Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] з 1998 року та по день його смерті [INFO], зміну черговості одержання права на спадкування після смерті [PERSON], включивши позивача до спадкоємців разом із спадкоємцями першої черги, усунення від права на спадкування за законом, в тому числі, щодо отримання обов'язкової частки в спадщині, визнання права власності на ? частки в праві спільної сумісної власності на грошовий вклад з відсотками, що знаходиться в ПАТ "Державний ощадний банку України" та визначення ? частки [PERSON] в праві спільної сумісної власності на грошовий вклад з відсотками, що знаходиться в даному банку, посилаючись на те, що вона протягом вказаного періоду проживала з померлим в його квартирі [ADDRESS], яку він заповів їй 14 січня 2016 року на випадок смерті. В силу похилого віку та тяжкої хвороби [PERSON] потребував сторонньої допомоги. Однак, його донька здоров'ям батька не цікавилась, не була присутня на похоронах та його похованням не займалась. Крім того, зазначає, що до складу спадщини також ввійшли їх спільні з померлим грошові кошти в сумі 11000 грн., які зберігались у вищезазначеній фінансовій установі. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на те, що [PERSON] проживав в своїй квартирі сам, що підтверджується довідкою Хмельницького міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) та актом УМК "Заріччя". [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання та є клієнтом цього ж центру. А тому за станом здоров'я не могла постійно знаходитись з батьком. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1224 ч. ч. 3, 5 та 6ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 1241 ч. 1ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до вимог ст. 1258ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до вимог ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ст. 1264ЦК України четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 74 ч. 1 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Судом встановлено, що [INFO]помер [PERSON], який був батьком [PERSON] Організацію та проведення його поховання здійснювала [PERSON], що підтверджується відповідним договором, свідоцтвом про поховання та фінансовими документами. 14 січня2016 року на випадок смерті він заповів останній належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки Хмельницького міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) від 17 травня 2017 року №295 [PERSON] перебував на обліку в даному центрі вдома як одинокий громадянин похилого віку та інвалід з 4 травня 2016 року та по день смерті. Догляд за ним здійснювала соціальний робітник [PERSON] Даний факт підтверджується також і актом УМК "Заріччя" від 27 липня 2017 року. Згідно довідки цього ж центру від 6 липня 2017 року №432 [PERSON] перебуває на обліку в даному центрі вдома як одинокий громадянин похилого віку з 14 червня 2016 року. Таким чином, підстав для встановлення факту проживання однією сім'єю позивача з [PERSON] з 1998 року та по день його смерті [INFO], суд не знаходить. В зв'язку з цим відсутні підстави і для зміни черговості одержання права на спадкування після смерті [PERSON], включивши [PERSON] до спадкоємців разом із спадкоємцями першої черги, визнання за нею права власності на ? частки в праві спільної сумісної власності на грошовий вклад з відсотками, що знаходиться в ПАТ "Державний ощадний банку України" та визначення ? частки [PERSON] в праві спільної сумісної власності на цей грошовий вклад з відсотками. Крім того, [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання. Згідно довідки цього ж центру від 17 травня 2017 року №210 вона є його клієнтом. Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду. Однак, ні позивачем, ні її представником не надано суду доказів, які б вказували на ухилення відповідача від виконання обов'язку щодо утримання батька [PERSON], про те, що грошовий вклад, який знаходиться в ПАТ "Державний ощадний банку України", є спільним майном [PERSON] та померлого [PERSON] Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: approved