Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача в якому зазначили, що в ніч з 01.09.2013 року на 02.09.2013 року їх квартира була затоплена з вини відповідачів внаслідок чого було пошкоджено приміщення кухні, ванної кімнати та кухонних меблів. Вартість відновлюваних робіт вказаних приміщень квартири становить 6663, 99 гривень, вартість відновлюваних робіт кухонного гарнітуру становить 2180 гривень. Крім матеріальної шкоди їм також було завдало моральної шкоди, оскільки вони мали неприємні переживання у зв"язку з пошкодженням майна, вимушені терпіти незручності та докладати додаткових зусиль для відновлення попереднього стану приміщення та майна. Позивач [PERSON] є інвалідом 1 групи, тому вчинення будь-яких дій є для останнього певним тягарем, а поведінка відповідачів, які навіть не принесли своїх вибачень і після затоплення квартири лише насміхаються над ними приносить душевні старждання. В зв"язку з цим просили солідарно стягнути з відповідачів на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 6663, 99 гривень, а на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 2180 гривень, а також по 5000 гривень заподіяної моральної шкоди кожному. Одночасно просили стягнути з відповідачів понесені судові витрати в розмірі 458, 80 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і пояснив, що про затоплення квартири йому стало відомо 3.09.2013 року. Коли він приїхав до квартири, побачив результат затоплення, то відразу ж пішов до [PERSON] для з"ясування причин затоплення. Йому довго не хотіли відчиняти двері, а коли відкрили, то [PERSON] повідомив про те, що затоплення сталося внаслідок того, що в нього потік клапан котла автономного опалення. При цьому до квартири його не пустили. Він намагався вирішити питання відшкодування шкоди з [PERSON], однак останній не хотів йти з ним на контакт. Не дочекавшись ніяких дій з боку [PERSON] 10.09.2013 року звернувся до КВЖРЕП №4 про складання акту про затоплення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, письмово повідомив про розгляд справи у його відсутності. В наданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] пояснив, що побачив у дверях своєї квартири записку якій зазначалось про необхідність з"явитися або зателефонувати до КВЖРЕП № 4. Наступного дня, тобто 12.09.2013 року він прийшов в КВЖРЕП № 4, дійсно мав розмову з [PERSON], однак своєї вини у затопленні сусідів не визнавав. Причин, з яких [PERSON] вказує на такий факт вказати не може. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON]І - [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що дійсно в ніч з 1.09.2013 року на 02.09.2013 року квартиру позивачів було затоплено. [PERSON] піднімався до квартири його батьків і батько на прохання останнього просто допоміг вимокувати воду. Той факт, що затоплення квартири позивачів мало місці по вині його батьків заперечує, вважає, що їх квартира могла бути затоплена з сусідніх квартир. Представник КВЖРЕП №4 [PERSON] пояснила, що позовні вимоги підтримує. Вказала, що по зверненню позивача комісією був складений акт про затоплення. При виході на місце події комісія в першу чергу оглянула каналізаційні, водогінні системи та стояки. Все було в справному стані. Враховуючи те, що позивач звернувся до них через тривалий час після затоплення, тому вказати причину затоплення в акті комісія не змогла. При цьому, незважаючи на перебіг часу, при знятті "вогонки" потолок у ванній кімнаті був мокрий. Зазначила, що затоплення квартири позивачів з квартир, які розташовані по сусідству, як зазначив представник відповідачів, виключається. Ймовірно квартиру було затоплено з квартири розташованої вище. Одночасно вказала, що з питань пошкодження або заміни системи водогіну або системи опалення мешканці будинку №76 на той період часу до КЖРЕП №4 не звертались. Свідок [PERSON] показала, що на час затоплення квартири позивачів працювала у КВЖРЕП №4 на посаді інженера. 10 вересня до неї звернувся [PERSON], який повідомив про залиття квартири №84 мешканцями вище розташованої квартири №88. За вказівкою начальника КВЖРЕП вона в складі комісії вийшла за місцем призначення. Коли виходила з кабінету то в коридорі КВЖРЕП її зупинив [PERSON], який повідомив про те, що затопив сусідів з квартири №84. Вона рекомендувала йому вирішити питання добровільним шляхом. По приходу на місце вона піднялась до квартири [PERSON], який вказував їй на те, що прорив мав місце на кухні . Однак, що саме прорвало вона вже не пам"ятає, начебто котел автономного опалення. Пам"ятає, що було перевірено водогінну систему , яка на час приходу комісії була справна, як в квартирі позивачів так і в квартирі відповідачів. В акті не було відображено причину, оскільки затоплення мало місце в ніч з 1 на 2 вересня 2013 року, а комісія вийшла на місце тільки 10 числа, тому акт був складений відповідно до Форми, яка вимагає зазначення причин затоплення, а не зазначення вини особи. Коли вона дала акт на підпис [PERSON], він власноручно зробив в ньому дописку. Проте що затоплення сталося з вини [PERSON], останній також вказував в присутності інших членів комісії. Свідок [PERSON] показав, що є сусідом сторін, оскільки мешкає в квартирі [ADDRESS]. Зі слів матері позивача йому відомо про затоплення квартири № 84.Однак, за яких обставин мало місце затоплення йому нічого не відомо. Вказав, що його квартира знаходиться на одному поверсі з квартирою [PERSON]. Восени 2013 року протікання води в його квартирі не було. З показань свідка [PERSON] слідує, що він був свідком розмови між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], в ході якої чув претензії [PERSON] до [PERSON] по затопленню квартири. Чув, як [PERSON] у відповідь сказав, що навіщо було придбавати такі дорогі меблі. З показань свідка [PERSON] слідує, що він працює головним інженером КВЖРЕП № 4. Йому відомо про факт затоплення квартири позивачів в ніч з 1 на 2 вересня 2013 року. З даного приводу заява позивача надійшла до КВЖРЕП № 4 лише 10 вересня 2013 року. Він відразу передивився журнал і встановив, що будь-які ремонтні роботи в будинку №76 по вул.Кірова в м.Коростені КВЖРЕП № 4 не проводились. Як член комісії він виходив на місце. Проте, двері в квартирі №88 їм спочатку ніхто не відчинив, тому вони пішли до квартири №84, оглянули наслідки затоплення та почали складати акт. Зі слів позивачів йому стало відомо про те, що причиною затоплення є котел водопостачання, який знаходиться в квартирі №88. Згодом з"явився власник квартири №88, однак особисто він до помешкання квартири не ходив. Як головний інженер, оглянувши наслідки залиття та місце потрапляння води до квартири №84 може дати висновок, що залиття квартири №84 сталася з вищерозташованої квартири, тобто з квартири №88. Вислухавши пояснення сторін, свідків та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне: \~\~\~\~\~\~\~\~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS]. Іншими співласниками вказаної квартири є [PERSON] та [PERSON], що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтвом про право власності на житло. Позивач [PERSON] зареєстрований разом з співвласниками у вказаному житловому приміщенні, що стверджується довідкою Коростенського КВЖРЕП №4 та даними паспорта. Квартира розташована на другому поверсі п"ятиповерхового багатоквартирного будинку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачі є співвласниками квартири № 88 у цьому ж будинку. Вказана квартира знаходиться поверхом вище квартири позивачів. З акту складеному працівниками Коростенського КВЖРЕП №4 12.09.2013 року слідує, що в ніч з 01 на 02 вересня 2013 року трапилося залиття квартири №84 з вище розташованої квартири [ADDRESS]. Причину залиття не встановлено, оскільки на момент залиття представники КВЖРЕП №4 та АДС не викликалися, заявки не надходило. На момент комісійної перевірки водоканалізаційна система в квартирах №84 та №88 по вул.Кірова, 76 функціонувала і знаходилась в технічно справному стані. Наслідки після затоплення : затекла стеля кухні ква.84, окремими місцями шпалери на гіпсокартоні, затекли стіни; у ванній кімнаті стеля , площею 4, 8 м. В даному акті міститься запис відповідача [PERSON] про те, що він допоміг позивачу відключити воду в момент затоплення. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана норма закону регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу у деліктних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою вина відповідача презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини. Допитані в судовому \~засіданні свідки ствердили факт визнання відповідачем [PERSON] затоплення квартири позивачів. Вислухавши показання свідків сторона відповідача будь-яких фактичних даних ( у розумінні ст.57-59 ЦПК України), які б спростовували ці показання не подала, а у суда відсутні підстави недовіряти показанням свідків, які давали свідчення під присягою, ніяких особистих стосунків зі сторонами не мають, і які узгоджуються між собою, обставинами справи та з дослідженими у справі доказами. Позивач в судовому засіданні вказував на те, що відповідач [PERSON] не впустив його батька [PERSON] до квартири, коли той двічі вимушений був піднятися внаслідок протікання води зі стелі, щоб спростувати, що затоплення відбувається не з його квартири. З приводу даного факту відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позивач [PERSON] не намагався зайти до приміщення його квартири. Однак, на запитання суду, чому він сам не надавав можливість пересвідчитись [PERSON] в тому, що затоплення квартири останнього відбувається не з його квартири нічого пояснити не зміг. Також відповідач [PERSON], для спростування своєї вини, не надав доступ до помешкання своєї квартири позивачу [PERSON], коли той вже 3.09.2013 року намагався з"ясувати причини затоплення . Висновок судово будівельно-технічної експертизи №178/865/14-25 від 08.12.2014 року також не виключає, що пошкодження квартири [ADDRESS] були спричинені затопленням з вище розташованої квартири [ADDRESS]. Згідно даного висновку розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири [ADDRESS] становить 3538 гривень. З п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи те, що будь-які роботи по ремонту або заміні системи водогіну або системи опалення чи сантехнічного обладнання працівниками КВЖРЕП №4 в квартирі відповідачів не проводились, тому відповідальність за технічний стан вказаних систем несе власник житла. Пошкодження систем, за які відповідають комунальні служби, і які могли стати причиною затоплення квартири позивачів встановлено не було. Сторона відповідачів також не вказувала на такий факт при розгляді справи. При перевірці комісією КВЖРЕП №4 такого обладнання в квартирах №84 та №88 в будинку №76 по вул.Кірова в м.Коростені було встановлено його справність. За використання сантехнічного або водогінного обладнання чи недбалого відношення до використання такого обладнання, його несвоєчасної заміни чи несанкціонованого ремонту несе відповідальність власник житлового приміщення. Не зазначення в акті причини залиття не є достатнім доказом відсутності вини відповідачів в залитті квартири позивача. Враховуючи те, що затоплення мало місце в ніч з 1 на 2 вересня 2013 року, а позивач, сподіваючись на добровільне відшкодування шкоди з боку відповідачів, звернувся до КВЖРЕП № 4 тільки 10 вересня 2013 року, тому останні мали можливість протягом цього часу усунути пошкодження, внаслідок яких сталося залиття квартири позивачів. Тому, з врахуванням наведеного позиція сторони відповідачів на не встановлення причини затоплення розцінюється як намагання уникнути відповідальності за заподіяну шкоду. Таким чином відповідачі не довели, що затоплення квартири [ADDRESS] сталося не з їх вини. Враховуючи те, що пошкодження зазнала квартира власником якої є [PERSON], тому саме він має право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди. При цьому визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує характер та обсяг душевних страждань, які зазнав позивач внаслідок залиття квартири, тривалість цих негативних наслідків, вимушеність змін у життєвих стосунках та необхідність докладати додаткових зусиль для можливості відновлення порушеного права і оцінює заподіяну шкоду в розмірі 1000 гривень, що є достатнім, розумним та справедливим для відшкодування заподіяного виду шкоди. Позивач [PERSON] не є власником житлового приміщення, позовні вимоги в частині пошкодження меблів, власником яких він являється та розмір шкоди, завданої у зв"язку з пошкодженням його майна належними та допустимим доказами необгрунтував, тому відсутні підстави для задоволення його позовних вимог. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного,

Outcome: partial