Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

03.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 29.09.1974 року з [PERSON] у виконавчому комітеті Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис №20. Даний шлюб для сторін перший. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Причиною розпаду сім'ї стало те, що позивачка з відповідачем по справі не проживають як подружжя вже близько 15 років, останній створив нову сімю та проживає з іншою жінкою. Шлюб фактично вже давно розпався та носить лише формальний характер. Примирення не бажає. Майнового спору між подружжям не має. Позивачка та її представник надали до суду заяву, згідно якої просили справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримали і заявили клопотання про ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача (а.с.12). Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явився. Відповідно до довідки Татарбунарського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 03.06.2016 року [PERSON], [INFO], зареєстрований з 08.02.1980 року в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області по вул. Лугова,12 (а.с.9). Судові повістки, відповідно до вимог абз.3 ч.5, ч.9 ст.74 ЦПК України надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, а тому в силу абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені йому належним чином (а.с.11,14). [PERSON] причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність або заперечення проти позову суду не надав. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення, згідно наявних доказів, на що позивачка згодена. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із повторного свідоцтва про шлюб 1-ЖД № 133005 (а.с.4), 29.09.1974 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] /Губич/ [PERSON], який був зареєстрований у виконавчому комітеті Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис №20. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки понад 15 років, тому відносини не підтримують, примирення не бажають. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно, тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище з "Губич " на "Мельник". В самому позові, остання просила відновити дошлюбне прізвище " Губич ". Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved