Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що між сторонами у встановленому порядку був укладений шлюб. З 2000 року сторони припинили сімейні та подружні стосунки. Кожен живе самостійним життям, без врахування інтересів іншого з подружжя. Позивач переїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, а відповідач залишилася в Україні. На даний час шлюб існує формально. Від даного шлюбу дітей немає. Через органи ДРАЦС розірвати шлюб сторони не можуть, так як проживають в різних країнах, а позивач не має змоги приїхати в Україну. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Майнових спорів між сторонами немає. У зв`язку з викладеним просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві просив справу розглядати без його участі за наявними документами. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, у судове засідання не з`явилась, проте до суду надійшла заява, в якій вона просить дану справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає, термін для примирення не потрібний, прізвище просить залишити набуте у шлюбі. Ураховуючи викладене суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутність сторін. На підставі ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. У ході розгляду справи судом встановлено наступне. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві 07.05.1976 було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , про що вчинено актовий запис № 886. Указаний факт підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві 22.06.2017. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Здійснити розірвання шлюбу через органи РАЦС не надається можливим, оскільки сторони проживають у різних країнах. Спору про поділ майна на момент розгляду даної справи сторони не мають, тому вказані питання судом не вирішуються. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Фернандес Мартінес проти Іспанії" (заява 56030/07) від 12.06.2014 зазначено "Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона ….і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні". Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому шлюб слід розірвати. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі наведеного та

Outcome: approved