Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

05 січня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Авангард-Добробут" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач ОСББ "Авангард-Добробут" зазначає, що відповідач являється власником машиномісць [NUMBER] та № [NUMBER] , що розташовані в підземному паркінгу будинку 1-м по проспекту Бажана в м. Києві. Але відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати внесків на утримання паркінгу, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем, розмір якої за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2020 року становить 35 483,80 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми, що складає 1 692, 05 грн. та збитки від інфляції - 3 477, 24 грн, а загалом 40 653, 09 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 січня 2021 року цивільну справу № 753/271/21 передано судді Шаповаловій К.В. Згідно із журналом передачі кореспонденції судді, фактично справа була передана судді 11 січня 2021 року. Ухвалою суду від 19 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 08 лютого 2021 року на 11:00 год. У судове засідання 08 лютого 2021 року сторони не з`явились. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності позивача. Повістка, ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, адресована відповідачу повернулася до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Ухвалою суду від 8 лютого 2021 року розгляд справи відкладено на 24 лютого 2021 року. У судове засідання 24 лютого 2021 року відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином до суду повернулись конверти із судовими повістками з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Судові повістки відповідачу надсилались за адресою, зазначеною у позовній заяві, а також за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до інформації з електронного реєстру територіальної громади міста Києва «ГІОЦ/КМДА», [ADDRESS] . Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач 8 та 24 лютого 2021 року у судові засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що позивач не заперечував щодо ухвалення заочного рішення у справі, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. [PERSON] є власником машиномісця № [NUMBER] , площею 21,60 кв.м. та машиномісця № [NUMBER] , площею 36,10 кв.м. у підземному паркінгу по [ADDRESS] , що підверджується свідоцтвами про право власності від 28 березня 2007 року № 563-С/НП (а.с. 11-12). Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Відповідно до положень статті 4 вищевказаного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Положеннями статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до статей 14, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Співвласник серед іншого зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. У червні 2007 року у багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] відповідно до положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» створене та зареєстроване ОСББ «Авангард-Добробут» (а.с. 19-22). Метою створення ОСББ «Авангард-Добробут» є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом (пункт 1 розділу ІІ Статуту ОСББ «Авангард-Добробут»). Згідно пунктів 1, 2 розділу V Статуту ОСББ «Авангард-Добробут» співвласник зокрема має право брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» і Статутом об`єднання, та зобов`язаний виконувати передбачені Статутом обов`язки та рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень, дотримуватись правил користування приміщеннями, забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення, дотримуватись вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ «Авангард-Добробут» (протокол від 8 грудня 2017 року, 7 грудня 2018 року, 6 грудня 2019 року) були затверджені кошториси доходів та витрат паркінгу та розміри внесків на його утримання, які становили: у 2018 р. - 20 грн. на місяць за один квадратний метр площі; у 2019 р. - 24 грн. на місяць за один квадратний метр площі; у 2020 р. - 28 грн. на місяць за один квадратний метр площі (а.с. 28,29,30). Відповідно до затверджених кошторисів доходів та витрат паркінгу за рахунок внесків співвласників покриваються зокрема видатки на заробітну плату обслуговуючого персоналу, відрахування єдиного соціального внеску, на електроенергію та освітлення, на утримання систем безпеки, на господарчі товари, на ІТ-обслуговування, на бухгалтерське обслуговування, на послуги зв`язку, відрахування до фонду на ремонт паркінгу тощо. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з січня 2018 року по липень 2020 року відповідачу нараховано коштів на утримання машиномісць № [NUMBER] , [NUMBER] в розмірі 41774,80 грн., протягом вказаного періоду відповідачем сплачено за вказані машиномісця загалом 6291 грн., отже розмір заборгованості відповідача перед позивачем за вказаний період становить 35483,80 грн. Відповідно до статей 319, 322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів). Відповідно до статті 382 ЦК України спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно із статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Відповідно до статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Частиною другою статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість відповідача по внесках на утримання паркінгу станом на 01 серпня 2020 становить 35483,80 грн. (а.с. 9). Судом встановлено, що відповідач частково сплачував (у 2019 році) кошти за утримання паркінгу, що підтверджує те, що він був обізнаний про наявність у нього такого обов`язку, та про розмір таких внесків. Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Отже, враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем покладених на нього законом зобов`язань по сплаті внесків на утримання паркінгу, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. Визначаючи розмір заборгованості відповідача по внесках на утримання паркінгу, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок як об`єктивний і належний доказ, оскільки судом встановлено, що в результаті неналежного виконання зобов`язань власника багатоквартирного будинку, передбачених пунктом 5.2 статуту і статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», які полягають в обов`язку своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, у відповідача утворилась заборгованість по сплаті внесків, зокрема внесків на утримання паркінгу, при цьому доказів погашення заборгованості в повному обсязі відповідачем не надано, розміру заборгованості не спростовано. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість вимог ОСББ «Авангард-Добробут» до [PERSON] про стягнення заборгованості по внесках на утримання паркінгу в загальному розмірі 35483,80 грн. Стосовно вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних з відповідача за несвоєчасну сплату внесків на утримання паркінгу, що ґрунтуються на приписах частини другої статті 625 ЦК України, згідно яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, суд зазначає таке. Стаття 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Закріплений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом, встановленим частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте жодних обґрунтувань моменту виникнення у відповідача грошового зобов`язання зі сплати внесків на утримання паркінгу позовна заява не містить і доказів, які б підтверджували факт виставлення позивачем відповідачу відповідних рахунків, суду не надано. Крім того, матеріали справи не містять відомостей стосовно того, який строк був визначений загальними зборами ОСББ для сплати власниками внесків на утримання паркінгу. Суд зазначає, що позивач у справі про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, при цьому за викликом до суду не з`явився, у позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи у відсутність представника позивача, підтвердивши тим самим, що ним подані усі наявні у нього докази на підтвердження заявлених позовних вимог. Позивачем до позову долучено копію досудового попередження власнику машиномісць № [NUMBER] , [NUMBER] (прізвище власника у попередженні не зазначено), в якому зазначено, що станом на липень 2020 року існує заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 35483,80 грн. При цьому у попередженні зазначено, що власник протягом 3-х днів з дати отримання попередження, повинен сплатити заборгованість перед ОСББ «Авангард-Добробут». Відповідно до копії опису та фіскального чеку, долучених до попередження, вказане попередження було надіслано власнику 24 грудня 2020 року, позов поданий до суду 31 грудня 2020 року, при цьому адреса отримувача була вказана: [ADDRESS], [NUMBER],[NUMBER] , в той час, як у позовній заяві адреса відповідача вказана як: [ADDRESS] . Згідно із перевіркою трекінг повідомлення за номером, вказаним у фіскальному чеку, таке повідомлення на час розгляду справи в суді адресатом не отримано. Позивачем також не доведено, що до 24 грудня 2020 року (дата надіслання попередження) він як кредитор вимагав від відповідача виконання грошового зобов`язання. Зважаючи на вищевикладене, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання та вважає, що у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 3477,24 грн. та 3% річних в розмірі 1692,05 грн. необхідно відмовити у зв`язку з їх недоведеністю. Стосовно витрат на правову допомогу, які були понесені позивачем в розмірі 4000 грн, та які позивач просить стягнути з відповідача, суд зазначає таке. Згідно із частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правової допомоги від 10 серпня 2020 року № 1, укладений між ОСББ «Авангард-Добробут» та адвокатом Бардаш О.В. в якому зокрема, зазначено вартість послуг та порядок розрахунків; детальний опис наданих адвокатом послуг, а також їх вартість в розмірі 4000,00 грн; платіжне доручення від 12 серпня 2020 року № 833, що засвідчує оплату позивачем правничої допомоги у розмірі 4000 грн (а. с. 23-26). Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами. На підставі положень статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягнає стягненню судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 5326,10 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial