Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Представник Служби у справах дітей Захарівської районної державної адміністрації Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову, посилається на те, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Відомості про батька дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] записані за заявою матері згідно ч.1 ст.135 СК України. Мати [PERSON] самоусунулася від виховання своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і виконання своїх батьківських обов`язків з 03.05.2018 р., фактично з дня коли за рішенням виконавчого комітету Карабанівської сільської ради Захарівського району Одеської області від 03.05.2018 р. № 11/2018 були вилучені з сім`ї. Малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] були влаштовані до Центру соціально- психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Захарівської районної державної адміністрації Одеської області. За час перебування дітей в закладі мати відвідала їх 3 рази. Згідно розпорядження Захарівської районної державної адміністрації від 15.06.2018 №389/А-2018 про влаштування вилученої дитини [PERSON] , [INFO] , до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення та влаштована до КУ "Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 "Сонечко", відповідно до довідки даного закладу від 28.02.2019 №149 мати дитини не відвідала доньку жодного разу, ніколи не звонила, матнріальної допомоги не надавала. Так, відповідачка з 2018 року не бере участі у вихованні та утриманні своїх дітей, не цікавиться їхнім станом здоров`я, матеріально їх не забезпечує, не цікавиться їхнею долею. На основі наданих Карабанівською сільською радою Захарівського району Одеської області документів, враховуючи, що перебування дітей в сім`ї є загрозою для їхнього життя, комісія з питань захисту прав дитини Захарівської РДА прийняла рашення від 16.03.2020 № 01/01-24/630 про доцільність позбавлення батьківськиз прав громадянки [PERSON] , [INFO] у відношенні її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, у визначений в ухвалі суду від 24.06.2020 року строк, відзив на позовну заяву не подавала. Надала до суду заяву про розгляд справи за її вдсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцт про народження дітей. (а.с.12,13,14). Згідно рішенням виконавчого комітету Карабанівської сільської ради Захарівського району Одеської області від 03.05.2018 р. № 11/2018, у громадянки [PERSON] , [INFO] було вилучено із сім`ї малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Згідно довідки Центру соціально- психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Захарівської районної державної адміністрації Одеської області №23 від 02.03.2020 р., [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] перебувають у Центрі соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Захарівської районної державної адміністрації Одеської області з 10.05.2018 р. і по теперішній час. Мати вихованців відвідувала своїх дітей 3 рази за час їх перебування у закладі. Згідно розпорядження Захарівської районної державної адміністрації від 15.06.2018 №389/А-2018 про влаштування вилученої дитини [PERSON] , [INFO] , до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення та влаштована до КУ "Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 "Сонечко", відповідно до довідки даного закладу від 28.02.2019 №149 мати дитини не відвідала доньку жодного разу, ніколи не звонила, матнріальної допомоги не надавала. Згідно характеристики виданої Карабанівською сільською радою Захарівського району Одеської області від 14.08.2020 року №950 на [PERSON] , [INFO] , зазначено наступне, дана особа проживає на території сільської ради і зарекомендувала себе з негативної сторони: вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює. Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов наявних в матеріалах справи вбачається, що [PERSON] за місцем мешкання не створенні умови для проживання малолітніх дітей. Помешкання знаходиться вкрай брудному, антисанітарному стані. Мати веде аморальний спосіб життя. Згідно висновку Захарівської районної державної адміністрації Одеської області, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] вбачається за доцільне позбавити батьківських прав . Вирішуючи питання, щодо позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з того, що за умовами ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судоми законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву Служби у справах дітей Захарівської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав слід задовольнити, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дітей є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Відповідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved