Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПрАТ «СтраховоЇ компанії «ІНКОМСТРАХ» про стягнення зі страхової компанії суми страхового відшкодування в розмірі 49 000 грн. та суми штрафних санкцій в розмірі 2489,90 грн., яка складається з пені в розмірі - 2034,14 грн., трьох відсотків річних в розмірі 406,76 грн., інфляції в розмірі 49 грн. З відповідача [PERSON] позивач просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 5352,07 грн., яка складається з різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та сумою страхового відшкодування, солідарно з відповідачів 18098,52 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з 98,52 грн. - вартості телеграм, відправлених на адресу відповідачів; суми не отриманого позивачем прибутку з дня ДТП по 01.05.2013 року в розмірі 18 000 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду в розмірі 3000 грн., витрати понесені за надання правової допомоги в розмірі 4000 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31 грудня 2012 року приблизно о 22-10 годині відповідач [PERSON] керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Опель» державний номерний знак [NUMBER] на перехресті пр. Таманського та вул. Артема у м. Донецьку при виконанні маневру лівого повороту не впевнився в безпечності своїх дій, внаслідок чого скоїв зіткнення з належним позивачеві автомобілем марки “Samand” державний номерний знак [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Позивач зазначає, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у страховій компанії «ІНКОМСТРАХ». Також зазначає, що 03 січня 2013 року він звертався з письмовим повідомленням про настання страхового випадку до відповідача - страхової компанії. Позивач вказує, що 31 січня 2013 року Київським районним судом м. Донецька відповідача [PERSON] було притягнутий до адміністративної відповідальності та підданий штрафу в розмірі 340 грн. Зазначає, що незважаючи на те, ним були подані всі необхідні документи до страхової компанії ще 03.01.2013 року, разом з тим до цього часу він не отримав страхове відшкодування, а також письмових пояснення з цього приводу. Зважаючи на бездіяльність страхової компанії та винуватця ДТП у відшкодуванні спричинених йому збитків - він був вимушений звернутися до фахівця-автотоварознавця для визначення вартості матеріального збитку, завданого йому, як власнику автомобіля. Відповідно до висновку фахівця - вартість матеріальної шкоди становить 51311,92 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля його склала 54352,07 грн. Також ним за власні кошти на адресу винуватця ДТП та на адресу страхової компанії надсилалися телеграми, якими позивач повідомляв про день, час та місце огляду фахівцем автомобіля позивача. За телеграми ним було сплачено всього 98,52 грн. із яких: 48,84 грн. - телеграма надіслана страховій компанії; 49,68 грн. -телеграма надіслана винуватцеві ДТП. З 03.12.2007 року він надавав послуги населенню з пасажирського перевезення як таксі. Саме з цього часу до дня ДТП ТОВ "Приват-Таксі-Донецьк" надавалися інформаційні послуги з передання замовлень населення для перевезення на таксі. З 12.12.2008 року він є приватним підприємцем саме з цього виду діяльності. Робота з надання послуг населенню як таксі є єдиним джерелом доходу його сім'ї. За 2012 рік ним був отриманий прибуток в сумі 54000 грн. (по 4500 грн./міс.). З вини відповідача [PERSON] він понад 4 місяці не має можливості працювати та отримувати прибуток. Сума, яка необхідна для відновлення автомобіля (понад 50000 грн.) для нього є значною, а через невиплату страховою компанією суми страхового відшкодування у нього немає можливості провести відновлювальний ремонт автомобіля. Через те, що він не має спеціальних знань у галузі права, він був вимушений звертатися за наданням правової допомоги. Відповідно до угоди, укладеної між ним та адвокатом, він сплатив грошові кошти у сумі 4000 грн. 03 січня 2013 року ним страховій компанії були надані всі документи, які давали підстави для прийняття рішення про виплату, або відмову у виплаті суми страхового відшкодування. На прийняття рішення у страхової компанії було 15 днів, тобто строк з 03.01.2013 року по 18.01.2013 року включно. Так як ніякого рішення він не отримував від страхової компанії, є всі підстави вважати, що саме з 19.01.2013 року до страхової компанії повинні застосовані передбачені законом штрафні санкції. Сума відновлювального ремонту автомобіля становить 54352,07 грн. вказаним вище полісом цивільно-правової відповідальності передбачено суму страхового відшкодування за шкоду, спричинену майну - 50000 грн. За вирахуванням франшизи (1000 грн.), сума страхового відшкодування становить 49000 грн. і саме її повинна була сплатити страхова компанія. Кількість днів за які прострочена виплата суми страхового відшкодування з 19.01.2013 року по 01.05.2013 року включно - 101 день. Облікова ставка НБУ з 23.03.2012 року по теперішній час становить 7,5% за законом - облікова ставка НБУ є подвійною і становить 7,5*2= 15%. Сума пені за 1 день прострочки оплати: 49000:365*15%=20,14 грн./день; 101 день * 20,14 грн. = 2034,14 грн. Кількість днів, за які прострочений платіж - 101 день. Сума заборгованості - 49000грн.; 49000 грн. *3% річних/365 днів *101 день = 406,76 грн. Розмір індексу інфляції у 2013 році склав 100,1% . 49000 грн. *100,1% - 49000 грн. = 49 грн. Таким чином, сума всіх штрафних санкцій становить: 2034,14 грн. + 406,76 грн. +49 грн. = 2489,90 грн. Через пошкодження належного йому транспортного засобу, він був вимушений змінювати звичний для нього спосіб життя, користуватися послугами інших водіїв таксі та громадського транспорту. Через протиправні дії винуватця ДТП та пошкодження його майна - він зазнав душевних страждань та переживань, що негативним чином відображається на його емоційному стані, на взаємовідносинах у родині. Завдану йому моральну шкоду він оцінює у 3000 грн. З урахуванням наведеного, просить його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON], яка діє на підставах та повноваженнях перевірених судом позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні тим, що викладені в позові та просили позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача ПрАТ "Страхової компанії «ІНКОМСТРАХ" - Бублєй Р.О., який діє на підставах та повноваженнях перевірених судом позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що дійсно цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована в ПрАТ Страхова компанія "ІНКОМСТРАХ" відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9000618 від 18.09.2012 року. 03 січня 2013 року ПрАТ СК "ІНКОМСТРАХ" отримало повідомлення про страховий випадок від [PERSON] за вх. №535. 10 січня 2013 року ПрАТ СК "ІНКОМСТРАХ" у відповідності до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" подало заявку до ТОВ "Донецьке обласне бюро експертиз" для проведення експертного висновку з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу "Саманд" державний номерний знак [NUMBER], згідно висновку якого вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу "Саманд" державний номерний знак [NUMBER] становить 22 737,70 грн. Зазначає, що оскільки [PERSON] всупереч чинному законодавству не подав заяви про страхове відшкодування до ПрАТ СК "ІНКОМСТРАХ" по ДТП, яка сталася 31 грудня 2012 року, ПрАТ СК "ІНКОМСТРАХ" не має підстав для виплати страхового відшкодування в порядку визначеному Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У зв'язку з чим після надання необхідних документів та заповнення заяви про страхове відшкодування [PERSON] ПрАТ СК "ІНКОМСТРАХ" матиме можливість продовжити розгляд порушеного питання виплати страхового відшкодування в порядку визначеному статтями 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначив, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти позовних вимог, які не визнав в повному обсязі та пояснив, що його цивільно-правова відповідальність застрахована в страховій компанії «Інкомстрах», яка повинна відшкодувати позивачу завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоду страхове відшкодування. Пояснив, що він не скривався від позивача та був завжди доступний для спілкування з усіма сторонами конфлікту, зокрема з метою з'ясування всіх можливих питань з позивачем та представником страхової компанії. Також під час вирішення питання про стягнення з нього витрат, просить врахувати, що він придбав свій автомобіль борг, а також поніс матеріальну шкоду, залишився без роботи, за свої кошти ремонтував свій автомобіль, який він узяв у борг і страхова компанія йому відшкодовувати їх не буде, він іспитує серйозні матеріальні труднощі. Просить також суд це врахувати. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 31 грудня 2012 року о 22-10 годині на вул. Артема та пр. Таманському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Саманд державний номерний знак [NUMBER], де автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с.9). 31 січня 2013 року постановою Київського районного суду м. Донецька (а.с.10) [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, яке сталося 31 грудня 2012 року о 22-10 годині [PERSON] керуючи транспортним засобом - автомобілем "Опель", державний номерний знак [NUMBER] на перехресті пр. Таманського із вул. Артема м. Донецька при виконанні маневру лівого повороту не впевнився в безпечності своїх дій, внаслідок чого скоїв наїзд з транспортним засобом - автомобілем "Samand" державний номер [NUMBER], який рухався по проїжджої частині дороги, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.10.1 ПДД України та [PERSON] підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у дохід держави в сумі 340 грн. Відповідно до вимог ч.4 статті 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, сам факт ДТП, наявність пошкоджень автомобілів внаслідок ДТП та вина в ньому [PERSON] підтверджуються постановою, яка набрала законної сили та є обов'язковою для суду. Згідно до копії полісу №АВ9000618 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль марки "Opel", державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] застрахований. З копії повідомлення про страховий випадок від 03 січня 2013 року вбачається, що [PERSON] повідомив страхову компанію про страховий випадок, до якої також надав пояснення стосовно ДТП, внаслідок якої постраждав його автомобіль (а.с.12). Відповідно до копії телеграми від 19 березня 2013 року (а.с.13) [PERSON] повідомив «ІНКОМСТРАХ» про дату та час огляду транспортного засобу, який був пошкоджений у ДТП. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] (а.с.16) належить автомобіль марки Samand державний номерний знак [NUMBER], чорного кольору. З копії висновку №233/03 експертного автотоварознавчого дослідження складеного 29 березня 2013 року (а.с.17-24) складеного ФО-П [PERSON] вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля Samand державний номерний знак [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на час проведення цього дослідження складає: 51311,92 грн. Відповідно до копії протоколу огляду колісного транспортного засобу (а.с.25-28) від 21 березня 2013 року експертом було оглянуто пошкоджений автомобіль позивача, встановлено характер та визначено обсяг пошкоджень колісного транспортного засобу. Згідно копії договору про надання правової допомоги від 15 квітня 2013 року (а.с.30) [PERSON] доручив, а [PERSON] прийняла на себе зобов'язання по підготовці документів, витребуванні інформації, представництва інтересів клієнта у всіх підприємствах, установах, організаціях, страхових компаніях, судах по відшкодуванню збитку, спричиненого [PERSON] у наслідок ДТП, яка трапилась 31 грудня 2012 року у Київському районі м. Донецька за участю автомобіля під керуванням [PERSON] та водія [PERSON] За дані послуги [PERSON] сплатив [PERSON] 4000 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру без номеру від 15 квітня 2013 року (а.с.29). З копії довідки наданої директором ТОВ "Приват-Таксі-Донецьк" від 23 квітня 2013 року (а.с.31) вбачається, що [PERSON] з 03 грудня 2007 року по 31 грудня 2012 року отримував інформаційні послуги з передання йому заказів населення для перевезення на таксі, керував автомобілем марки Samand державний номерний знак [NUMBER], який знаходився на диспетчерському обслуговуванні з 03.12.2007 року по 31.12.2012 року. З 01.01.2013 року по даний час автомобіль тимчасово знятий з диспетчерського обслуговування у зв'язку з ДТП. Даний факт також підтверджується копією податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця [PERSON] (а.с.32-33) та копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.34), дата проведення державної реєстрації 12 грудня 2008 року. Відповідно до копії висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста №008 з факту спричинення аварійних пошкоджень на автомобілі марки Samand державний номерний знак [NUMBER] складеного 18 березня 2013 року спеціалістом [PERSON] (а.с.63-73) вартість матеріальної шкоди (з технічної точки зору), спричиненої власнику автомобіля марки Samand державний номерний знак [NUMBER] на час проведення цього дослідження складає 22743,70 грн. з урахуванням ПДВ. Згідно листа директора департаменту координації розробки та виконання програмних документів, оцінки та розпорядження об'єктами державної власності від 22 серпня 2013 року за №10-36-10681, оскільки [PERSON] порушив вимоги частини третьої статті 14 Закону України "Про оцінку", наказом Фонду від 17 грудня 2007 року №1963 дію його кваліфікаційного свідоцтва оцінювача (від 17 грудня 2005 року МФ№4107) було зупинено. Також [PERSON] не заявлений оцінювачем у складі суб'єкта оціночної діяльності, тому не має права здійснювати практичну оціночну діяльність, передбачену вимогами Закону про оцінку. З висновку судової автотоварознавчої експертизи від 25 листопада 2013 року вбачається, що вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля марки Samand державний номерний знак [NUMBER] складає 27197,64 грн. Будучи допитаним у судовому засіданні у якості спеціаліста [PERSON] суду пояснив, що повністю підтримує свій висновок автотоварознавчого дослідження складеного 18 березня 2013 року, де також зазначив, що ціноутворення було встановлено на підставі телефонного опитування спеціалізованих магазинів з продажу відповідних запчастин та агрегатів, з урахуванням методичних рекомендацій. Згідно листа Фонду державного майна України вх. № 10-36-10681 від 22.08.2013 року вбачається, що внаслідок порушення вимог ч.3 статті 14 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», наказом Фонду від 17.12.2007 року № 1963 дію його кваліфікаційного свідоцтва оцінювача (від 17.12.2005 року МФ № 4107) було зупинено. Також повідомлено, що [PERSON] не заявлений оцінювачем у складі суб'єкта оціночної діяльності, тому не має права здійснювати практичну оціночну діяльність, передбачену вимогами Закону про оцінку (а.с. 84). Будучи допитаним у судовому засіданні у якості експерта [PERSON] суду пояснив, що він повністю підтримує свій висновок експертного автотоварознавчого дослідження, який він складав 29 березня 2013 року, та пояснив, що його висновок є обґрунтованим та таким, що відповідає методичним рекомендаціям, проведений уповноваженою особою з відповідними повноваженнями провадити аналогічні дослідження, з урахуванням реальних цін на автозапчастини, які необхідні для ремонту автомобіля позивача. Відповідно до ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ч.2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Відповідно п.6 ч. 1 статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, від добросовісність та розумність. Згідно статті 22 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування збитків, що йому заподіяні в результаті пор.ушення її цивільного права. Збитками є витрати, що особа понесла в зв'язку з знищенням або ушкодженням майна, а також витрати, що вона повинна, понести для відновлення порушеного права. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновими правами фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до п.22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 22.3. статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно статті 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", шкода заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992р. під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно роз'яснень, викладених у п.9 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Згідно вимог статті 1192 Цивільного кодексу України розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для поновлення пошкодженої речі. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, згідно із статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 6 червня 2012 року N 6-49цс12 зобов'язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і нормами ст. ст. 549-550 ЦК України. Такі ж роз'яснення містяться у п.21 ППВСУ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", згідно яких страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та журналом судового засідання. З аналізу законодавства, що регулює вказані правовідносини вбачається, що для визначення розміру завданої пошкодженням майна шкоди законом не встановлено певних засобів доказування і належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Вирішуючи спір в частині розміру матеріальної шкоди, суд виходить з того, що відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 25 листопада 2013 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої [PERSON], який є власником автомобіля марки Samand державний номерний знак [NUMBER] складає 27197,64 грн. Вирішуючи спір в частині розміру матеріальної шкоди, суд виходить з того, що відповідно до полісу №АВ/9000618 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль марки "Opel", державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] застрахований ПАТ "Страховою компанією "ІНКОМСТРАХ". Тобто ПрАТ "Страхова компанія "ІНКОМСТРАХ" повинна відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, яка становить 27197,64 грн. в межах своєї відповідальності згідно страхового полісу, суму пені в розмірі 1129,18 грн. (яка складається з: 27197,64 грн.: 365 * 15%= 11,18 грн./день; 101 день * 11,18 грн. = 1129,18 грн.); 3% річних - 225,78 грн. (яка складається з: 27197,64 грн. *3% річних/365 днів * 101 день = 225,78 грн.); суму інфляції - 27,20 грн. (яка складається з: 27197,64 грн. * 100,1% - 27197,64 грн. = 27,20 грн.), в іншій частині стягнення матеріальної шкоди позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не доведені у судовому засіданні та розмір завданої шкоди позивачеві суперечать висновку судової автотоварознавчої експертизи від 25 листопада 2013 року. Суд відмовляє у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідачів 18 098,52 грн., в якості відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з 98,52 грн. - вартості телеграм, відправлених на адресу відповідачів, оскільки повідомлення страховика про настання страхового випадку є обов'язком застрахованої особи в розумінні статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів". Окрім цього, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування суми недоотриманого позивачем прибутку в розмірі 18 000 грн, оскільки позивачем не було надано суду належні документи, які дозволяють позивачу надавати послуги таксі, а також документи, на підставі яких можливо встановити фактичний дохід суб'єкта господарювання, отриманої внаслідок саме здійснення послуги таксі, а також неможливо дослідити реальну можливість отримання доходу позивача у конкретний період. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала,за наявності її вини, крім випадків,встановлених ч 2 цієї статті. Згідно п. 2, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до ст. 28 КПК України потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду ( ст. 49 КПК), має право пред'явити цивільний позов про стягнення моральної шкоди в кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства. Розмір відшкодування шкоди суд повинен визначити залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат і з врахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів про глибину моральних страждань позивача, разом з тим виходячи із принципу розумності та справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, положень ст.23 ЦК України, з урахуванням доказів та конкретних обставин справи по справі, доведених позивачем моральних та фізичних страждань та його матеріальний стан, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог відповідач з [PERSON] в розмірі 1000 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача компенсації витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. Між позивачем [PERSON] та [PERSON], яка є фахівцем в галузі права, укладено договір про надання правової допомоги від 15 квітня 2013 року. Позивачем були сплачені представнику витрати на правову допомогу відповідно угоди в розмірі 4000,00 гривень. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року № 4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представник приймав участь в судових засіданнях: 05.06.2013 року - 41 хвилину 4 секунди, 20.06.2013 року - 42 хвилини 4 секунди, 03.07.2013 року - 24 хвилини 25 секунд, 24.07.2013 року - 1 година 28 хвилин, 16.08.2013 року - 1 хвилина 8 секунд, 11.09.2013 року - 7 хвилин, 13.09.2013 року - 57 хвилин 1 секунда, 07.10.2013 року - 10 хвилин 11 секунд, 10 січня 2014 року - 42 хвилини. Враховуючи, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу в судовому засіданні, розмір компенсації становить: 1147*40%:60*270=2064,60 грн. 1218*40%:60*42=341,04 грн., а усього в розмірі 2405,64 грн., де 1147 - мінімальна заробітна плата за відповідний період, встановлений Законом України "Про державний бюджет на 2013 рік", 1218 грн. - мінімальна заробітна плата за відповідний період, встановлений Законом України "Про державний бюджет на 2014 рік". За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення компенсації за надання правової допомоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача за угодою від 15 квітня 2013 року витрати на правову допомогу - 2405,64 гривень. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 819,40 грн. по 409,70 грн. з кожного відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial