Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з цим позовом, та просив винести рішення суду, яким визначити йому додатковий строк у два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , останнє місце проживання якого [ADDRESS] до перейменування [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 3,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ЯА №162283 на право власності на земельну ділянку, виданий 24 лютого 2005 року Котовською районною державною адміністрацією Одеської області відповідно до розпорядження Котовської райдержадміністрації від 12.10.2004 року №415/04, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552500156. 06.08.2018 року він звернувся до Шостій Одеській державній нотаріальній конторі з заявою про прийняття спадщини та заведена спадкова справа №384/2018 р., однак отримав лист-рекомендація щодо звернення до суду з питання продовження строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У померлого батька крім нього спадкоємцями першої черги, а також спадкоємцями за заповітом є його брати: [PERSON] та [PERSON] , які спадщину не прийняли та подали заяву про відмову від своєї частки на його користь, заява посвідчена нотаріусом. Спадкодавець помер та похований на території Республіки Молдова в с. Красненьке Рибницького району. Позивач здійснив поховання спадкодавця та всі необхідні ритуальні обряди. Подати заяву в встановлений законом строк він не мав можливості, оскільки не був на території України, а також перешкодою було те, що свідоцтво про смерть йому вдалось легалізувати лише 16 березня 2018 року. Позивач у підготовчому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив позов задовольнити. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у підготовче засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої проти заявлених вимог не заперечував та просив розглянути справ у відсутність представника сільської ради. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду пояснив, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , оскільки його брати [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на користь брата. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду повідомив, що позивач похоронив батька, виконав усі необхідні ритуали. Також зазначив, що йому достовірно відомо, що ніхто не заперечуває проти того, щоб після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] . Вислухавши позивача, покази свідків та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів, справи [INFO] у с. Красненьке Рибницького району помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, яка складається з земельної ділянки площею 3,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ЯА №162283 на право власності на земельну ділянку, виданий 24 лютого 2005 року Котовською районною державною адміністрацією Одеської області відповідно до розпорядження Котовської райдержадміністрації від 12.10.2004 року №415/04, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552500156. [PERSON] , склав заповіт, посвідчений 08 листопада 2006 року секретарем виконавчого комітету Станіславської сільської ради Котовського району Одеської області Шипош В.В., зареєстровано в реєстрі за №52, згідно якого [PERSON] заповів все своє майно своїм синам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.8 ). Термін на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після цього спадкодавця збіг 13.08.2016 року. [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли та подали заяву про відмову від своєї частки на користь позивача (а.с. 9). 06.08.2018 року позивач звернувся до Шостій Одеській державній нотаріальній конторі з заявою про прийняття спадщини Згідно відповіді державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори №3943/02-14 від 04.09.2018 року, була зареєстрована заява [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (спадкова справа №384/2018р.) та рекомендовано звернутися до суду з питань продовження строку, достатнього для прийняття спадщини або встановлення факту прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування "Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, щоповажними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розглядісправи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан протии Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вказане, в сукупності з тим, що спадщина до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Питання розподілу судових витрат між сторонами у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Outcome: approved