Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-21 00:00:00

ВСТАНОВИВ: АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №014/2184/82/1352 від 29.05.2008 року у сумі 109\~589,46 доларів США: квартиру, загальною площею 42,5 кв.м. за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Договору дарування, посвідченого приватниим нотаріусом Хмельниицького міського нотаріального округу Лучковською Т.М., 11.05.2005 року за реєстровим номером 3986, право власності зареєстровано в Хмельницькому БТІ 12.05.2005 року, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за р.№10275226,-шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/2184/82/1359 29 травня 2008 року, за яким останній отримав 40\~000 доларів США строком до 30.05.2018 року під 14% річних на споживчі цілі. 29 квітня 2009 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 за кредитним договором, за якою зменшено розмір щомісячного платежу у період з 30.04.2009 року по 30.03.2010 року та викладено розрахунок сукупної вартості кредиту у новій редакції у Додатку №1 та №2. Внаслідок неповернення кредиту сформувалась заборгованість у розмірі 109\~589,46 доларів США, в т.ч. 44\~999,58 доларів США-заборгованість за кредитом, 64\~589,88 доларів США- заборгованість за відсотками. З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір 30 травня 2008 року, який на сьогодні діє в редакції Додаткового договору про внесення змін до іпотечного договору від 13.05.2008 року. Відповідно до умов п.1.2. іпотечного договору предметом іпотеки виступає нерухоме майно, а саме квартира загальною площею 42,5 кв.м. за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Договору дарування, посвідченого приватниим нотаріусом Хмельниицького міського нотаріального округу Лучковською Т.М., 11.05.2005 року за реєстровим номером 3986, право власності зареєстровано в Хмельницькому БТІ 12.05.2005 року, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за р.№10275226. За п.1.4 іпотечного договору сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки 286\~608 грн. Відповідно до іпотечного застереження, в порядку передбаченому ст.33 Закону України «Про іпотеку» позивач звернувся за захистом порушеного права, обравши ефективний спосіб реалізації захисту. У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору:несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу позичальника та іпотекодавця були направлені вимоги про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором та договором іпотеки. Зважаючи на ухилення відповідачів від виконання взятих перед банком зобов`язань, позивач обрав судовий захист порушених прав. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та просив його задоволити. Відповідачі повідомлялись про час та дату судового засіданні, проте не з`явились до суду та не направили представника. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходили від відповідачів. Проти заочного розгляду справи заперечень не висловлено позивачем, його представником. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/2184/82/1359 29 травня 2008 року, за яким останній отримав 40\~000 доларів США строком до 30.05.2018 року під 14% річних на споживчі цілі. 29 квітня 2009 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 за кредитним договором, за якою зменшено розмір щомісячного платежу у період з 30.04.2009 року по 30.03.2010 року та викладено розрахунок сукупної вартості кредиту у новій редакції у Додатку №1 та №2. Внаслідок неповернення кредиту сформувалась заборгованість у розмірі 109\~589,46 доларів США, в т.ч. 44\~999,58 доларів США-заборгованість за кредитом, 64\~589,88 доларів США- заборгованість за відсотками. З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір 30 травня 2008 року, який на сьогодні діє в редакції Додаткового договору про внесення змін до іпотечного договору від 13.05.2008 року. Відповідно до умов п.1.2. іпотечного договору предметом іпотеки виступає нерухоме майно, а саме квартира загальною площею 42,5 кв.м. за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Договору дарування, посвідченого приватниим нотаріусом Хмельниицького міського нотаріального округу Лучковською Т.М., 11.05.2005 року за реєстровим номером 3986, право власності зареєстровано в Хмельницькому БТІ 12.05.2005 року, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за р.№10275226. За п.1.4 іпотечного догвору сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки 286\~608 грн. У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору:несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу позичальника та іпотекодавця були направлені вимоги про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором та договором іпотеки. За п.6.2. іпотечного договору іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення, у тому числі суми заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання боргового зобов`язання, який зазначено в кредитному договорі у наступних випадках:якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповернені у встановлений строк кредитним договором суми кредиту;або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки(пені та штрафних санкцій). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється:за рішенням суду;цу безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку»;згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.(п.6.4 іпотечного договору). Відповідно до статей\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк. Частиною першою\~статті 546 ЦК України\~визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За змістом статей\~553,\~554 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до\~статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із\~статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Іпотекою\~\~є\~\~застава нерухомого\~\~майна, що\~\~залишається у володінні\~\~заставодавця або третьої особи(ст..575 ЦК України). У разі невиконання\~\~зобов`язання, забезпеченого\~\~заставою, заставодержатель набуває право\~\~звернення стягнення\~\~на предмет\~\~застави. Заставодержатель набуває право\~\~звернення стягнення\~\~на предмет\~\~застави в\~\~разі, коли\~\~зобов`язання не\~\~буде виконано у встановлений\~\~строк, якщо інше\~\~не встановлено\~\~договором або\~\~законом.(ст.ст.589,590ЦК України) Відповідно до статей\~12\~і\~33 Закону України «Про іпотеку»\~\~(далі - Закон), одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя(частина третя статті 33 Закону). Відповідно до статей 12 і 33 Закону\~\~Про іпотеку одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Закон\~визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону). Згідно з частиною першою\~статті 33 Закону\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з частиною першою\~статті 35 Закону\~у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому\~законом\~порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим\~Законом\~та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Велика Палата вказала, що ціна може бути визначена і на етапі виконавчого провадження за згодою боржника та стягувача або на підставі оцінки. При цьому не зазначення початкової ціни у судовому рішенні не є безумовною підставою скасування судового рішення. Такий висновок був зазначений і в рішенні 2019 року, а саме, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року\~\~№ 521/10445/15-ц. Відповідно\~до\~Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті"\~зі\~змінами\~від 16.09.2020\~року, протягом\~його\~дії існують певні\~обмеження у\~звернені\~стягнення на\~майно: 1) не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку. Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті"\~(Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 28, ст. 940; 2015 р., № 43, ст. 386) втрачає чинність через вісімнадцять місяців з дня введення в дію\~Кодексу України\~з процедур\~банкрутства, який введено в\~дію\~з 21.10.2019 року. Перехідними положеннями Кодексу України з процедур банкрутства\~(п. 5) передбачено, що протягом 5 ти років з дня введення в дію Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку та є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або мирової угоди, враховуючи особливості, встановлені\~КУзПБ. При виборі і застосуванні норми права\~до спірних правовідносин суд враховує висновки\~щодо\~застосування\~відповідних норм права, викладені в\~постановах\~Верховного\~Суду(ч.4\~ст.263 ЦПК). У своїй Постанові від 10.04.2019 р. у справі №726/1538/16 ц Верховний Суд зазначив: «Мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Отже, мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, встановлений Законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави)… Вказаний Закон є правовою підставою, що не дає можливості органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього\~Закону\~на період його чинності». Згідно ч.ч.1,6ст.81\~ЦПК України\~кожна не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Внаслідок непогашення боргу у позивача виникло право звернути стягнення на іпотечне майно. Відомості про наявність зареєстрованих неповнолітніх дітей в квартирі [ADDRESS] чи інші перешкоди для звернення стягнення на іпотечну нерухомість до суду не надходили. Зважаючи на викладене, суд приходить\~\~до переконання, що заявлені вимоги\~\~є підставними та такими, що підлягають задоволенню. З відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в порядку передбаченому ст.141 ЦПК. На підставі викладеного,

Outcome: approved