від 27.11.2013р., залишеним ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 13.02.2014р. без зміни, договір комісії від 20 листопада 2012 року № 206, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автолідер-2010" в особі начальника відокремленого підрозділу № 7 Чанаях Анатолія Анатолійовича, що діяв на підставі довіреності № 7 від 24.11.2011 року та [PERSON] щодо продажу транспортного засобу - автомобіля марки КІА RIO ЗНГ легковий седан, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 21.04.2012 року та Довідку-рахунок серії ДПІ від 20 листопада 2012 року, виданої [PERSON] визнано недійсними. Позивач в судовому засіданні пояснила, що перереєстрації транспортного засобу на підставі рішення суду про визнання недійсним договору комісії не проводилось. Згідно відповіді УДАІ УМВС України в Донецькій області № 9/1782 від 04.03.2014р. автомобіль марки КІА RIO, н/з [NUMBER] зареєстрований за [PERSON]. Оскільки на час ухвалення рішення суду власником спірного автомобілю є [PERSON], суд позбавлений можливості вирішити питання, щодо розподілу зазначеного майна до моменту скасування реєстрації транспортного засобу та фактичного вибуття з її власності. При цьому не порушуються майнові права позивача, оскільки вона не позбавлена права вирішити питання розподілу спірного автомобіля, після скасування реєстрації транспортного засобу. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 313,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial