Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить встановити, що заповіт [PERSON], складений на користь [PERSON] і [PERSON] та посвідчений секретарем Лісівської сільської ради Доматюк Ольгою Григорівною і зареєстрований в реєстрі за №60, є нікчемний та скасувати запис № 60 про даний заповіт у Спадковому реєстрі заповітів Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в с.Лісове Дубровицького району Рівненської області, помер її батько [PERSON], актовий запис про смерть № 4 від [INFO]. За життя її батько склав заповіт, який посвідчений секретарем Лісівської сільської ради Дубровицького району Доматюк О.Г. і зареєстрований в реєстрі під № 60, згідно з яким належний йому на праві особистої власності житловий будинок і все майно він заповів позивачці та [PERSON] в рівних долях. Після відкриття спадщини позивач звернулася в Дубровицьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Для підтвердження своїх спадкових прав нотаріусу разом з іншими документами надала вищевказаний заповіт. В ході огляду даного заповіту встановлено, що в ньому не вказано місце і дата його складання, дата посвідчення зафіксована наступним чином : "перше серпня тисячі сьомого року". В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задоволити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Представник Лісівської сільської ради позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис №4 від 14 лютого 2014 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.13). Як вбачається з копії заповіту посвідченого секретарем Лісівської сільської ради Доматюк Ольгою Григорівною, [PERSON] належний йому на праві особистої власності житловий будинок, все своє майно, заповів [PERSON] і [PERSON]. При цьому в заповіті не зазначено місце його складання, а його дата зазначена, як "перше серпня тисячі сьомого року" (а.с.12). Згідно довідки №391 від 25.07.2014 року, виданої виконкомом Лісівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, на день смерті - [INFO], [PERSON] проживав в [ADDRESS], разом із своєю дружиною - [PERSON], 1938 року народження (а.с.14). Згідно з ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону, є складання заповіту особою, яка не мала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Відповідно до п. п. 2.1., 2.2 Наказу Міністерства юстиції України N 3306/5 від 11 листопада 2011 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування» нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Як встановлено в судовому засіданні, секретар Лісівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області Доматюк О.Г. посвідчила заповіт [PERSON], не вказавши у ньому місця його складання та зазначивши дату "перше серпня тисячі сьомого року", що є грубим порушенням норм чинного законодавства щодо посвідчення заповітів, оскільки, якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування. За таких обставин, посвідчуючи заповіт, секретар сільської ради повинна була зазначити місце і дату вчинення нотаріальної дії, а тому не зазначення вказаних відомостей у заповіті та у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій є порушенням вимог «Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування» затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11 листопада 2011 року. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи, що в оспорюваному заповіті та у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій в порушення вимог ст. 1247 ЦК України, не вказано фактичне місце та час його складання, тому даний заповіт не породжує будь-яких прав та обов'язків та є нікчемним, оскільки вчинений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Outcome: approved