Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

04.02.2015 року ТзОВ "Смайлсіті" звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поставки. Вказує, що між ним та відповідачем [PERSON] 03 лютого 2014 року було укладено договір поставки № 4002-Р, відповідно до умов якого ТзОВ "Смайлсіті", як постачальник зобов'язалося поставляти окремими партіями та передавати у власність відповідачу товар, а відповідач, як покупець зобов'язався приймати у власність товар та своєчасно оплачувати його в асортименті й у кількості, відповідно до накладної, що є невід'ємної частиною договору. На виконання умов вказаного договору ТзОВ "Смайлсіті" відповідачу було здійснено поставки неоплаченого товару на суму 63706,05 грн. 24.07.2014 року відповідач припинив здійснювати підприємницьку діяльність, про що ТзОВ "Смайлсіті" не повідомив, розрахунків за договором поставки не провів. В досудовому порядку, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, не повернув нереалізований товар, не провів оплату за товар. У зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача 87 352,85 грн. за договором поставки та покласти на відповідача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 лютого 2014 року між фізичною особою підприємцем [PERSON] та позивачем ТзОВ "Смайлсіті" було укладено договір поставки № 4002-Р (далі - договір поставки), відповідно до умов якого ТзОВ "Смайлсіті", як постачальник, зобов'язалося поставити окремими партіями та передати у власність [PERSON] товари, а останній зобов'язався приймати та оплачувати їх (а.с.5-7). Пунктом 1.4. договору поставки передбачено, що товар передається постачальником частинами - товарними партіями. Розмір товарної партії визначається у видатковій накладній, яку виписує постачальник на підставі замовлення поданого покупцем та погодженого постачальником (а.с.5). Водночас, пунктом 6.1. договору поставки визначено, що поставки товару по цього договору сторони визначають як централізовано-кільцеві, у розмінні згідно чинного законодавства. Приймання-передача товару здійснюється у пункті доставки представниками обох сторін, шляхом підпису на видатковій накладній та штампа (печатки) покупця одержувача товару (для юридичних осіб), для підприємців, які не мають печаток - підпис на видатковій накладній. У разі, якщо сторонами не складається акт про невідповідність товару по асортименту, кількості чи якості та сторонами будуть робити закреслення (вичерки) по тексту видаткової накладної, ця накладна має силу первинного документа та підтверджує факт прийняття покупцем товару, без урахування закреслених позицій (а.с.5). Згідно до частин 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Статтею 692 ч. 1 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Розділом 7 договору поставки передбачено, що оплата партії товару здійснюється, із розстроченням платежу, частинами по мірі реалізації третім особам, кожні 15 календарних днів за товар, який реалізовано за цей період. Розрахунок за товар здійснюється в національній валюті України, в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника, який вказаний у договорі або письмово повідомлений постачальником додатково. Датою оплати вражається дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника. Якщо покупець не оплатив вартість поставленого товару у визначений строк, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь ас прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Так, із поданих суду видаткових накладних, вбачається, що за період із 12 лютого 2014 року по 13 червня 2014 року, позивачем було здійснено поставку відповідачу товару за замовленням останнього на суму у розмірі 63706,05 грн. (а.с.8-28). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 24 липня 2014 року відповідач [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність, що вбачається із копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 30.01.2015 року № 20003059 (а.с.32-33). Водночас, у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 4 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13 та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України. Таким чином, припинення підприємницької діяльності відповідачем не свідчить про припинення строку дії договору поставки. Із п. 12.8. договору поставки слідує, що у випадку ліквідації або реорганізації однієї із сторін, вона повинна протягом 5-ти робочих днів з моменту прийняття відповідного рішення письмово повідомити про це іншу сторону. Після чого сторони протягом 20-ти календарних днів повинні вчинити такі дії: 1) постачальник повинен надати покупцю акт звіряння розрахунків, а він протягом 3-х робочих днів підписати та повернути його; 2) покупець повинен розрахуватись з постачальником за поставлений товар, якщо оплату за нього з певних причин не було проведено або повернути нереалізований товар (а.с.6). Так, п.п. 8.1., 8.3., 8.5. договору поставки, за невиконання, несвоєчасне або неналежне виконання зобов'язань по договору винна сторона несе відповідальність згідно договору та чинного законодавства. За прострочення платежів, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення за весь час прострочення без обмеження. У випадку невиконання чи прострочення виконання покупцем обов'язку щодо оплати, подання звітів про реалізований товар або допуску представників постачальника до перерахування залишків нереалізованого товару чи підписання актів, що передбачені цим договором, постачальник має право вимагати від покупця повернення товару, що ще нереалізований покупцем і за який не проведено оплату. Невиконання покупцем вимог постачальника вважається грубим порушенням умов договору, в такому випадку, покупець додатково сплачує штраф у розмірі 10 % від вартості товару щодо якого існує порушення (а.с.6). Судом з'ясовано, що з метою врегулювання спору в досудовому порядку, ТзОВ "Смайлсіті" надіслав претензію від 15.01.2015 року, яку відповідач отримав 26.01.2015 року, однак залишив її без реагування, нереалізований товар не повернув, оплату за товар не провів (а.с.29-30). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання). Згідно положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, дослідивши і оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в порушення умов договору, відповідачем [PERSON] не було здійснено оплати поставленого товару, доказів належного виконання умов договору в порядку ст.ст. 10, 60 ЦПК України ним суду надано не було. А тому, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про стягнення із відповідача суми боргу у розмірі 63706,05 грн., пені за період із 24.07.2014 року по 03.02.2015 року у розмірі 8943,28 грн., 3 % річних у розмірі 1021,04 грн., інфляційних втрат в розмірі 7311,87 грн., а також штрафу у розмірі 6370,61 грн., що є підставним та обґрунтованим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 873,53 грн.

Outcome: approved