Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] в якій просило стягнути на його користь з відповідачів заборгованість у розмірі 116 615, 26 грн за договором про надання споживчого кредиту №11365308000 від 26.06.2008. Позивач вказав, що загальний розмір заборгованості що підлягає стягненню з відповідача станом на 30.07.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 116 615, 26 грн, з яких: 3 % річних в сумі 39 890, 34 грн за період з 08.10.2017 по 08.10.2020 та інфляційні втрати в сумі 76 724, 92 грн за період з 08.10.2017 по 08.10.2020. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що між позичальником - [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» 26.06.2008 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11365308000 , за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 48 000,00 Дол. США зі сплатою 15,0% річних. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банк та [PERSON] уклали Договір поруки №214015 від 26.06.2008. 30 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір №2298/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 11365308000 від 26.06.2008 та Договором поруки №214015 від 26.06.2008. Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до Відповідачів, а ПАТ «Дельта Банк» втратив такі права. Вказує, що 3% річних та інфляційні втрати були нараховані на суму заборгованості в розмірі 442 728, 92 грн, яка визначена рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04.04.2014 у справі № 569/16503/13-ц. Ухвалою суду від 19.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15.12.2020. 20 січня 2021 року розгляд справи було відкладено на 24.02.2021. 16 лютого 2021 року представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник зазначає, що зобов`язання перед банком були припинені у зв`язку з реалізацією права іпотекодержателя - ПАТ "Дельта Банк" на звернення стягнення на предмет іпотеки згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.04.2014 у справі № 569/16503/13-ц відповідно до якого за банком було визнано право власності на іпотечне майно. На підтвердження цього відповідачем долучено до відзиву Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.07.2019. 24 лютого 2021 року розгляд справи було відкладено на 30.03.2021. Від представника позивача 09.03.2021 року надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні 30.03.2021 позовні вимоги підтримав у повному осбязі з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні 30.03.2021 позов не визнали, просили суд відмовити у його задоволенні, обґрунтовуючи свою позицію посилалися на обставини викладені у відзиві. Також зазначили, що позивачем не надано достатніх доказів того, що ПАТ «Дельта Банк» відступило право грошової вимоги а Договором кредиту № 11365308000 від 26.06.2008 та Договором поруки №214015 від 26.06.2008ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Заслухавши у судовому засіданні пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини по справі, судом встановлено таке. Між позичальником - [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» 26.06.2008 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11365308000 , за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 48 000,00 Дол. США зі сплатою 15,0% річних. З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банк та [PERSON] уклали Договір поруки №214015 від 26.06.2008. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04.04.2014 у справі №569/16503/13-ц в рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 442 728 (чотириста сорок дві тисячі сімсот двадцять вісім гривен 92 копійки) за договором про надання споживчого кредиту № 11365308000 від 26 червня 2008 року, укладеним між АКІБ « УкрСиббанк» та [PERSON] , звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 305332 від 26 червня 2008 року, укладеного між АКІБ « УкрСиббанк» та [PERSON] , шляхом визнання права власності на іпотечне майно за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». 30 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір №2298/К про відступлення прав вимоги (надалі - договір №2298/К), відповідно до п. 1 якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначнеих у Додатку №1 до цього договору . Разом з тим, окрім договору №2298/К позивач не надав суду додатку №1 до вказаного договору щодо переліку боржників вимоги до яких відступлені за договорами. Суд зазначає, що витяг з додатку №1 з договору №2298/К про відступлення прав вимоги №2298/К від 20.07.2020, підписаний в односторонньому порядку лише ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Тобто, матеріали справи не містять достатніх доказів того, що ПАТ "Дельта Банк" відступило право грошової вимоги за Договором кредиту №11365308000 від 26.06.2008 та за Договором поруки №214015 від 26.06.2008 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Крім того, згідно вказаного витягунеможливо встановити суму заборгованості за Договором кредиту № 11365308000 від 26.06.2008 та Договором поруки №214015 від 26.06.2008, яка була передана ПАТ "Дельта Банк" ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ". Разом з тим, представник позивача у судовому засіданні зазначив, що суму заборгованості для розрахунку 3% річних та інфляційних втрат позивачем було взято з рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.04.2014 у справі №569/16503/13-ц . Проте вказане твердження представника позивача не заслуговує на увагу, оскільки як стверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.07.2019, за ПАТ "Дельта Банк" 01.03.2019 на виконання рішення суду від 04.14.2014 у справі №569/16503/13-ц було зареєстроване право власності на іпотечне майно - квартиру за адресою [ADDRESS] . Тобто на момент укладення договору №2298/К, вже було виконане рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.04.2014 у справі №569/16503/13-ц - звернуто стягнення на іпотечне майно позичальника та зареєстровано за ПАТ "Дельта Банк" право власності на таке майно. Проте позивачем при проведенні розрахунку заборгованості вказана обставина врахована не була. Позивач обґрунтовує заборгованість відповідачів виключно договорами відступлення прав вимог та розрахунком заборгованості, які у свою чергу, не містять інформації про нарахування саме такої суми, її складових, даних про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно рішення суду від 04.14.2014 у справі №569/16503/13-ц, та фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не можуть бути доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, ТОВ «Вердикт Капітал» не надало суду первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та інше). Суд наголошує, що доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір. Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних, останнім здійснено розрахунок заборгованості виходячи з суми заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 442 728, 92 грн, однак не доведено факту наявності заборгованості відповідачів за кредитним договором саме в такому розмірі, про який зазначається вище. Згідно положень ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказі в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У зв`язку із недоведеністю, а саме відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження існування заборгованості за кредитним договором, а також наявності у позивача прав кредитора за кредитним договором та договором поруки, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд відмовив у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача. Щодо витрат на правову допомогу, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правову допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Так як у задоволенні позову відмовлено, то відшкодування понесених витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed