Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області) про стягнення недоотриманої суми спадщини. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Згідно довідки Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області розмір недоодержаної нею пенсії за період з 01.11.2015 р. по 28.02.2018 р. складає 68880,89 грн., на вказану суму позивачем отримане свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач отримав частину пенсії в сумі 56716,61 грн., залишок пенсії йому не виплатили. На звернення позивача щодо проведення доплати надійшла відповідь, зі змісту якої вбачається, що сума недоодержаної пенсії була переглянута відповідачем та її розмір було визначено з врахуванням вимог ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частина перша якого передбачає, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. При цьому дата, з якої слід виплачувати недоотриману пенсію, розрахована відповідачем від дня його звернення за нею. Оскільки він звернувся за виплатою недоотриманої пенсії 02.05.2019р., період виплати визначений відповідачем з 01.05.2016 по 28.02.2018, а не 01.11.2015(день, з якого його мати фактично не отримувала пенсію). Зазначив, що його мати, [PERSON] , проживала до дня смерті в м. Горлівка Донецької області, яке розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 1085 віднесене до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Видатки з бюджету ПФУ в таких населених пунктах зупинені відповідно до Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 595. Пенсії виплачуються лише тим особам, які переміщені на контрольовану українською владою територію та взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. З 01.11.2015р. [PERSON] за станом здоров`я, з урахуванням її похилого віку, не мала змоги переміститись з м. Горлівки на контрольовану українською владою територію. Ніякої вини у тому, що вона не отримала своєчасно пенсійні виплати немає. Сума пенсії, що належала [PERSON] і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, за правилами ч.3 ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 1227 ЦК України увійшла до складу спадщини. Зазначення в Свідоцтві про право на спадщину за законом грошової суми недоотриманої пенсії в розмірі 68880,89 грн. здійснене на підставі довідки відповідача, який безпосередньо її розрахував. Зменшення суми оцінки спадкового майна на 12164,68 грн. здійснене відповідачем за умов відсутності повноважень на вчинення таких дій, безпідставно, з порушенням норм чинного законодавства. Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у вигляді недоотриманої суми спадщини в розмірі 12164,28 грн., які належать йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2018р., та судовий збір в сумі 768,40 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує та просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень послався на вимоги ч. 1 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до яких нараховані суми пенсій, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Отже, в даному випадку управлінням правомірно застосовано трирічний строк до дня звернення [PERSON] за отриманням недоотриманої пенсії померлої матері. Тому відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що суперечать діючому законодавству. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, згідно з вимогами ст.ст. 274-279 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області є правонаступником Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, згідно Переліку територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом приєднання, який є Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. № 628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України». Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 20.06.2018 року, актовий запис 9455(а.с.8). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.11.2018 року державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І. та копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкоємцем померлої є її син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у розмірі 68880,89 грн., яка належала спадкодавцю на підставі довідки №10186/02-01-51, виданої 22.10.2018 року Лозівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області (а.с.9-11). З копії відповіді Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 22.10.2018р. вих № 10186/02-01-51 вбачається, що розмір недоодержаної пенсії [PERSON] , [INFO] , за період з 01.11.2015 по 28.02.2018 складає 68880,89 грн.(а.с.12). Відповідно до копії талону до разового доручення № 963030125441/28 [PERSON] отримав пенсійні виплати у розмірі 56716,61 грн.(а.с.15). З копії відповіді Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 28.05.2019р. вих. № 336/с-6 вбачається, що сума недоотриманої пенсії була визначена згідно вимог ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та, оскільки [PERSON] померла [INFO] , то виплату слід провести по місяць смерті включно, тобто по лютий 2018р. При цьому дата, з якої слід виплачувати недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю [PERSON] , розраховується від дня звернення за нею. Оскільки позивач звернувся за виплатою недоотриманої пенсії 02.05.2019р., то період виплати з 01.05.2016р. по 28.02.2018р.(а.с.13). Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позов подано з метою захисту спадкових прав позивача, оскільки предметом заявлених позовних вимог є стягнення нарахованих, але не отриманих спадкодавицею позивача за життя сум пенсії, тобто виплат, які є спадковою масою і не стосуються порядку нарахування соціальних виплат. Тобто вимоги є майновими (стягнення грошових коштів), а правовідносини між сторонами - цивільними. Спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Статтею 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Статтею 1218 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець передбачив можливість спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17; провадження № 14-248цс19. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору - 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved