Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року близько 7 год. 30хв., на 45км + 700 м автодороги «Київ-Одеса» в с.Митниця Васильківського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Мерседес-Бенц G-500, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в напрямку м. Одеса, автомобіля ВАЗ 2107 державний номерний знак [NUMBER], під керуванням мого сина [PERSON], автомобіля ВАЗ 2107 державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], які рухалися в напрямку м.Києва. По вказаному факту СУ ГУ МВС України в Київській області порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Згідно постанови та обвинувального висновку встановлено вину [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди. Як встановлено матеріалами кримінальної справи [PERSON] керуючи автомобілем Мерседес - Бенц G-500д.н.з.: [NUMBER], рухаючись на 45км.+700м. автодороги «Київ-Одеса», лівосторонньому заокругленні проїзної частини в напрямку м. Одеса, в межах території населеного пункту Митниця Васильківського району Київської області, в порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України введених в дію з 01.01.2002 року, зі швидкістю близько 100 км/год., проявив злочинну недбалість до дорожньої обстановки, допустивши неуважність та безтурботність, чим поставив під загрозу життя та здоров'я громадянина, в порушення вимог п. 12.1, п. 1.10 термін «розділювальна смуга», п. 11.4 Правил дорожнього руху введених в дію з 01.01.2002 року, не обрав безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого втратив керованість над автомобілем, здійснив виїзд на розділювальну смугу та зустрічну смугу руху в напрямку м. Києва, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2017», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в напрямку м. Києва. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ-2017», [PERSON], загинув на місці пригоди. [PERSON] був моїм сином. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.04.2014 року за клопотання представника позивача [PERSON] до участі у справі залучено в якості співвідповідача [PERSON]. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.04.2014 року за клопотання представника позивача [PERSON] до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала просила його задовольнити та стягнути на її користь моральну шкоду. Представник позивача за дорученням [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечень на позов не надали. Представник [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідачів не поважною.. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення представника [PERSON] - [PERSON], оглянувши матеріали кримінального провадження № 12013100140000071 з відділу з розслідувань ДТП СУ ГУ МВС України в Київській області (м. Київ, вул. Володимирська, б.15) за фактом порушення ними ПДР України за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що [INFO] року близько 7 год. 30хв., на 45км + 700 м автодороги «Київ-Одеса» в с.Митниця Васильківського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Мерседес-Бенц G-500, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в напрямку м. Одеса, автомобіля ВАЗ 2107 державний номерний знак [NUMBER], під керуванням мого сина [PERSON], автомобіля ВАЗ 2107 державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], які рухалися в напрямку м.Києва. По вказаному факту СУ ГУ МВС України в Київській області порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Згідно постанови та обвинувального висновку встановлено вину [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди. Як встановлено матеріалами кримінальної справи [PERSON] керуючи автомобілем Мерседес - Бенц G-500д.н.з.: [NUMBER], рухаючись на 45км.+700м. автодороги «Київ-Одеса», лівосторонньому заокругленні проїзної частини в напрямку м. Одеса, в межах території населеного пункту Митниця Васильківського району Київської області, в порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України введених в дію з 01.01.2002 року, зі швидкістю близько 100 км/год., проявив злочинну недбалість до дорожньої обстановки, допустивши неуважність та безтурботність, чим поставив під загрозу життя та здоров'я громадянина, в порушення вимог п. 12.1, п. 1.10 термін «розділювальна смуга», п. 11.4 Правил дорожнього руху введених в дію з 01.01.2002 року, не обрав безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого втратив керованість над автомобілем, здійснив виїзд на розділювальну смугу та зустрічну смугу руху в напрямку м. Києва, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2017», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в напрямку м. Києва. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ-2017», [PERSON], загинув на місці пригоди. [PERSON] був сином позивача. Згідно ч.2 ст. 1187 Цивільного Кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як встановлено в судовому засіданні, володільцем (власником) автомобіля Мерседес-Бенц G-500, державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON]. Власником автомобіля Мерседес-Бенц G-500, державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON], передав право на керування автомобілем [PERSON], а той в свою чергу [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення ії цивільного права, має право на їх відшкодування. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди,[PERSON], як матері, сина, що загинув, заподіяно моральну шкоду. Заподіяна їй моральна шкода полягає у душевних та фізичних стражданнях, яких я зазнала внаслідок смерті її сина. Внаслідок даного ДТП вона не має можливості спілкуватися з своїм сином, втратила душевний спокій, для підтримання життєдіяльності зверталася до лікаря - психолога, щоб не втратити здоровий глузд. Лікарем їй було виписано рецепт сильнодіючих заспокійливих ліків. В даний час вона змушена витрачати додаткові зусилля на організацію свого життя внаслідок цих подій, окрім того, на даний час та в найближчому майбутньому вона змушена витрачати весь свій вільний час на здійснення дій по відновленню своїх порушених прав. Моральну шкоду, заподіяну їй внаслідок душевних страждань на даний час вона оцінює в 500 000 гривень. Згідно висновку судово - психологічної експертизи № 1-18/11 від 18.11.2013 року орієнтований розмір компенсації спричинених [PERSON] моральних страждань становить 324 мінімальних заробітних плат, що у грошовому еквіваленті становить 394 632 гривень . Згідно відповіді МТСБУ Департамент інформаційного забезпечення, аналізу та методолігії страхування № 7/2-28/14814 від 02.06.2014 року в централізованій базі даних (ЦБД) МТСБУ, яка формується на підставі відомостей, отриманих від страховиків, членів МТСБУ відсутні відомості щодо страхування відповідальності власником автомобіля Мерседес-Бенц G-500, державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні власником автомобіля Мерседес-Бенц G-500, державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON], передав право на керування автомобілем [PERSON], а той в свою чергу [PERSON]. Відповідно до п. 16 Постанови ПВСС України № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів, на застрахував свою відповідальність перед третіми особами своєму брату [PERSON]. В свою чергу [PERSON] передав керування автомобіля Мерседес-Бенц G-500, державний номерний знак [NUMBER] громадянину США [PERSON], який скоїв дорожньо - транспортну пригоду, внаслідок якої загинув [PERSON]. Відповідно до п. 30 Положення "Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами" затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія або посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту. Відповідно до пункту 2 статті 41 Міжнародної Конвенції "Про Дорожній рух" в країнах, що підписали вказану Конвенцію, визнається будь - яке національне посвідчення водія, яке відповідає вимогам додатка 6 до Конвенції і будь - яке міжнародне посвідчення водія, яке відповідає вимогам додатку 7 до Конвенції, при умові, що воно видане в країні, яка підписала вказану заяву. США не входять до переліку країн, які підписали Міжнародну Конвенцію "про дорожній рух", а також те, що водійські документи на підставі яких [PERSON] керував автомобілем не відповідають вимогам додатку 6 та додатку 7 зазначеної Конвенції, тобто документи наявні у [PERSON] не давали йому права керування транспортними засобами на території України. Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 вказаної статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть, зокрема, бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди; Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір" мене, як позивача, звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем сплачено: - За подачу клопотання про забезпечення позову - 114,70грн. - За витребування доказів - 114,70грн. - Судові витрати по сплаті експертизи - 4100грн. - витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача - 420грн. - направлення повідомлення відповідачу про виклик до суду - 21,48грн.+42,12грн. - Судовий збір за подачу апеляційної скарги - 115грн. Всього: 114,70+114,70+4100+420+21,48+42,12+115=4928грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи викладене, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 4928 гривень. На підставі викладеного й у відповідності із ст. ст. 11,16, 22, ч. 1 ст. 1167, 1168, 1187 ЦК України,

Outcome: approved