Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «АХА страхування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефе бетон», третя особа [PERSON], в якому, згідно уточнених позовних вимог від 26.01.2017 року просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «АХА страхування» моральну шкоду, завдану внаслідок смерті матері [PERSON] в сумі 2850 грн.12 коп., стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефе бетон» моральну шкоду, завдану внаслідок смерті матері [PERSON] в сумі 1 985 384 грн., стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 10 723 грн. 75 коп. В обґрунтування позову покликається на те, що [INFO] року внаслідок наїзду автомобіля під керуванням [PERSON], від отриманих тілесні ушкодження, у лікарні швидкої допомоги м. Львова померла її матір [PERSON], 1937 р.н. Вироком Франківського районного суду м.Львова від 27.11.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з іспитовим терміном 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. [PERSON] зазначає, що внаслідок заподіяння смерті матері їй завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що остання постійно відчуває горе, психологічні страждання, порушення душевної рівноваги, моральне хвилювання, знервованість, переживання, позбавлена матеріальної та моральної підтримки матері. Завдану смертю матері моральну шкоду оцінює в 2.000.000 грн. Матеріальна шкода завдана повивачу складається з витрат на поховання в розмірі 1400 грн., витрат на труну 1900 грн., одяг - 300 грн., морг і перевезення -950 грн., поминки 3048,50 грн., 2570,45 грн. і 2454,80 грн. Всього - 12623,75 грн. У судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали, давши пояснення, аналогічні до викладених у них. Просили позов задовольнити повністю. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефе бетон» в судовому засіданні проти позову заперечив, надав пояснення аналогічні до викладених в запереченнях, зокрема зазначив, що позивачем в судовому засіданні не доведено, що розмір відшкодування моральної шкоди становить 2 000 000 грн. Щодо відшкодування матеріальної шкоди, зазначив, що така не підлягає стягненню солідарно з відповідачів, оскільки згідно ч.1 ст. 1190 ЦК України солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи, спільними діями або бездіяльністю яких заподіяно шкоду, а як вбачається з матеріалів справи, обставини, що спричинили смерть [PERSON] і потягли за собою витрати позивача на поховання не є наслідком спільних дій чи бездіяльності співвідповідачів. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача ПАТ «СК «АХА Страхування» в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить в задоволенні позовних вимог до ПАТ «СК «АХА Страхування» відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності /а.с.140/. Суд вважає, за можливе провести розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Судом встановлено, що 07.07.2015 року водій [PERSON], керуючи вантажівкою Мерседес- Бенц Аксор, д.н.з.[NUMBER] здійснив наїзд на [PERSON], яка від отриманих тілесних ушкоджень помела [INFO] року в лікарні швидкої допомоги м. Львова, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 14.07.2015 року /а.с.12/, довідкою №76/15 від [INFO] року про причину смерті [PERSON] /а.с.6/. Вироком Франківського районного суду м. Львова від 27.11.2015 року /а.с.9/ [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на З роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з іспитовим терміном 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Як вбачається з Договору оренди будівельної техніки, машин та механізмів №01/08-0 від 01.08.2014 року /43-47/ і Додатку №1 до цього Договору /а.с.48,49/, за актом приймання-передачі №1 від 01.08.2014 року /а.с.50,51/, автомобіль MERCEDES-BENZ AXOR 3340, 2011 p.в., номер шасі [NUMBER], яким керував водій [PERSON] в момент ДТП 07.07.2015 року, знаходився в володінні та користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефе бетон». Наказом №92/К від 11 листопада 2014 року /а.с.146/ [PERSON] прийнято на роботу з 11листопада 2014 року на посаду машиніста бетонозмішувача ТзОВ «Ефе бетон». 27.02.2015 р. між ПAT «СК «AXA Страхування» та представництвом Онур Тааххут Тишимаджилик Be Тіджарет Лімітед Ширкеті було укладено Поліс (Договір) № АІ/7901900 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /а.с.15/, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Mercedes-Benz Ахоr» 3340, реєстраційний номер [NUMBER]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], повідомила суду, що [PERSON] з матір'ю були дуже близькі. [PERSON] тяжко переживала смерть матері, перебувала на лікуванні. Допитаний в судовому засідання свідок [PERSON], повідомив суду, що його бабуся [PERSON], проживала окремо, вела господарство, вони були в добрих стосунках, приблизно один раз на місяця бабця приходила до них. Мати - [PERSON] відвідувала її частіше. Після смерті бабці у матері були часті депресії. Як вбачається із змісту довідки №2110 виданої виконкомом Пустомитівської міської ради [PERSON] займалася похороном своєї матері [PERSON] /а.с.6/. Позивач зазначає, що матеріальна шкода завдана їй становить в сумі 10 723 грн. 75 коп., та складається з витрат на поховання в розмірі 1400 грн., придбання одягу - 300 грн., морг і перевезення - 950 грн., витрати на поминки - 8073,75 грн. (3048,50 грн., 2570,45 грн., 2454.80 грн.) /а.с.7,8/. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «СК «АХА Страхування» було перераховано позивачу витрати на відшкодування матеріальної шкоди (витрати на труну і ритуальні послуги, згідно квитанції №13 від 12.07.2015 року ФОП [PERSON] /а.с.7/ ) в сумі 1 900 грн., відповідно до страхового акту №АХА2061599 від 23.05.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням від 24.05.2016 року № 243870 /а.с.130/. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку зі смертю потерпілого внаслідок ДТП право на відшкодування мають, зокрема у зв'язку з понесеними витратами на поховання - особи, які взяли на себе такі витрати. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Наведене свідчить про те, що поминальний обід не відноситься до поховання. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного суду України від 29.09.2010 р. по справі № 6-35316св10, зокрема зазначено, що понесені на організацію поминального обіду затрати не відносяться до витрат з поховання, які відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодовує страховик. Враховуючи вищевикладене, розраховані позивачем витрати на поминальний обід, що в сумі складають 8073,75 грн. не відносяться до витрат на поховання та не підлягають відшкодуванню. Щодо інших витрат, а саме витрат на перевезення - 950 грн., одяг - 300 грн., витрати на поховання 1400 грн., суду не надано доказів, які б підтверджували понесення позивачем таких витрат. Таким чином, суд дійшов висновку, що доведена позивачем в судовому засіданні матеріальна шкода заподіяна внаслідок смерті її матері [PERSON] становить 1900 грн. та сплачена в повному обсязі співвідповідачем ПАТ «СК «АХА Страхування», тому позов в частині відшкодування матеріальної шкоди не підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про відшкодувння моральної шкоду, суд виходив з наступного. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до встановлених ст. 1167 ЦК України загальних підстав для покладення відповідальності на заподіювача моральної ( немайнової ) шкоди необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди. Відповідно до ч.2 ст. 1186 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що містяться в п.п.4, 5 цієї постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги стосовно стягнення моральної шкоди, суд вважає, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди дочці загиблої [PERSON] завдано моральних страждань, що полягали у душевних стражданнях, які позивач зазнала, у зв'язку із смертю матері, в переживаннях, що позбавило спокою, змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя та спричинило порушення нормального ритму життя, стану здоров'я. Однак сума, визначена позивачем в позовній заяві є завищеною, і дотримуючись вимог розумності, справедливості та інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що з відповідачів в користь позивача підлягає стягненню 30 000 грн. завданої моральної шкоди. З матеріалів справи вбачається, що співвідповідачем ПАТ «СК «АХА Страхування» уже було перераховано позивачу витрати на відшкодування моральної шкоди в сумі 11 765,88 грн., відповідно до страхового акту №АХА2061772 від 23.05.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням від 24.05.2016 року № 243863 /а.с.131/. Таким чином, з врахуванням уже виплаченої ПАТ «СК «АХА Страхування» моральної шкоди в сумі 11 765,88 грн., стягненню підлягає моральна шкода з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефе бетон» в розмірі 18 234, 11 грн. (30 000 грн. - 11 765,88 грн. = 18 234, 12 грн.).

Outcome: partial