Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

11.02.2019 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, стягуваних відповідно до виконавчого листа у справі № 285/2684/15-ц, і стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей. В обгрунтування позову зазначила, що на утримання дітей з відповідача стягуються аліменти на підставі виконавчого листа за рішенням суду в розмірі по 200 грн. щомісячно. Вказує, що з моменту прийняття даного рішення суду змінився матеріальний стан відповідача. Так, відповідач став військовослужбовцем Збройних Син України, систематично отримує щомісячне грошове забезпечення, розмір якого становить біля 10 000 грн.. Тому звернулася до суду з даним позовом. 13.02.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не прибула, натомість подала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити, не заперечила проти винесення у справі заочного рішення. Відповідач повторно не з"явився в судове засідання. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, а тому суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів у справі, проти чого від позивача заперечень не поступило. Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с.4,5/. Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12.08.2015 року у справі № 285/2684/15-ц року, стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 (двісті) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 13 липня 2015 року до повноліття сина, [PERSON] - [INFO], та до повноліття дочки, [PERSON] - [INFO]/а.с.10/. У відповідача, згідно посилань позивача, покращився матеріальний стан, він став військовослужбовцем ЗСУ та отримує достатнє грошове забезпечення щомісячно, чого не було спростовано відповідачем. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 200 грн. щомісячно суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік". Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дітей, на утримання яких стягуються аліменти, матеріальне становище позивача та відповідача, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, задовольнивши позов та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, і до повноліття дітей. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved