Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] , заінтересована особа - Арбузинський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Свої вимоги мотивує тим, що він народився [INFO] в с. Рябоконево Арбузинського району Миколаївської області, де проживав до 2006 року. В 2007 році переїхав проживати до с. Новокрасне, Арбузинського району Миколаївської області, де працював, але офіційно не був працевлаштований через відсутність паспорту. Через відсутність паспорту також не мав можливості оформити офіційні шлюбні стосунки із [PERSON] , від якої має дитину 2017 року. З моменту народження і до цього часу, як вказав заявник у позовній заяві, він за межі України не виїжджав, а лише змінював місце проживання в межах Арбузинського району. Однак, вчасно не оформивши паспорт громадянина України, він позбавлений можливості його отримати в Арбузинському РС УДМС України в Миколаївській області, оскільки не встановлено його належності до громадянства. Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2020 року відкрито окреме провадження за цими вимогами та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити та пояснив суду, що він народився і навчався в с. Рябоконево Арбузинського району Миколаївської області. Після закінчення навчання переїхав проживати до с. Новокрасне, Арбузинського району Миколаївської області, але паспорт не отримав та до теперішнього часу працює на різних роботах на території села. Заявник вказав, що не отримав паспорт громадянина України вчасно через складні життєві обставини. Крім цього, заявник додав, що має сім`ю, дружину та дитину 13.11. 2017 року. Представник заінтересованої особи - УДМС України в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, причин свого неприбуття не вказав, проте, надав до суду письмові пояснення, які, зокрема, містять посилання по нормативно - правові акти, що регулюють порядок підтвердження факту набуття громадянства України та просив вирішити справу на розсуд суду. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , рідна сестра заявника, суду пояснила, що [PERSON] дійсно з моменту народження та по теперішній час проживає на території Арбузинського району. Він проживав з батьком [PERSON] , оскільки мати приблизно в 1994 році покинула нас та виїхала до Республіки Молдова. Навчався він в Рябоконівській ЗОШ, потім працював без офіційного працевлаштування, далі створив сім`ю та має дитину. На даний час проживає в смт. Арбузинка Миколаївської області. Свідок [PERSON] , двоюрідний брат заявника, допитаний в судовому засіданні суду підтвердив, що [PERSON] дійсно з моменту народження та по теперішній час проживає на території Арбузинського району Миколаївської області. Суд, вислухавши заявника, свідків [PERSON] та [PERSON] дослідивши наявні у матеріалах справи докази в межав заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття та припинення громадянства України визначаються законом. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в с. Рябоконево Арбузинського району Миколаївської області (а.с. 6). Батьками заявника в свідоцтві про його народження зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Як видно із копії паспорта батька заявника [PERSON] , останній є громадянином України та місцем реєстрації є с. Рябоконево Арбузинського району Миколаївської області (а.с. 12-13). Згідно копії даних власника посвідчення особи (а.с. 18-19) [PERSON] є молдованкою. Згідно довідки Рябоконевського старостинського округу Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області від 09.09.2020 року [PERSON] [INFO] народився в с. Рябоконево Арбузинського району Миколаївської області та проживав з 1990 року по 2006 рік (а.с. 10). Згідно довідки Арбузинської селищної ради Миколаївської області від 08.09.2020 року [PERSON] [INFO] проживав в с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області з 2007 року по вересень 2019 року ( а.с. 11). Згідно довідки Арбузинської селищної ради Миколаївської області від 10.09.2020 року [PERSON] проживає без реєстрації по [ADDRESS] ( а.с. 20). Відповідно до довідки Арбузинської селищної ради Миколаївської області від 28.09.2020 року [PERSON] на даній території не зареєстрований (а.с. 8). Відповідно до довідки Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області від 29.09.2020 року [PERSON] на даній території не зареєстрований (а.с. 8). Згідно довідки Арбузинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області [PERSON] народився [INFO] в с. Рябоконево Арбузинського району Миколаївської області, за обліками ВОМІРМП УДСМ України зареєстрованим не значиться, звертався до Арбузинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області із заявою про видачу паспорта вперше, однак перевіркою встановлено було особу заявника, але не встановлено належність до громадянства України (а.с. 7). Як видно, заявник бажає отримати паспорт громадянина України, однак Арбузинським РС УДМС України в Миколаївській області установлено його особу, але не встановлено його належності до громадянства України. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, зокрема, Законом України "Про громадянство України" (далі - Закон), Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень". Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про громадянство України" особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у\~частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" Водночас, згідно п. 7 Розділу ІІ Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, що затверджений\~указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 (в редакції указу Президента України від 27 червня 2006 року и№588/2006 (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до абз. 6 п.п. «в» п.10 вказаного Порядку для встановлення належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (або одним із них) або законним представником, подає один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 10 Розділу ІІ\~Указу Президента України "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", для встановлення належності до громадянства України особа, яка за станом на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них), така особа зобов`язана в обов`язковому порядку подати до органу ДМС серед іншого судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 3 Закону\~особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає, серед іншого, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (п.7 Розділу ІІ Порядку). Аналогічно особа може подати судове рішення про встановлення юридичного факту проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року для встановлення належності її до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону, як такої, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Отже, підтвердження належності до громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання батьків заявника або його самого у неповнолітньому віці в України станом на [INFO] , який має юридичне значення, заявник народився на території України та до 01 лютого 2000 року дійсно проживав на території Арбузинського району Миколаївської області. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в\~судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо\~ законом\~не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для підтвердження належності до громадянства України, ним надані достатні та належні докази на підтвердження факту його народження та проживання в неповнолітньому віці на території України разом з батьками станом на 13 листопада 1991 року, а тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved