Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

У позовній заяві (а.с. 1-9), відповіді на відзив (а.с. 44-47) представник позивача [PERSON] виклав наступну позицію. 25.09.2018 року Вінницьким окружним адміністративним судом по справі №0240/2379/18-а було встановлено протиправну бездіяльність відділу освіти Жмеринської РДА щодо несвоєчасного розгляду та несвоєчасного надання відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповіді на п.1 та п.2 заяви [PERSON] від 02.07.2018 року, яке набуло законної сили. За період встановлення порушення прав позивача на отримання публічної інформації від відділу освіти позивач та представник позивача вимушені були прийняти участь в значній кількості справ, надсилали чисельні звернення на адресу суду, за власний кошт здійснювали чисельні поїздки до суду та за межі Вінницької області, щоб отримати необхідну інформацію. Стосовно дій відділу освіту за заявами позивача та представника вживались чисельні заходи реагування з боку державних інституцій, однак станом на 28.11.2018 року потрібна позивачу публічна інформація досі не надана. В результаті неналежних дій відділу освіти стан здоров»я позивача значно погіршився. Неналежні дії відділу освіти по справі призвели до додаткових хвилювань позивача щодо неможливості отримати належу публічну інформацію. При цьому згідно висновків лікарів, позивачу заборонено будь-яке хвилювання. Щодо обґрунтування моральної шкоди, то з боку позивача втрачено нормальні життєві зв»язки, було змінено налагоджений спосіб життя позивача, а це все разом призвело до того, що [PERSON] вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї сім»ї; позивач важко переживає ситуацію, щодо невиконання судового рішення, та внаслідок цього змушена була лікуватись; позивач вважає, що управління освіти умисно порушує конституційне право позивача на звернення до органів влади та на отримання інформації. Розрахунок розміру моральної шкоди у позові здійснено на підставі наказу Міністерства юстиції України №1722/5 від 30.07.2010 року, яким затверджено «Перелік рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, що використовується під час проведення судових експертиз», виходячи із розміру мінімальної заробітної плати та згідно вказаних методик складає 134028 грн., однак з врахуванням об»єктивності та обґрунтованості вважає, що стягненню підлягає 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди. Оскільки порушення прав позивача допущено органом державної влади, відповідачем є територіальний орган Державної казначейської служби, а шкода відшкодовується за рахунок держави. Таким чином [PERSON] просить стягнути із Державної казначейської служби України шляхом зобов»язання списання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області суми моральної шкоди, завданої Жмеринським районним відділом освіти Жмеринської районної державної адміністрації [PERSON] в сумі 10000 гривень, на користь [PERSON], через списання з видатків Державного бюджету України у безспірному порядку, та в рахунок відшкодування суми моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації. Поданим відзивом Жмеринський районний відділ освіти Жмеринської районної державної адміністрації не спростував обставин завдання моральної шкоди [PERSON] ненаданням потрібної інформації, що стосувалась захисту родин інтересів, які були в позивача по Луці Мовчанській сільській раді, рішення у чому постановлено 03.12.2018 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] виклав наступну позицію. 02.07.2018 року, він, діючи від імені позивачки [PERSON], звернувся до Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської РДА із метою отримання публічної інформації для захисту інтересів далекого родича в с. Лука-Мовчанська Жмеринського району Вінницької області, де закрили школу, та з приводу чого на даний час винесено рішення судом першої інстанції про скасування рішення про закриття школи. Мета збору інформації відповідно до ЗУ «Про доступ до публічної інформації» не має значення. Згідно запиту [PERSON], зокрема просила надати право представникові [PERSON] оглянути паперову систему обліку публічної інформації Жмеринського районного відділу освіти, вказати дату і час, коли дана система буде надана для огляду. Відповідь на запит в цій частині була надана несвоєчасно. [PERSON] змушена була звернутись із позовом до Вінницького адміністративного суду, який 25.09.2018 року виніс рішення, яким задовольнив позов [PERSON], яка набуло законної сили, визнав протиправною бездіяльність відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації щодо несвоєчасного розгляду та несвоєчасного надання відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповіді на п. 1 та п. 2 заяви [PERSON] від 02.07.2018. Ненадання інформації спричинило моральні страждання, а саме погіршився стан здоров»я позивачки, яка у 2017 році лікувалась, та згідно висновку лікарів їй рекомендовано уникати психоемоційних навантажень. Невчасне надання інформації на запит від 02.07.218 року зумовило судове звернення, наслідком якого стало винесення рішення від 25.09.2018 року, яке набуло законної сили та відповідачем не оскаржене. Позивачі додатково звертались до органів держави, добиваючись інформації від відділу освіти. В той час позивачка [PERSON] вживала заспокійливі засоби, а якби інформацію надали вчасно, то таких наслідків би не було. Позивачка змінила свій звичний спосіб життя. РДА є органом державної влади, тому відшкодування шкоди має здійснюватись за рахунок коштів держави Україна в особі Державного казначейства України, яке є розпорядником коштів та визначене відповідачем у справі. У бюджеті України у додатку №3 передбачені видатки за кодом 350403 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заданої громадянину незаконними діями органів влади. Державна казначейська служба здійснює свої повноваження через відповідні територіальні органи, до яких відноситься Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області. Таким чином позивачем надано докази, що порушено її права, а тому вона має право на відшкодування моральної шкоди. Щодо розміру шкоди, що вказаний позивачкою у сумі 10000 гривень, то позивач в більшій мірі виходила із вимог розумності, об»єктивності та обґрунтованості. Представник позивача [PERSON] - рідний син позивачки, проводив із матір»ю 90% часу, оскільки проживає неподалік. Він так само представляв [PERSON] у відносинах із Жмеринським районним відділом освіти Жмеринської РДА та у суді. Щодо вживання медикаментів, то вони виписані [PERSON] у 2017 році, коли вона перебувала на лікуванні у Вінницькому обласному клінічному госпіталі інвалідів та рекомендовані для вживання у разі підвищення артеріального тиску - препарати кардіомагніл, торсід, енелопріл, гліцед, при емоційних навантаженнях - мельдоній, вестібо. Також приймала спіролактон. Під час цих подій через неправомірні дії Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської РДА, у позивачки погіршувалось самопочуття та вона вживала ці препарати. Самі препарати отримувались представником за безкоштовними рецептами, які після отримання ліків залишаються в аптеці. До лікарні за лікуванням [PERSON] не зверталась. Внаслідок неправомірних дій Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської РДА позивачка перенесла моральні душевні психоемоційні навантаження, які тривали з моменту подачі запиту на публічну інформацію -з 02.07.2018 року по 29.09.2018 року - по час винесення рішення судом, яким встановлено порушення прав позивача. Тяжкість страждань вимірюються змінами в житті: в часу неотримання відповіді на запит, позивачка змушена була звертатись до вищестоящого керівництва держави. Також ненадання інформації вплинуло на судові засідання у справі, для якої потрібна була запитувана інформація - по Лукамовчанській сільській раді щодо закриття школи. Інформацію так і не надано до даного часу. Надані до позову квитанції і квитки не є доказами витрат у справі, а доказами того, що позивачка внаслідок ненадання інформації змушена була витрачати кошти з бюджету сім»ї. У судовому засіданні 17.01.2019 року представник позивача [PERSON] підтримав надані додаткові письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] (а.с. 102-110) щодо здійснення відділом освіти власних дискреційних повноважень в неналежний спосіб, маючи на увазі дискреційні повноваження у сфері надання відповіді на запит про публічну інформацію у п»ятиденний термін, встановлений законом та використання даних дискреційних повноважень свавільно, чим порушено принцип «Доброго врядування», зміст якого розкрито в зазначених у письмових поясненнях рішеннях ЄСПЛ. Щодо додаткових пояснень позивача, представником відповідача Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Щербаківським Г.Г. зазначено, що дані пояснення не належать до предмета спору у даній справі, є виходом за межі заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. У відзиві на позов (а.с. 26-35), запереченні на відповідь на позовну заяву (а.с. 72- 76) та у судовому засіданні представник відповідача Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської РДА Щербаківський Г.Г. виклав наступну позицію. Твердження позивача про те, що її представнику [PERSON] не була надана можливість оглянути паперову систему обліку публічної інформації не відповідає дійсності, оскільки така можливість надавалась тричі, однак ні позивач, ні її представник не прийшли до Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської РДА. Позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, які б підтвердили заподіяння їй моральної шкоди несвоєчасним розглядом та несвоєчасним наданням відділом освіти Жмеринської РДА відповідно до ЗУ «Про доступ до публічної інформації» відповіді на п.1 та п.2 заяви позивача [PERSON] від 02.07.2018 року. Позивач обґрунтувала заподіяну їй моральну шкоду виключно словами, що містяться у позові, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння їй моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації у сумі 10000 гривень, не доведеного самого факту існування моральних та фізичних страждань від несвоєчасного розгляду її звернення, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Наведені у позові нормативно-правові акти, судова практика не мають відношення до предмету позову, а тому застосуванню не підлягають. Надане до відповіді на відзив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року, що не набуло законної сили у справі 130/1423/17 жодного відношення до позову про відшкодування моральної шкоди не має. Рішення від 25 вересня 2018 р в адміністративній справі №0240/2379/18-а відділом освіти не оскаржувалось та набуло законної сили, оскільки позивач формально правий, відповідь була надана із затриманням у кілька днів, але і після визначення дати та часу ознайомлення із інформацією позивач чи його представник для ознайомлення не з»явились. Просив в позові відмовити у повному обсязі. Представник відповідачів Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області та Державної казначейської служби України (а.с. 85-86) у відзиві на позовну заяву виклав наступну позицію. (а.с. 80-90). Позовні вимоги [PERSON] не визнаються у повному обсязі. Позивачем не зазначено жодних підстав, передбачених ст.ст. 1167, 1172, 1173 ЦК України, які б надавали йому право на відшкодування моральної шкоди. Обов»язок доказування наявності моральної шкоди та її розміру покладається на позивача, який не надав будь-яких переконливих доказів, які б вказували на те, що внаслідок такої бездіяльності, він дійсно зазнав душевних страждань, яким чином порушились його соціальні зв»язки та звичний спосіб життя, переконливих доказів завдання шкоди його здоров»ю, внаслідок якої він зазнає сильних душевних страждань, погіршення стану здоров»я, внаслідок неправомірних дій відділу освіти, що полягали у ненаданні публічної інформації, та невиконання судового рішення. Відсутній обґрунтований розрахунок суми 10000 гривень, яку позивач визначив як розмір відшкодування моральної шкоди. Незрозуміло, чому позивач визначив Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області у якості відповідача. Просив в позові відмовити в повному обсязі, розгляд справи здійснювати у відсутність представників Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області та представника Державної казначейської служби України. У судовому засіданні 17.01.2019 року представником відповідача Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Щербаківським Г.Г. на підставі ч.6 ст. 43 ЦПК України заявлено письмове клопотання (а.с.93-98) про виклик до суду позивача [PERSON] для дачі особистих пояснень та відповідей на поставлені у клопотанні питання, проти якого заперечив представник позивача [PERSON], наполягаючи на тому, що ним доведено порушення прав позивача даним відповідачем, що спричинило моральні страждання, позивачка надала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність позивачки, зважаючи на те, що відповіді на поставлені відповідачем питаннях у клопотанні (а.с. 97-98), були надані представником позивача у заявах по суті, вступному слові, відповідях на питання, та при дослідженні обставин справи та перевірки їх доказами, а нез»явлення позивача, на думку суду, не перешкоджає вирішенню спору. Також перед закінченням стадії з»ясування обставин справи та перевірки їх доказами, представником відповідача Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Щербаківським Г.Г., з посиланням на те, що [PERSON] особисто не була допитана у судовому засіданні, отримана інформація щодо моральної шкоди, повідомлена лише представником, заявлено клопотання про оголошення перерви для підготовки клопотання про призначення судово-психологічної експертизи відносно [PERSON] та для виконання вимог закону щодо надання доказів щодо підтвердженням направлення такого клопотання іншим учасникам справи, оскільки подане ним 17.01.2019 року письмове клопотання (а.с.111-112) містить недоліки, через яке просив дане клопотання не вирішувати, проти чого заперечив представник позивача [PERSON], наполягаючи на тому, що таке клопотання мало бути заявлене представником відповідача у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження - устрок для подання відзиву, є лише затягуванням справи, позивачем надано всі докази на обґрунтування позову. Судом ухвалено відмовити в задоволенні клопотання про оголошення перерви, оскільки спір, розгляд якого по суті розпочато може бути вирішено у даному судовому засіданні, як то передбачено ч. 2 ст. 240 ЦПК України, відповідачем Жмеринським районним відділом освіти Жмеринської районної державної адміністрації у повній мірі використано право подати відзив на позов, заперечення на відповідь, що визначені ухвалою про відкриття провадження, у якій судом на виконання вимог ст. 12 ч.5 п.3) ЦПК України, роз»яснено право у встановлений п»ятнадцятиденний термін надіслати суду та одночасно іншим учасникам справи відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів, заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову та наслідки невчинення даних дій. Ухвалою від 30.11.2018 року (а.с.20) відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справ здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням(викликом) сторін, визначено строки для подачі заяв по суті. Позивач [PERSON], будучи повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с. 101) у судове засідання не з»явилась, надала заяву про проведення судового засідання без її участі за станом здоров»я (а.с. 91-92) та за участі її представника за довіреністю (а.с. 10-зворот). Справа, що розглядається є малозначною в розумінні ч.6 ст.19 ЦПК України, а відтак у ній допускається представницитво особою, яка досягла 18 років, має цивільну процесуальну дієздатністьта діє на підставі довіреності, що видається від імені фізичної ї особи на підставі ч.2 ст. 60, ч.2 ст. 62 ЦПК України. Представники відповідачів - Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи (а.с. 22, 23, 99, 100), у судове засідання не з»явились, у відзиві на позовну заяву розгляд просили справи здійснювати у відсутність представників. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК не передбачено, а тому судом з врахуванням думок присутніх учасників та вирішенням клопотання представника відповідача відділу освіти, ухвалено проводити розгляд справи у відсутність позивача та представників відповідачів, які не з»явились. На підставі пояснень сторін, безпосередньо досліджених у судовому засіданні доказів, судом встановлено наступні фактичні обставини. Позивачка [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання на підставі акта огляду МСЕК №241 від 05.02.2014 року безстроково (а.с. 10). Позивачка [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у 2017 році у неврологічному відділенні Вінницького обласного клінічного госпіталя ветеранів війни. Рекомендовано уникати психоемоційних перевантажень, призначено лікування (а.с.11) Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 р. у справі № 0240/2379/18-а позов [PERSON] до Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації; начальника Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації Цимбал Інни Володимирівни про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації щодо несвоєчасного розгляду та несвоєчасного надання відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповіді на п. 1 та п. 2 заяви [PERSON] від 02.07.2018. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Так, суд встановив, що відповідь на п. 1 та п. 2 поданої позивачем заяви від 02.07.2018 надана лише 31.07.2018 листом за № 723. У вказаному листі зазначено, що відділ освіти надає право представникові [PERSON] оглянути паперову систему обліку публічної інформації відділу освіти Жмеринської РДА 06.08.2018 з 09:00 до 13:00 год. у приміщенні приймальні відділу освіти. Таким чином, відділом освіти відповідь на п. 1 та п. 2 поданої позивачем заяви від 02.07.2018 надана пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту, що є порушенням вимог закону. Суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відділу освіти Жмеринської РДА щодо несвоєчасного розгляду та несвоєчасного надання відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповіді на п. 1 та п. 2 заяви [PERSON] від 02.07.2018, що є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині. Водночас позовні вимоги про визнання бездіяльності відповідача 1 протиправною щодо не винесення письмової мотивованої відмови в задоволенні розгляду п. 1 та п. 2 заяви позивача від 02.07.2018; не зазначення винесення підстав зазначеної відмови; не повідомлення позивача про порядок оскарження зазначеної відмови, та не здійснення дій із дотриманням норм статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації"; про визнання протиправними дій щодо надсилання листа від 09.07.2018 за № 649 задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають належному способу захисту порушеного права, а в задоволенні вимог позивача про оскарження дій та бездіяльності начальника відділу освіти Жмеринської РДА Цимбал І.В., то суд прийшов до висновку, що оскільки п. 1 та п. 2 заяви позивача від 02.07.2018 були розглянуті, відповідь надана (з порушенням установленого законом строку), то відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідачів розглянути п. 1 та п. 2 заяви позивача від 02.07.2018 та надати письмову відповідь, в якій зазначити дату огляду позивачем системи обліку публічної інформації відповідача 1 або надати письмову відмову в отриманні зазначеного доступу позивача до повної системи обліку публічної інформації відповідача 1, як передбачено п. 1 та п. 2 заяви позивача від 02.07.2018. Відмовлено у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту відповідачем за відсутності задоволених судом позовних вимог про зобов'язання відповідача вчинити дії (а.с.58-61). Тобто даним рішенням встановлено, що бездіяльність відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації тривала з 02.07.2018 до 31.07.2018 року. Позивач наполягає на завданні бездіяльністю Жмеринського районного відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації моральної шкоди, що встановлена рішенням від 25.09.2018 року, яку нею оцінено у 10000 гривень. Суд відхиляє як докази заподіяння моральної шкоди - зміни способу життя позивача [PERSON], супровідні листи (а.с. 13-14), якими в 16.10.2018, 24.09.2018 , 10.09.2018, 14.09.2018, 26.09.2018, 20.09.2018 року скарги [PERSON] стосовно неналежного на його думку розгляду звернень і запитів на отримання публічної інформації направлено за підсудністю, оскільки судом не встановлено належності даних скарг до часу встановленої рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 р. бездіяльності відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації тривала з 02.07.2018 до 31.07.2018 року. Суд відхиляє як докази заподіяння моральної шкоди - зміни способу життя позивача квитки на проїзд у громадському транспорті (а.с. 62-63а), оскільки судом не встановлено їх належності до особи позивачки - [PERSON], частина квитків містить прізвище [PERSON], частина квитків для проїзду сполученням Вінниця-Гнівань, Вінниця -Могилівка, частина квитків датована жовтнем та листопадом 2018 року, та представником позивача не надано достатніх пояснень, із яких можна було б встановити належність даних квитків до предмету спору у справі, що розглядається. Суд відхиляє як докази заподіяння моральної шкоди - погіршення стану здоров»я позивача [PERSON] чеки (а.с.62-63а), та копії рецептів (а.с. 17-18) на придбання ліків, як наслідок встановленої рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 р. бездіяльності відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації, яка тривала з 02.07.2018 до 31.07.2018 року, оскільки як пояснив представник позивача, [PERSON] до лікарні з приводу погіршення стану здоров»я не зверталась, ліки їй прописані планово, однак вона їх приймає за необхідності, та така необхідність виникала під час бездіяльності відповідача, оскільки це твердження спростовується випискою з історії хвороби (а.с. 11), у якій прописано курс лікування позивачки [PERSON] як постійно так і протягом 1-2 місяців після закінчення лікування. Окремих лікарських призначень у разі психоемоційних перевантажень дана виписка не містить. Суд відхиляє як доказ лист про надання інформації [PERSON] та [PERSON] на запит від 22.06.2018 року (а.с.36-39), що наданий представником відповідача - відділом освіти, оскільки судом не встановлено його належності до предмета спору у справі, що розглядається. Суд погоджується із аргументом відповідача Головного управління державної казначейської служби України у Вінницькій області про його неналежність до даного спору, виходячи із вимог ч.2 ст. 25 Бюджетного кодексу України, п.п.2 п.9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, положень п. 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого потановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845. Відповідно до п.36 вказаного порядку у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду. Суд відкидає аргументи відповідачів про те, що позивачем не надано доказів моральної шкоди, завданої бездіяльністю відділу освіти Жмеринської районної державної адміністрації, оскільки позивачем надано суду рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 р., у якому суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відділу освіти Жмеринської РДА щодо несвоєчасного розгляду та несвоєчасного надання відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповіді на п. 1 та п. 2 заяви [PERSON] від 02.07.2018, що і стало підставою для задоволення позовних вимог в цій частині. Суд відкидає аргумент представника позивача щодо тривалості моральних страждань з часу подачі заяви про доступ до публічної інформації - з 02.07.2018 до часу винесення рішення судом - 25.09.2018 року оскільки самим рішенням встановлено, що бездіяльність тривала з 02.07.2018 до 31.07.2018 року та була усунута відділом освіти в ході розгляду адміністративної справи. Судовий процес позивача, який закінчився 25.09.2018 року стосувався і інших вимог, які в результаті судового розгляду були визнані судом необґрунтованими та у їх задоволенні було відмовлено. Дане рішення не оскаржувалось ні позивачем, ні відповідачем. Суд відкидає аргумент позивача щодо розміру моральної шкоди, яка у грошовому виразі ним обчислена у розмірі 10000 гривень, оскільки посилання на наказ Міністерства юстиції України №1722/5 від 30.07.2010 року, яким затверджено «Перелік рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, що використовується під час проведення судових експертиз» потребує застосування спеціальних знань, якими суд не володіє. При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачу [PERSON], суд виходить із усталеної судової практики. Зокрема, згідно роз»яснень, що містяться у п.п.3, 5 Постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, також відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд при вирішенні даної справи враховує, що оскільки компенсація моральної шкоди відбувається на емоційному рівні людської свідомості, то розмір такої компенсації повинен бути достатнім, щоб викликати у потерпілого, або дозволити йому отримати у майбутньому позитивні емоції такої глибини і сили, які здатні у повному обсязі компенсувати, врівноважити ті негативні відчуття і переживання, в яких полягає моральна шкода. Зокрема, суд враховує доведеність позивачем порушення його прав як отримувача публічної інформації, що призвело до душевних психоемоційних переживань, наявність причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправним діянням та вини в її заподіянні відділу освіти Жмеринської РДА, що встановлено рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 р. у справі № 0240/2379/18-а, незадовільний стан здоров'я позвача, що за характером страждань це прості переживання, не значну тривалість негативних наслідків, які виникли в результаті посягання на права позивача, необхідність звернення із позовом до суду для захисту порушених прав, яке було усунуто в ході розгляду справи. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також встановлених судом обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 1000,00 грн. Суд відхиляє аргументи позивача та його представника, що викладені у додаткових письмових та підтримані в усних поясненнях щодо здійснення відділом освіти власних дискреційних повноважень в неналежний спосіб, маючи на увазі дискреційні повноваження у сфері надання відповіді на запит про публічну інформацію у п»ятиденний термін, встановлений законом та використання даних дискреційних повноважень свавільно, чим порушено принцип «Доброго врядування», зміст якого розкрито в зазначених у письмових поясненнях рішеннях ЄСПЛ, оскільки позивачем не доведено які саме дискреційні повноваження відділу освіти Жмеринської РДА при наявності встановленого законом обов»язку надати відповідь на публічну інформацію у чітко встановлений відповідним законом строк та яким чином належать до предмету доказування у справі, що розглядається з приводу відшкодування моральної шкоди при наявності судового рішення, яким констатовано факт протиправної бездіяльності органу влади. Таким чином судом встановлено порушення відділом освіти Жмеринської РДА прав позивача на вчасне отримання відповіді на запит щодо отримання публічної інформації, заподіяння цією протиправною бездіяльністю моральної шкоди позивачу [PERSON] у виді моральних страждань (переживань), причинний зв»язок між бездіяльністю та отриманою моральною шкодою, а відтак право позивача [PERSON] підлягає захисту шляхом відшкодування моральної шкоди за рахунок держави, оскільки вона спричинена бездіяльністю органу державної влади шляхом стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на її користь коштів, у розмірі, що визначені рішенням суду в рахунок відшкодування моральної шкоди. Суд застосував норми права, які регулюють спірні правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, на які також посилались і сторони у справі. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.. Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до вимог ст. 25, п. 9 розділу VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного Кодексу України, п.п. 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845, Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом, за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є інвалідом другої групи, а тому звільнена від сплати судового збору, відповідач є органом влади, а тому судові витрати у даній справі підлягають віднесенню за рахунок держави. Відповідно до ст. 56 Конституції України, ст.ст. 1, 11, 16, 23, 1173, 1174 ЦК України, ст. 25 п. 9 розділу VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного Кодексу України, п.п. 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (з змінами та доповненнями),

Outcome: partial