Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просив виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини - [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження № 35 від 24 квітня 2008 року, вчиненого 24 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області. Заявлені вимоги мотивовані тим, що у їх шлюбі відповідач народила двох дівчат: [PERSON] , 1997 року народження та [PERSON] , 2008 року народження. У 2010 році шлюб між сторонами розірвано. Дочка [PERSON] залишилась проживати з батьком, а дочка [PERSON] - з матір"ю. Під час спілкування в одній з компаній влітку 2020 року відповідач повідомила, що біологічним батьком [PERSON] є рідний брат позивача - [PERSON] (теперішній чоловік відповідача). Відповідач у визначений законом строк подала відзив, примірник якого долучений до матеріалів справи на а.с.28-31. Позов не визнає. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказує, що донька [PERSON] народилась під час їх шлюбу з позивачем, таким чином дитина походить від подружжя, що і зафіксовано органом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області. Дочка є інвалідом від народження та має тяжке онкологічне захворювання, перебуває на обліку у лікаря-гематолога, потребує постійного лікування, обстеження та нагляду. Тому позов батька (позивача) є прагненням уникнути зобов"язання щодо утримання доньки, його небажанням нести матеріальних витрат на лікування. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав і просив про задоволення позовних вимог, вказуючи, що факт споріднення його і [PERSON] виключається висновком експерта. Відповідач звернулась до суду із заявою (а.с.94) та просила провести судовий розгляд цивільної справи без її участі, з висновком молекулярно-генетичної експертизи не згодна. Свої доводи, викладені у відзиві підтримує повністю, у позові просить відмовити. Представник третьої особи - Городнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), надавши витребовувані документи, участі у судовому засіданні свого представника не забезпечив. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов"язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов"язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Вивчивши позов, встановивши вимоги і заперечення сторін, визначившись із правовідносинами між ними, дослідивши письмові докази у справі, допитавши свідків, обравши норму права, яка підлягає застосуванню, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що 24 квітня 2008 року в книзі реєстрації народжень відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис № 35 (а.с.9). Сторони зазначені батьками вказаної дитини. Шлюб між сторонами розірвано у 2010 році та свідоцтво про розірвання шлюбу отримано в органі реєстрації 13 липня 2011 року (а.с.10). За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України). Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 7 травня 2009 року). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхиляння або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивовано в судовому рішенні. Згідно висновку експерта № 538 (а.с.68-70) КЗ „Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи"ДОР", відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька, молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів виявлені алелі, які не виявляються у припустимого батька, тобто отримані від іншого чоловіка. Таким чином, встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , не може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] . Тобто батьківство громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , виключається. До того ж свідки, допитані у судовому засіданні засвідчили, що під час розмови в їх спільній компанії відповідач сама повідомила присутніх, що [PERSON] не є батьком [PERSON] . Допитана в якості свідка [PERSON] у суді повідомила, що є однокласницею відповідачки з якою підтримує дружні відносини. Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі. [PERSON] з народження була хворобливою. Після народження [PERSON] відносини між сторонами значно погіршились і вони розлучились. Згодом відповідач зареєструвала шлюб з братом позивача - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] посварилися. І їх спільні друзі, в тому числі і свідок [PERSON] , вирішили помирити рідних братів, запросили їх до спільної компанії. Під час спільного проведення часу у такій компанії позивач спитав відповідачку: „Скажи, [PERSON] моя дочка?". На що та відповіла: „Ні, не твоя." Допитана в якості свідка [PERSON] у своїх показаннях суду розповіла, що після розлучення сторін, проживає однією сім"єю з позивачем. У спільній компанії під час проведення спільного часу вона стала очевидцем розмови позивача і відповідача, коли відповідач сказала позивачу, що [PERSON] - дочка [PERSON] (брата позивача). Орієнтовно ця розмова відбулась влітку 2020 року, більш точної дати свідок не згадає. Допитаний в якості свідка [PERSON] дав показання в суді про те, що винаймав у відповідача житло і що вона проживала з дочкою [PERSON] та розповідала, що її батьком є колишній чоловік. Пізніше під час проведення часу у спільній компанії влітку 2020 року у присутності свідка відповідач повідомила позивача про те, що [PERSON] не його дочка. Тоді він став з"ясовувати, а чому ж саме з нього стягуються аліменти. У сукупності всі наведені докази підтверджують обгрунтованість заявленого позову. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Із витребовуваного актового запису про народження № 35 від 24 квітня 2008 року (а.с.35) встановлено, що відомості про батька були включені на підставі Свідоцтва про шлюб, актового запису № 143 від 25.11.1995 року. При цьому заявником виступала [PERSON] . На момент реєстрації народження діяла презумпція, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. І тільки на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Позивач при зверненні з позовом до суду сплатив судовий збір, пов`язаний з розглядом даної цивільної справи а також витрати на експертизу, тому ці витрати слід стягнути на його користь з відповідача, а також до стягнення підлягають суми, витрачені ним на правову допомогу і документально підтверджені в суді. Так, згідно ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір підтверджений на суму 908 гривень (а.с.1), витрати на проведення експертизи підтверджені на суму 9738,33 грн (а.с.97-100), а витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені на суму 10500 гривень. Такі суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved