Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

В січні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Вказувала на те, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки квартири [ADDRESS]. Спадкоємицею за заповітом після його смерті є [PERSON], мати заявниці, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак не встигла оформити свої спадкові права, оскільки померла [INFO]. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] є її донька, однак при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування заявниці було відмовлено, оскільки у правовстановлюючому документі - заповіті, посвідченого від імені померлого [PERSON], помилково було вказано прізвище спадкодавця як "[PERSON]", замість вірного "[PERSON]". Посилаючись на вищевикладене, заявниця просить суд встановити факт, що заповіт від 18.07.1997 року, посвідчений ПН ММНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1590, складений [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні представник заявниці заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа - державний нотаріус Другої миколаївської державної нотаріальної контори Гавеля О.О. не заперечувала проти задоволення вимог. Вислухавши пояснення, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 18.07.1997 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено заповіт від імені "Янишевського Яна Январовича", відповідно до якого останній заповідав все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, в тому числі і належну йому частку кв. [ADDRESS] [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Як вбачається з матеріалів справи, у встановленому законом порядку [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте не встигла оформити свої спадкові права, оскільки померла [INFO]. Відповідно до Постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори Гавелі О.О. від 20.09.2013 року та від 05.08.2014 р., видача Свідоцтва про право на спадщину неможлива,оскільки в заповіті від 18.07.1997 р. прізвище заповідача визначено як "[PERSON]", а в свідоцтві про смерті - "[PERSON]". Згідно копії паспорту громадянина України вбачається, що прізвище спадкодавця визначено українською мовою як "[PERSON]", а на російській мові як "[PERSON]". Відповідно до Свідоцтва про право власності від 05.04.1994 р., виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори, "[PERSON]" (на російській мові) належить 1/2 частка [ADDRESS]. Згідно повідомлення про проведення первинного уточнення персональних даних Державного реєстру виборців, виборцем зазначено [PERSON], який мешкає за адресою [ADDRESS]. Вказані обставини вказують на те, що існують розбіжності в написанні прізвища спадкодавця при перекладі на українську мову, що свідчить про наявність помилки. Враховуючи вищевикладене суд вважає встановленим, що при оформленні заповіту помилково було зазначено прізвище заповідача як "[PERSON]", замість вірного «[PERSON]». Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дає можливість оформити документи про право власності в поряду спадкування за заповітом.

Outcome: approved