Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

13.05.2021 АТ "Акцент-Банк" звернулось до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.09.2016 у розмірі 48 401 грн 26 к., а також понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що АТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк». 29.09.2016 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк" з метою укладання кредитного договору Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк" відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті-Заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а відповідно зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно з п. 2.1.1.4.2 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або в певній частки у разі не виконання Клієнтом та/або Довіреною особою клієнта свої Боргових та інших зобов`язань за цим Договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.03.2020 має заборгованість у розмірі 48 401 грн 26 к., яка складається з наступного: - 14 630 грн 74 к. - заборгованість за кредитом; - 31 520 грн 52 к. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2 250 грн 00 к. - штраф. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяти на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-Банк». Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.05.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 10.06.2021. 10.06.2021 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 05.07.2021 до канцелярії суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву АТ «Акцент - Банк», в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. [PERSON] дійсно було отримано кредитну картку АТ «Акцент банк», проте, його не було ознайомлено з умовами кредитного договору та тими процентами які він повинен буде сплатити за користування цією карткою. Відповідач зазначає, що відповідно до переліку документів, що надані позивачем у додатку до позовної заяви відсутні будь-які докази надання ним згоди на користування вказаною карткою за яку він повинен сплачувати проценти та отримувати штрафні санкції, які позивач вказує у своїх позовних вимогах. Крім того, у заяві позичальника процентна ставка не зазначена, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Також відповідач вказує на те, що Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку підписана ним 29.06.2016, а від так строк позовної давності за даним позовом вже сплинув ,оскільки пройшло майже п`ять років з моменту отримання коштів. В зв`язку з чим відповідач просить суд застосувати наслідки пропущення строку позовної давності (а.с. 30-33). 14.07.2021 судове засідання відкладено у зв`язку з наданням позивачу терміну для ознайомлення з відзивом на позовну заяву, судове засідання відкладено до 28.07.2021. 28.07.2021 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників до 12.08.2021. 12.08.2021 до канцелярії суду від представника позивача Мальованого В.В. надійшли заперечення на відзив, відповідно до яких, представник позивача вважає, що поданий [PERSON] відзив на позов не підлягає взяттю до уваги. Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в A-Банку, відповідач підтвердив підписом факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті банку. Відповідач користувався наданими йому коштами, що означає, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг а А-Банку і погодився з ними. Також позивачем зазначається, що укладений з відповідачем договір є без номеру, а відображення в документах № SAMABWFC00000633203 є внутрішньобанківським номером цього ж договору, що автоматично формується в програмному комплексі Банку після підписання Анкети-заяви. Відповідачу на час укладання договору на виконання положень Закону України «Про захист прав споживача» було надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є підписання сторонами кредитного договору. Своїм підписом позичальник підтвердив факт виконання банком всіх переддоговірних формальностей і саме це є доказом обізнаності позичальника з умовами кредитування на момент підписання кредитного договору. Позичальник отримав кредитну карту та скористався кредитними коштами, тобто, погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів і повинен сплачувати процентну ставку (а.с. 42-43). 06.10.2021 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Шкапенко О.В., одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник позивача Мальований В.В. в запереченнях також просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] про причини своєї неявки не повідомив, заяв про відкладення судового засідання до суду не надходило. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив (заперечень), письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 29.09.2016 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, в якій зазначено, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті, складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг (а.с. 6). Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про стягнення кредиту, просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути проценти за користування кредитними коштами та нарахований штраф. Встановлено, що відповідач звернувся до АТ «Акцент-банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 29.09.2016. Відомостей щодо процентів за користування кредитом, строків та порядку повернення коштів, розміру пені та штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту в заяві не зазначено. До позовної заяви позивачем додано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, яка підписана [PERSON] , розрахунок заборгованості за договором № SAMABWFC00000633203 від 29.09.2016, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-банк». - Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк», копію паспорта громадянина України [PERSON] (а.с. 5, 6-13). Також представником позивача до суду надано копію довідки за лімітами по карті виданої на ім`я [PERSON] за договором № SAMABWFC00000633203 від 29.09.20164 Довідку про відкриття рахунку на надання карти, карта видана 29.09.2016 зі строком дії до липня 2020 року, Виписки по рахунку за період з 29.09.2016 по 06.08.2021; роздруковане фото [PERSON] з карткою банку (а.с. 45, 46, 48-49). При цьому, вказані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», не підписані [PERSON] матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк» розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк», а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування, розмір та порядок нарахування штрафів. Суд вважає, що правила частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк», що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. У анкеті-заяві про приєднання до [PERSON] , не зазначено розмір процентної ставки за користування кредитом, тобто, сторони у розумінні цивільного законодавства, не погодили розмір та підстави стягнення процентів та штрафу. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування, розмір та порядок нарахування штрафів, надані банком Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», Умови та Правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин, викладених в позовній заяві. Згідно з частиною шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, позивачем не зважаючи на вимоги статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не було надано доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про погодження сторонами договору розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування, розмір та порядок нарахування штрафів. Підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування, розмір та порядок нарахування штрафів відсутні. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не доведено факту укладання із відповідачем договору № б/н від 29.09.2016 на умовах, зазначених позивачем, зокрема, щодо розміру процентів за користування кредитом та штрафів. З урахуванням зазначених обставин, не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що між банком та клієнтом був укладений договір приєднання в порядку частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України та підписанням заяви позичальник приєднався до запропонованих банком Умов та Тарифів, тобто зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах. Однак, суд вважає, що вказані обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову акціонерного товариства «Акцент-банк» в частині стягнення заборгованості за кредитом, виходячи з наступного. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначено, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на те, що [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків. Відповідачем підтверджено факт отримання ним кредитної карти в АТ «Акцент - Банк». Зобов`язання зі своєчасного повернення грошових коштів за договором відповідач не виконував що відображено у розрахунку заборгованості. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачем фактично отримано кредитні кошти на підставі анкети-заяви від 29.09.2016, які останнім не повернуто позивачу. Отримані відповідачем кредитні кошти відображені в розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви, в якому зазначається про користування відповідачем кредитними коштами. Вказані письмові докази свідчать про те, що відповідачем отримувалися кредитні кошти на підставі анкети-заяви від 29.09.2016 та які використовувалися ним, що не спростовано й самим відповідачем. З огляду на викладене та враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а тому з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 14 630 грн 74 коп. (заборгованість за кредитом). Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачена загальна позовна давність тривалістю у три роки. За змістом частини 1статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із частинами 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 Цивільного кодексу України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Як вбачається із виписки по рахунку відповідача, останній платіж був здійснений [PERSON] 30.03.2018 в розмірі 1 000 грн 00 к. За таких обставин, момент перебігу позовної давності за вказаним кредитним договором, тобто, коли банк міг та повинен був дізнатись про порушення свого права на повернення кредиту, почався з моменту останнього платежу [PERSON] по кредиту, тобто з 30.03.2018. Оскільки останній платіж на погашення кредитної заборгованості [PERSON] вніс 30.03.2018, а з позовом до суду банк звернувся 13.05.2021, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності про застосування якої заявлено стороною відповідача у справі. Вказане відповідає правовим висновкам, викладеним у постановах від 05 вересня 2019 року у справі №697/1307/17-ц, від 21 вересня 2020 року у справі №314/5082/17. Враховуючи, що позивач не надав суду доказів на підтвердження існування поважних причин для пропуску строку позовної давності, даний позов не підлягає задоволенню у зв`язку зі спливом строків позовної давності. В частині 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, у задоволенні позовних вимог АТ "Акцент-Банк" відмовлено у зв`язку з пропуском строків позовної давності, а тому судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed