Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

У березні 2017 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (далі по тексту - ТОВ "Євро-Реконструкція", позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції в загальній сумі 11 576,69 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] і є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються ТОВ "Євро-Реконструкція". Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач з жовтня 2014 р. своєчасно не вносить плату за отримані послуги з централізованого опалення, що обумовило виникнення заборгованості в розмірі 9 639,51 грн. Відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому він відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов'язаний сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 1 738,13 грн. та трьох процентів річних в сумі 199,05 грн. В судовому засіданні представник позивача Якуб Г.О. позов підтримала пославшись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] визнав позов частково пославшись на те, що йому незрозумілий механізм нарахування плати за опалення та інших складових боргу. Пояснив, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві власності, проте фактично він у ній не проживає і через скрутне матеріальне становище утворився борг. Заслухавши представника позивача, відповідача та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. ТОВ "Євро-Реконструкція" має ліцензію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на постачання теплової енергії (а.с. 14, 15-18, 19), і надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води для будинку [ADDRESS], що підтверджується затвердженим Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією Переліком (а.с. 10-13). З пояснень [PERSON] вбачається, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. За приписами статей 319, 322 ЦК України власність зобов'язує, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до статті 19 Закону № 1875-IV відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов'язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири. Обов'язок споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території випливає і з положень статті 162 Житлового кодексу України, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2006 р. № 45, та пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630. Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи на житлово-комунальні послуги формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, Порядком формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Порядком розрахунку роздрібного тарифу на електричну енергію, Порядком встановлення роздрібних цін на природний газ для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». З огляду на те, що зобов'язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг в даному випадку на вирішення справи не впливає і не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13). Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що протягом опалюваного сезону 2014-2015 та 2015-2016 років позивач надавав відповідачу послуги з централізованого опалення, які відповідач не оплатив, що обумовило виникнення заборгованості, розмір якої станом на 1 квітня 2016 р. становить 9 639,51 грн. (а.с. 5). При визначенні суми заборгованості відповідача суд приймає до уваги надану позивачем бухгалтерську довідку як об'єктивний доказ, що містить відомості щодо вартості нарахованих відповідачу сум за централізоване опалення. Дані вказаної довідки узгоджуються з даними нарядів на підключення опалення в будинку [ADDRESS] на початку опалювального сезону та на його відключення по закінченню такого сезону (а.с. 6, 7, 8). Доказів протиправного застосування позивачем цін і тарифів при обрахуванні плати за опалення відповідач не надав, а відповідно до положень статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, а отже за приписами статті 625 ЦК України він не звільняється від відповідальності за неможливість його виконання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з жовтня 2014 по квітень 2016 р. (включно) його втрати від інфляції склали 1 738,13 грн., а три проценти річних від простроченої суми - 199,05 грн. (а.с. 4). Оскільки відповідач добровільно не виконує зобов'язання щодо оплати комунальних послуг, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 88 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1 600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved