Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ У жовтні 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» (далі - відповідач), в якому просить визнати дії відповідача щодо безпідставного відключення газопостання до його будинку [ADDRESS] 19.08.2020 неправомірними; стягнути з відповідача на його користь сплачені кошти за підключення газопостачання в сумі 590,20 грн; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 100000 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що він є власником будинку [ADDRESS] та проживає у ньому зі своєю матір`ю, особою похилого віку, 1942 року народження, хворою, прикутою до ліжка, за якою здійснює сторонній догляд. Позивач є споживачем послуг з газопостачання, які надає АТ «Житомиргаз». 19 серпня 2020 року за відсутності позивача працівниками АТ «Житомиргаз» було припинено газопостачання до будинку, про що складено відповідний акт, в якому зазначено, що останній складено про наступне - перевірка на герметичність; виявлені порушення: усунено витік газу на крані дворового вводу, кран на вводі перекрито, опломбовано за відсутності абонента. Також зазначено, що газопостачання буде відновлено в разі проплати за спожитий природний газ та за відключення, підключення. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, такими, що порушують його особисті права та інтереси та членів його сім`ї, з наступних підстав. Так, акт про відключення газопостачання складений з порушенням вимог закону - не заповнені всі необхідні реквізити, зокрема, не вказаний особовий рахунок позивача, ознаки лічильника (тип, марка, № лічильника, рік виробництва, серія, № пломби), показники лічильника на день відключення, борг та показники лічильника на суму боргу. Працівники відповідача приїхали без попередження, позивача вдома не було, самовільно вдерлися на подвір`я, перекрили кран на газ та встановили пломбу. Позивач вказує, що ніякої потреби перевіряти систему газопостачання до його будинку не було, жодного домогосподарства на вулиці не було перевірено, будь якої аварійної ситуації не трапилося, витоку газу не було. Ні позивач, ні інші особи (сусіди) не повідомляли відповідача про аварійну ситуацію(виток газу) у системі газопостачання до будинку позивача, що свідчить про відсутність підстав для відключення газопостачання до його будинку. Без газу позивач з матір`ю були три доби. 21.08.2020 позивач сплатив борг за доставку газу, який вимагав відповідач, в сумі 679,14 грн та 590,20 грн за підключення, після чого газопостачання було відновлено. Незаконними діями відповідача завдано позивачу моральної шкоди. Позивач є інвалідом 2-ої групи, страждає на бронхіальну астму, емфізему легень, дифузний пневмосклероз, остеохондроз грудного відділу хребта, цукровий діабет середньої важкості 2-го типу. Його мати має вік 78 років, перенесла ішемічний інсульт, страждає на кардіосклероз, енцефалопатію змішаного ґенезу з мнестичними порушеннями, тромбофлебіт правої кінцівки, трофічні виразки правої гомілки, первинний остеоартроз з ураженням кульшових, колінних, гомілково-ступневих суглобів. Позивач доглядає за хворою матір`ю. В такій ситуації газопостачання у будинку є вкрай необхідним. З урахуванням ступеню вини відповідача, тривалості та глибини моральних страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, позивач зазначає, що розмір завданої йому та члену його сім`ї моральної шкоди становить 100000 грн, який буде справедливою сатисфакцією за завдані моральні, фізичні та душевні страждання. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Ухвалою суду від 02.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадженя з повідомленням (викликом) сторін. 25.11.2020 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що особовий рахунок на споживання природного газу за адресою: будинок [ADDRESS] відкрито на [PERSON] й саме вона здійснила приєднання до умов Типового договору на розподіл природного газу шляхом продовження фактичного його споживання. З моменту дії Типового договору на розподіл природного газу, а також станом на подання відзиву, позивачем не подано заяви про необхідність зміни персоніфікованих даних, пов`язаних з його особою, з наданням відповідних доказів права власності, а відтак, звернення позивача з даним позовом є передчасним за умови відсутності врегульованих належним чином дговірних відносин. Зазначає також, що саме у зв`язку з виникненням аварійної ситуації (витоком газу), яка вимагала негайного проведення припинення газопостачання, оператором ГРМ (АТ "Житомиргаз") було здійснено усунення витоку газу на крані вводі та перекрито і опобломбовано; вказана подія не пов`язана з існуванням або відсутністю заборованості за спожитий природний газ та була направлена виключно на виконання вимог Правил безпеки системи газопостачання. Після усунення загрози повторення аварійної ситуації представниками АТ "Житомиргаз" було здійснено відновлення газопостачання до будинку [ADDRESS] . Крім того, як вважає представник відповідача, позивачем не обгрунтовано належними та достовірними доказами наявність моральної шкоди, а також не доведено протиравність діяння АТ "Житомиргаз", відсутній причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням та виною АТ "Житомиргаз". Позивач та його представник в судових засіданнях позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просил їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Представник позивача, зокрема, посилалася на те, що відповідачем не доведено та не підтверджено будь-якими доказами (повідомлення про виникнення аварійної ситуації тощо) наявність аварійної ситуації, яка стала підставою припинення газопостачання, що, в свою чергу, свідчить про протиправність дій представників відповідача щодо такого припинення. Представник відповідача в судових засіданнях позовні вимоги не визнала, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, у задоволенні вимог якої просила відмовити. Додатково пояснила, що адреса позивача підлягала щомісячному огляду згідно графіку. Здійснюючи обхід, працівниками АТ "Житомиргаз" було виявлено тріщину муфти на крані у зв`язку з чим припинено газопостачання. Останнє відбулося за відсутності позивача, оскільки його на час здійснення обходу не було вдома. Крім того, представник звернула увагу, що до Типового договору на розподіл природного газу приєдналася саме мати позивача [PERSON] й з 2015 року персоніфіковані дані не змінювалися, що підтверджує факт відсутності договірних відносин між позивачем та відповідачем. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що зі слів брата [PERSON] йому стало відомо, що газ до будинку [ADDRESS] працівникми АТ "Житомиргаз" було припинено у зв`язку з наявністю боргів. ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 Цивільного процесуального кодексу України). Закон України «Про ринок природного газу» № 329-VIII 9 квітня 2015 року (далі - Закон № 329-VIII) визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу. 27 липня 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 N 2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодексу ГРС), затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 за № 1379/27824. Крім того, на виконання вимог статті 12 Закону № 329-VIII НКРЕКП було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (постанова Національної комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831) і Типовий договір розподілу природного газу (постанова НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829) (дата набрання чинності вищевказаних постанов НКРЕКП 01 грудня 2015 року) Таким чином, відповідно до вимог наведеного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, споживач повинен укласти договір про розподіл природного газу з відповідним оператором газорозподільної системи та договір про постачання природного газу з постачальником, який зобов`язується поставити споживачеві природний газ. Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Правил постачання природного газу за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. У разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні. За нормами ст. 37 Закон № 329-VIII оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закон № 329-VIII з метою виконання функцій, передбачених ч. 1 ст. 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству. Главою 7 розділу VI Кодексу ГРС зазначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/ припинення природного газу, у таких випадках; 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необгрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством. Вимоги, щодо безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будинків встановлені Правилами безпеки систем газопостачання, що затверджені Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 р. №285 (далі Правила безпеки). Вимоги безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будинків визначені у главі 5 розділу V Правил безпеки. Так, відповідно до пункту 5.7 глави 5 розділу V Правил безпеки підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації. Згідно глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). Відповідно до пункту 9.1 розділу IX Типового договору розподілу природного газу, до умов якого приєднався 22 лютого 2019 року позивач [PERSON] шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] . Оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем. Ураховуючи вищевикладене, Оператор ГРМ має право припиняти газопостачання споживачам у випадках, передбаченими чинним законодавством, зокрема Кодексом ГРМ та Правилами безпеки. Пункт 9.2 розділу IX Типового договору розподілу природного газу відновлення газопостачання здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням Споживача про відновлення газопостачання та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання. Згідно із частинами 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач звернувся до суду з позовом в розрізі дії Закону України « Про захист прав споживачів» N 102З-XII (зі відповідними змінами) ( далі-Закон) про, що свідчить подана позовна заява за змістом якої вказано, що позивач звертається до суду саме як споживач та просить захистити його права як споживача. Положеннями цього Закону визначено єдину підставу, яка дає право споживачу на отримання відшкодування завданої моральної шкоди - завдання моральної шкоди внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої споживачу, передбачено п. 5 ч. 1 ст. 4 та ст. 16 Закону, згідно з якими шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону. Порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, які є рухомим майном, а також шкоди, завданої внаслідок недоліків робіт і послуг визначено Законом України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" N 3390-УІ від 19.05.2011, який набув чинності 17.09.2011 ( далі- Закон № 3390-УІ). Сфера дії Закону № 3390-УІ поширюється на продукцію - будь-яке рухоме майно, включаючи готову продукцію, сировину та комплектувальний виріб, у тому числі майно, що є складовою частиною іншого рухомого або нерухомого майна. Термін "продукція" включає також електроенергію. У Законі N 3390-УІ надано визначення понять "шкода" (ст. 1) і "дефектна продукція" (ст. 5). Відповідно до Закону N 3390-УІ шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь- якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Продукція є такою, що має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати, виходячи з усіх обставин, зокрема пов`язаних із розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням (утилізацією, переробкою) цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію, у тому числі: представлення продукції споживачеві або користувачеві, включаючи її вигляд, склад, упаковку, маркування та іншу інформацію про продукцію, її споживання, використання та знищення (утилізацію, переробку); використання продукції, яке обґрунтовано можна передбачити; час, коли продукцію було введено в обіг. Право вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за потерпілим - споживачем або користувачем, якому завдано шкоду внаслідок дефекту в продукції, і не залежить від того, чи перебував потерпілий із виробником (виконавцем, продавцем) у договірних відносинах. При цьому на потерпілого покладається обов`язок довести: наявність шкоди; наявність дефекту в продукції; наявність причинно-наслідкового зв`язку між дефектом у продукції та завданою шкодою. " V. МОТИВИ та ОЦІНКА СУДУ Так, судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.07.2008 після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , набув право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . В будинку позивач зареєстрований та проживає на даний час разом зі своєю матір`ю. Відповідно до Постанови від 29 червня 2017 року № 847 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Публічному акціонерному товариству «Житомиргаз» (в подальшому - АТ «Житомиргаз») видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Житомир та Житомирської області (крім міста Коростишів та Коростишівського району), а також території сіл Бухни та Морозівка Погребищанського району та села Махаринці Козятинського району Вінницької області. Таким чином, АТ «Житомиргаз» надає позивачу послуги з газопостачання. 19.08.2020 представниками АТ «Житомиргаз» було проведено припинення газопостачання житлового будинку по [ADDRESS] шляхом перекриття та опломбування крану на вводі, про що складений Акт № 988 від 19.08.2020 про відключення газопостачання. Причиною припинення газопостачання є - усунення витоку газу. Дане твердження відповідача позивачем не спростовано, а тому суд вважає, що газопостачання було припинено правомірно. Крім того, суд зазначає, що звертаючись до суду саме позивач зобов`язаний довести наявність певного порушення, невизнання або оспорення його суб`єктивного права, свободи чи інтересу, за захистом якого останній звернувся до суду. Враховуючи наведені вище вимоги закону, якими оператору ГРМ надано право здійснювати припинення газопостачання у випадку аварійної ситуації, зважаючи, що відключення будинку позивача сталось саме через технічні причини, про що зазначено у відповідному акті, складеному працівниками АТ «Житомиргаз», підстави вважати, що дії АТ «Житомиргаз» щодо припинення газопостачання житлового будинку позивача були протиправними, в суду відсутні, з огляду на що в задоволенні позовних вимог [PERSON] в цій частині слід відмовити. Також не підлягає задоволенню й вимога, заявлена позивачем щодо відшкодування коштів, сплачених за підключення газопостачання, оскільки відповідно до 7 розділу VI Кодексу ГРС відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). Що ж стосується вимоги про стягнення 100000,00 грн моральної шкоди, то суд прийов до висновку, що позивачем не обґрунтовано належними та достовірними доказами наявність моральної шкоди, а також не доведено протиправність діяння АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" та відсутній причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням та виною Акціонерного товариство "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз", що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для її задоволення. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Враховуючи, що за наслідком розгляду справи у задоволенні позову відмовлено, позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, а також відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження понесення відповідачем будь-яких судових витрат у справі, суд дійшов висновку, що підстави для розподілу судових витрат між сторони, відсутні.

Outcome: dismissed