Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON],[PERSON], Публічного акціонерного товариства"Державний акціонерний-імпортний банк України",третя особа - Друга Черкаська державна нотаріальна контора,Управління пенсійного фонду м. Черкаси про визнання права власності на спадкове майно ,вказуючи ,що [INFO] помер чоловік [PERSON]. На момент смерті він був громадянином держави Ізраїль та проживав в місті Хедера. За життя, а саме 14.04.2013 року, [PERSON] в державі Ізраїль склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, без виключення, таке як: гроші в ізраїльській та іноземній валюті, цінні папери, накопичення, накопичувальні програми любого виду, пенсійні кошти любого виду, любі рахунки і гроші в банках Ізраїлю та України; все рухоме, коштовності і все інше майно, яке ним набуте до його смерті, включаючи майно під охороною чи в утриманні інших осіб, весь прибуток від майна любого виду і будь-яке майно, що знаходиться і Ізраїлі чи в Україні; все нерухоме майно, де б воно не знаходилося і в чому б не полягало, в тому числі всі його права на частину будинку за адресою: Україна, [ADDRESS] заповідав [PERSON], [INFO] з тим згідно "Указа о вступлении завещания в законную силу" від 08.12.2013 року, виданого реєстратором по спадкових справах по [PERSON], заповіт [PERSON] від 14.04.2013 року після його смерті вступив у законну силу. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме частина домоволодіння в [ADDRESS] та деякі кошти в Публічному акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України".Відповідно до ст. 70 Закону України "Про міжнародне приватне право" спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкоємцем буде недійсним, якщо після складення заповіту його громадянство змінилося. Згідно ст. 71 Закону України "Про міжнародне приватне право" спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.Визначений законодавством України строк вона звернулася до Другої Черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON]. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.02.2014 року № 36593443 після смерті [PERSON] спадкова справа 55721150 була заведена та зберігається у Другій черкаській державній нотаріальній конторі. 05.02.2015 року постановою про нотаріальну відмову № 304/02-31, винесеною нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А., їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Згідно договору купівлі-продажу від 31.07.1985 року за [PERSON] було зареєстроване право власності на 67/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] Після розлучення з попередньою дружиною [PERSON] було здійснено розподіл спільного майна подружжя. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2007 року по справі № 2-6/2006, 2-1031/2007, яке набрало законної сили, було розділено в натурі між подружжям вказані 67/100 частин домоволодіння. [PERSON] виділено наступні приміщення в частині житлового будинку: приміщення 1-4 у частині житлового будинку "А-1" площею 13, 6 кв.м., вартістю 11564,47 грн.; приміщення 1-5 у житловій прибудові літ "а" площею 3,3 кв.м. вартістю 3918,71 грн.; приміщення 1-6 у житловій прибудові літ "а" площею 4,9 кв.м. вартістю 5818,69 грн.; приміщення 1 (прибудова літ. "а3") площею 10,9 кв.м. вартістю 8323,00 грн., загальною площею 32,7 кв.м. Також [PERSON] виділено наступні господарські будівлі і споруди: літню кухню літ. "Д" вартістю 7546,00 грн., частина приміщення 1 (на план-схемі прим. 1-2) площею 10,54 кв.м. у літній кухні літ. "Ж" вартістю 15995,47 грн., ? частини вартості воріт поз № 3 вартістю 641,00 грн; ? частини огорожі поз "№ 4" вартістю 2088,00 грн.; ? частини замощення поз " 1" вартістю 525.50 грн. Після прийняття вказаного рішення [PERSON] не зареєстрував своє право власності на виділені йому в натурі частини приміщень.У зв'язку з цим змушена звернутися до суду про визнання права власності на вказані приміщення.На момент смерті [PERSON] в нього були наявні певні кошти у Публічному акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України", про що державним нотаріусом на її прохання був зроблений відповідний запит. Вказані кошти знаходяться на рахунку № [NUMBER], який був відкритий згідно Договору строкового банківського вкладу зі сплатою процентів щомісяця "Пенсійний" від 08.12.2011 року № 8767-6440.Під час розгляду справи та витребування відповідної інформації в нотаріальній конторі уточню свої позовні вимоги щодо вказаних коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з положеннями ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. [PERSON], [PERSON], [PERSON] є дітьми померлого [PERSON] від попередніх шлюбів їхні права задоволенням позовних вимог по даній справі жодним чином не будуть порушені, оскільки спадкодавець ще за життя здійснив відповідне розпорядження належним йому майном, а вони є повнолітніми, дієздатними та не мають права на обов'язкову частину спадкового майна. Просить суд визнати за [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на приміщення, господарські будівлі і споруди за адресою: [ADDRESS], а саме приміщення 1-4 у частині житлового будинку "А-1" площею 13,6 кв.м.; приміщення 1-5 у житловій прибудові літ "а" площею 3,3 кв.м.; приміщення 1-6 у житловій прибудові літ "а" площею 4,9 кв.м.; приміщення 1 (прибудова літ. "а3") площею 10,9 кв.м., загальною площею 32,7 кв.м. літню кухню літ. "Д", частину приміщення 1 (на план-схемі прим. 1-2) площею 10,54 кв.м. у літній кухні літ. "Ж", ? частини воріт поз № 3; ? частини огорожі поз "№ 4; ? частини замощення поз " 1", що належали [PERSON], який помер [INFO], на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2007 року та додаткового рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.11.2008 року по справі № 2-1031/2007 та визнати за [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на кошти, що належали померлому [PERSON], який помер [INFO], та знаходяться на банківському рахунку № [NUMBER] в Публічному акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України" згідно Договору строкового банківського вкладу зі сплатою процентів щомісяця "Пенсійний" від 08.12.2011 року № 8767-6440, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON]. Під час судового засідання позивачка збільшила позовні вимоги просила визнати за [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на 67/200 домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що належали [PERSON], який помер [INFO] та визнати за [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на кошти, що належали померлому [PERSON], який помер [INFO], та знаходяться в Публічному акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України" на банківському рахунку № [NUMBER] (депозитний рахунок) в сумі 6690,00 грн., рахунку № [NUMBER] в сумі 359,09 грн. та картковому рахунку № [NUMBER] в сумі 1752,20 грн., всього на суму 8801,29 (вісім тисяч вісімсот одна гривня двадцять дев'ять копійок). Представник позивачки адвокат Самофалов В.І підтримав збільшення позовних вимог від 28.04.2015 року та просив справу розглядати без їх участі. Представник Публічного акціонерного товариства"Державний акціонерний-імпортний банк України" за довіреністю Свіренюк О.О. просить справу розглядати без участі представника. Третя особа : Друга Черкаська державна нотаріальна контора просить справу розглядати без участі представника. Третя особа: Управління пенсійного фонду м. Черкаси за довіреністю Ястреб О.Ю. просила справу розглядати без участі представника , при вирішенні спору покладається на думку суду. Суд ,вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи ,приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено ,що [INFO] помер позивачки чоловік [PERSON]. На момент смерті він був громадянином держави Ізраїль та проживав в місті Хедера. За життя, а саме 14.04.2013 року, [PERSON] в державі Ізраїль склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, без виключення, таке як: гроші в ізраїльській та іноземній валюті, цінні папери, накопичення, накопичувальні програми любого виду, пенсійні кошти любого виду, любі рахунки і гроші в банках Ізраїлю та України; все рухоме, коштовності і все інше майно, яке ним набуте до його смерті, включаючи майно під охороною чи в утриманні інших осіб, весь прибуток від майна любого виду і будь-яке майно, що знаходиться і Ізраїлі чи в Україні; все нерухоме майно, де б воно не знаходилося і в чому б не полягало, в тому числі всі його права на частину будинку за адресою: Україна, [ADDRESS] заповідав [PERSON], [INFO]. Згідно "Указа о вступлении завещания в законную силу" від 08.12.2013 року, виданого реєстратором по спадкових справах по [PERSON], заповіт [PERSON] від 14.04.2013 року після його смерті вступив у законну силу. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме частина домоволодіння в [ADDRESS] та деякі кошти в Публічному акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України". Відповідно до ст. 70 Закону України "Про міжнародне приватне право" спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкоємцем буде недійсним, якщо після складення заповіту його громадянство змінилося. Відповідно ст. 71 Закону України "Про міжнародне приватне право" спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Визначений законодавством України строк вона звернулася до Другої Черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON]. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.02.2014 року № 36593443 після смерті [PERSON] спадкова справа 55721150 була заведена та зберігається у Другій черкаській державній нотаріальній конторі. 05.02.2015 року постановою про нотаріальну відмову № 304/02-31, винесеною нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А., їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Згідно договору купівлі-продажу від 31.07.1985 року за [PERSON] було зареєстроване право власності на 67/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] Після розлучення з попередньою дружиною [PERSON] було здійснено розподіл спільного майна подружжя. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2007 року по справі № 2-6/2006, 2-1031/2007, яке набрало законної сили, було розділено в натурі між подружжям вказані 67/100 частин домоволодіння. [PERSON] виділено наступні приміщення в частині житлового будинку: приміщення 1-4 у частині житлового будинку "А-1" площею 13, 6 кв.м., вартістю 11564,47 грн.; приміщення 1-5 у житловій прибудові літ "а" площею 3,3 кв.м. вартістю 3918,71 грн.; приміщення 1-6 у житловій прибудові літ "а" площею 4,9 кв.м. вартістю 5818,69 грн.; приміщення 1 (прибудова літ. "а3") площею 10,9 кв.м. вартістю 8323,00 грн., загальною площею 32,7 кв.м. Також [PERSON] виділено наступні господарські будівлі і споруди: літню кухню літ. "Д" вартістю 7546,00 грн., частина приміщення 1 (на план-схемі прим. 1-2) площею 10,54 кв.м. у літній кухні літ. "Ж" вартістю 15995,47 грн., ? частини вартості воріт поз № 3 вартістю 641,00 грн; ? частини огорожі поз "№ 4" вартістю 2088,00 грн.; ? частини замощення поз " 1" вартістю 525.50 грн. Після прийняття вказаного рішення [PERSON] не зареєстрував своє право власності на виділені йому в натурі частини приміщень. На момент смерті [PERSON] в нього були наявні певні кошти у Публічному акціонерному товаристві "Державний експортно-імпортний банк України", про що державним нотаріусом на її прохання був зроблений відповідний запит. Вказані кошти знаходяться на рахунку № [NUMBER], який був відкритий згідно Договору строкового банківського вкладу зі сплатою процентів щомісяця "Пенсійний" від 08.12.2011 року № 8767-6440. Згідно інформації, наданої ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", станом на [INFO],тобто на момент смерті [PERSON],залишки коштів на померлого рахунках складали відповідно: 1) депозитний рахунок № [NUMBER] сума 6690,00 грн. 2) рахунок № [NUMBER] сума 359,09 грн. 3) картковий рахунок № [NUMBER] сума 1752,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому суд вважає ,що [PERSON] як спадкоємець померлого [PERSON] має право на залишки коштів померлого на рахунках ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", що складають 8801,29грн. Що стосується інших коштів, які надійшли на вказані рахунки вже після смерті спадкодавця, то позовні вимоги щодо них позивачкою не заявляються. Статтею 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. [PERSON], [PERSON], [PERSON] є дітьми померлого [PERSON] від попередніх шлюбів ,які є повнолітніми та дієздатними,спадкодавець ще за життя зробив заповіт,тобто розпорядження належним йому майном на дружину [PERSON] . Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування " суд може вирішити питання про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. А тому, враховуючи вищевикладене ,суд вважає що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.16, 316,328,1222,1223,1258,1261ЦК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування " ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд-,

Outcome: approved