Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Представник позивача обґрунтовує даний позов тим, що 26 жовтня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" правонаступником якого є Акціонерне Товариство"Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0036/74/35548, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 24000 доларів США строком до 09.10.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5% річних. Додатковою угодою № 1(п.1) сторони погодили, що строк кредиту збільшено на 120 календарних місяців та дата остаточного погашення кредиту 10.03.2025 року. Крім того,сторони погодили, що з 15.12.2010 року погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється позичальником шляхом здійснення щомісячних ануїтет них платежів ( щомісячний рівними частинами платіж, який включає в себе погашення частини заборгованості за кредитом та процентів) відповідно до Графіку погашення кредиту та інших платежів В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 26.10.2005 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 014/0036/74/35548 відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням боржника , що виникають з умов кредитного договору № 014/0036/74/35548 від 26.10.2005 в повному обсязі цих зобов`язань. В зв`язку з невиконанням вимог договору на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2015 року по цивільній справі №346/8/15-ц позовні вимоги банку задоволені частково, а саме стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Івано-Франківської дирекції заборгованість за кредитним договором №014/0036/74/35548 від 26.10.2005 року, що станом на 05 листопада 2014 року становить 13 820 доларів США 40 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 186 534 грн.24 коп., з яких: 12534 доларів США 36 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 169 176 грн.41 коп.- заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом-187 доларів США 82 центи, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 2 535 грн. 01 коп.); 629 доларів США 45 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 8 495 грн. 69 коп. -заборгованість за відсотками; 656 доларів США 60 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 8 862 грн.14 коп.-пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Вказує, що з дати ухвалення вищевказаного рішення по сьогоднішній час заборгованість за кредитним договором погашено в повному обсязі не було , тому банк продовжував нараховувати позичальнику відсотки , пеню за порушення виконання умов кредитного договору Відповідач не виконує рішення суду про стягнення з нього на користь позивача заборгованості, в зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом про стягнення відсотків за кредитним договором, оскільки останні продовжуються нараховуватися за невиконання грошового зобов`язання відповідача перед позивачем. Станом на 10.07.2018 заборгованість позичальника перед банком за донарахованими відсотками за період з 05.11.2014 по 10.07.2018 складає 5 687,11 дол. США , що в еквіваленті становить 149 285,24 грн. , котрих просить стягнути з відповідача [PERSON] . Представник правонаступника позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в котрій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити. Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в котрому з позовними вимогами не погодився, звертаючи увагу суду на те, що 14.12.2015р. Коломийський міськрайонний суд в справі № 346/8/15-ц ухвалив рішення, яким стягнув з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/0036/74/35548 станом на 05.11.2014р. в сумі 13 820,41 дол. США, яка складається з сум заборгованості за кредитом, за процентами та пенею. Посилається на практику Великої Палати Верховного Суду , зокрема на постанови від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12 і від 23.05.2018р. у справі № 910/1238/17 , в котрих Суд посилається на те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, сума процентів, яка підлягає до стягнення має бути розрахована не за умовами кредитного договору - 12,5% річних, а згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України - 3% річних. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розглянути дану справу без його участі . Враховуючи подані заяви сторін, проаналізувавши письмові докази по справі, суд доходить таких висновків Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 26 жовтня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" правонаступником якогоє Акціонерне Товариство"Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0036/74/35548, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 24000 доларів США строком до 09.10.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5% річних (а.с.13-15). Відповідно до п. 5.1 договору, позичальник зобов`язаний, щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати часткове погашення кредиту та остаточне погашення отриманого кредиту до 09.10.2015 року, а також до 15 числа кожного місяця сплачувати відсотки за фактичне використання кредитних коштів. Відповідно до п. 5.5 п 6.5 договору,сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов"язань, кредитор має право вимагати дострокового стягнення, а позичальник зобов"язався на вимогу кредитора здійснити повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, відповідно до умов кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. 10 березня 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої строк кредиту збільшено на 120 календарних місяців у зв`язку з чим п.1.2. Кредитного договору викладено в наступній редакції: «Дата остаточного погашення кредиту 10 березня 2025 року. Строк користування кредитом складає 240 місяців» (а.с.16) 13 грудня 2010 року між сторонами укладено додаткову угоду №4, відповідно до якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, а саме: сторони погодили, що з 15 грудня 2010 року погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється позичальником шляхом здійснення щомісячних ануїтет них платежів (щомісячний рівними частинами платіж, який включає в себе погашення частини заборгованості за кредитом та процентів) відповідно до Графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором. Дата погашення щомісячних ануїтентних платежів- 15 число кожного календарного місяця (а.с.17). Позивач стверджує, чого не заперечує і відповідач, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 26 жовтня 2005 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки №014/0036/74/35548 відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язаннях боржника, що виникають з умов кредитного договору №014/0036/74/35548 від 26.10.2005 року в повному обсязі цих зобов`язань. В зв`язку з невиконанням вимог договору на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2015 року по цивільній справі №346/8/15-ц позовні вимоги банку задоволені частково, а саме стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Івано-Франківської дирекції заборгованість за кредитним договором №014/0036/74/35548 від 26.10.2005 року, що станом на 05 листопада 2014 року становить 13 820 доларів США 41 цент, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 186 534 грн.24 коп., з яких: 12534 доларів США 36 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 169 176 грн.41 коп.- заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом-187 доларів США 82 центи, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 2 535 грн. 01 коп.); 629 доларів США 45 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 8 495 грн. 69 коп. -заборгованість за відсотками; 656 доларів США 60 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 8 862 грн.14 коп.-пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків (а.с.30-33). З долученої представником відповідача довідки з Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 15.04.2021 р. № 12.16-34/38624 вбачається, що Коломийським міськрайонним ВДВС перераховано на користь ТзОВ Фінансова компанія Гефест 139 478,32 грн боргу на виконання вищевказаного рішення ,залишок боргу становить 48 921,26 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості по донарахованих відсотках за період з 05.11.2014 по 10.07.2018 в сумі 5687,11 дол США , однак розрахунок заборгованості подано з 26.10.2005 року, де зазначено що загальна заборгованість за кредитним договором, зокрема заборгованість за процентами становить 6316,56 дол. США (а.с.6-9,9 на звороті). Враховуючи вказане, суд не може взяти як доказ до уваги вищевказаний розрахунок. Крім того, суд враховує рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2015 року, оскільки має місце зміна кредитором строку виконання позичальником умов кредитного договору. Відповідно, повторно кредитор не вправі звертатися до суду з позовною заявою про стягнення процентів в розмірі, визначеному кредитним договором в зв`язку з наступним. В постанові Верховного Суду України в справі № 175/4753/15-ц від 06.02.2019р. зазначено, що «у позивача було відсутнє право повторно стягувати заборгованість за тілом кредиту, проценти та пеню, нараховані в межах строку дії кредитного договору при наявності судового рішення про стягнення цих сум». Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12 і від 23.05.2018р. у справі № 910/1238/17 посилається на те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, суд звертає увагу, що згідно висновків постанови Великої Палати ВС у справі № 444/9519/12 строк позовної давності за вимогами про сплату процентів за правомірне користування кредитом (які фактично не були сплачені) повинен обчислюватися окремо по кожному простроченому платежу за відповідний період, тому, за загальним правилом проценти за користування кредитом стягуються за трирічний період, що передує даті пред`явлення позову. Згідно з нормами статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем не доведено позовних вимог щодо стягнення заборгованості по нарахованих відсотках, а тому в задоволенні позову Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до [PERSON] про стягнення відсотків за кредитним договором №014/0036/74/35548 від 26.10.2005 року,слід відмовити. На підставі викладеного, ст. ст.1048,1050,1056-1 ЦК України,

Outcome: dismissed