Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 29.09.2012 року ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК" надало [PERSON] кредит в сумі 7000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 29.02.2016 року має заборгованість перед позивачем в сумі 36087 гривень 92 копійки, яку в добровільному порядку сплатити відмовляються, що спонукало ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК" звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про слухання справи в його відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася. Судова повістка, направлена за адресою місця проживання [PERSON], зареєстрованого у встановленому законом порядку, повернулася до суду з відміткою " адресат за зазначеною адресою не проживає ". Відповідно до вимог ч.3 ст.76 ЦПК України судову повістку направлено виконавчому органу місцевого самоврядування. За таких обставин відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до ПАТ КБ "Приват банк" з метою отримання кредитних послуг, в зв"язку з чим підписала заяву б/н від 29.09.2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 7000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. ПАТ КБ "ПРИВАТ БАНК" свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 1.1.3.2.3 "Умов та правил надання банківських послуг", на підставі яких Відповідач при укладанні Договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 "Умовами та правилами надання банківських послуг". Сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна карта Клієнта, та телефон клієнта, який проходить верифікицію з підтвердженням відповідно до п. 1.1.1.16 даних умов. За допомогою встановлених засобів доступу до карткового рахунку. Відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування. Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 "Умов та правил надання банківських послуг" зобов"язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором також на умовах пунктів 5.6.5.14 відповідач зобов"язаний сплачувати комісії та інші плати, встановлені банком за банківське обслуговування клієнта, у відповідності до тарифів. Власник картрахунку зобов"язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту . Відповідно до п. 2.1.1.3.3 "Умов та правил надання банківських послуг" відповідач доручив Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежів, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п.п. 2.1.1.3.5, 2.1.1.12.3 "Умов та правил надання банківських послуг", боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 29.02.2016 року має заборгованість - 36087,92 грн., яка складається з наступного: 7691,84 грн., - заборгованість за кредитом; 24311,82 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1889,60 грн., - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 21.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1694,66 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача суми заборгованості по кредиту в сумі 36087,92 грн., наданого згідно договору № б/н від 29.09.2012 року у зв'язку із невиконанням ним умов кредитного договору. В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач довів суду, що відповідач передбачені кредитним договором зобовязання, щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків, не виконує, сума заборгованості складає 36087,92 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved