Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в якому просив, встановити йому частку земельної ділянки необхідної для виконання рішення суду від 28.12.2007 року по справі № 2-330/07, визнати незаконним Державний акт на право власності на земельну ділянку № 672999 від 09.11.2009 року та зобов'язати Корницьку сільську раду скасувати його, зобов»язати управління Держкомзему у Коломийському районі скасувати запис в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010930500195. Позовні вимоги мотивовано тим, що на його адресу 04 березня 2014 року поступило повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] про передачу в порядку ст. 84 Закону України «Про нотаріат» заяви [PERSON], в якій повідомляється про продаж належних їй на праві приватної власності часток житлового будинку та земельної ділянки. Вважає, що часткове вчинення дій приватним нотаріусом, щодо продажі земельної ділянки, носять незаконний характер, а саме: відповідно до рішення суду від 28.12. 2007 року по справі № 2-330/07 про розподіл будинковолодіння та земельної ділянки, йому належить кімната 13,2 кв.м. в будинку, яка розташована на земельній ділянці, яка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 010930500195 від 09.11.2009 р. за [PERSON] При видачі Державного акту на землю 09.11.2009 року Корницька сільська рада проігнорувала тим фактом, що на момент видачі державного акту був дійсним Державний акт на право приватної власності на землю від 13.03.2000р, І-ІФ № 005814, згідно якого він сплачував податок на землю, що підтверджено довідкою від 24.03.2014 р. № 270. Крім того, при видачі державного акту на землю [PERSON], межі земельної ділянки не погоджено із суміжними землекористувачами, що дало можливість допустити порушення його права на власність частки будинку. Його звернення в органи державної влади про видачу свідоцтва на право власності на частину будинку завершилось відмовою. Причиною відмови став той факт, що дана частина будівлі знаходиться на земельній ділянці яка йому не належить. Такі дії Корницької сільської ради порушили його право власності. Через неправомірні дії відповідача він не може користуватись належним йому приміщенням в будинку [ADDRESS] на власний розсуд, тобто його право власності є порушеним і підлягає поновленню відповідно до вимог ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Будинковолодіння [ADDRESS] розміщено на приватизованій земельній ділянці площею 0, 1232 га. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю № 005814 серія І-ІФ від 13 березня 2000 року про, що підтверджено висновком експерта № 05.06.07 судової будівельно-технічної і земельно-технічної експертизи. Отримавши рішення Коломийського міськрайонного суду від 28.12.2007 року про реальний розподіл будинковолодіння та земельної ділянки та додаткове рішення до нього у нього виникла проблема, щодо отримання свідоцтва на право власності на частку будинковолодіння та виконати вищевказане рішення суду. Тому, з даного питання він звернувся до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для встановлення можливості виконання рішень суду про поділ спільного майна подружжя. При проведенні експертизи судом використовувалась відповідна нормативна база про, що вказано в у висновку № 4283 від 15.01.2009 року. Дослідження проводилось методом наданих матеріалів і документів. Під час проведення досліджень по реальному розподілу будинковолодіння між співвласниками у відповідності до їх ідеальних частин спочатку розглядалась можливість розподілу житлового будинку, який є домінуючим на земельній ділянці і головною метою проведення дослідження, з метою отримання новоутворених квартир, які б відповідали будівельним нормам і правилам, а потім допоміжних будівель і споруд, які розташовані на земельній ділянці. Згідно висновку експерта встановлено, що технічно обладнати вхід в належну частину житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] є неможливим в зв'язку з тим, що веранда, яку запропоновано добудувати для входу належні йому приміщення кухні, повинна бути розташована на земельній ділянці, яка приватизована [PERSON], яка в послідуючому подарована її матері [PERSON] Експертизою встановлено, що на частині зовнішньої стіни будинку проходить трубопровід системи газопостачання і для будівництва веранди йому необхідно у відповідності до діючих будівельних норм і правил. При такому варіанті розподілу житлового будинку і виділення частини житлового будинку, утвориться квартира, яка не буде відповідати своєму призначенню і такому поняттю як квартира у відповідності до вимог будівельних норм. Крім того, експертом Худаком ЯЛ. в графічних матеріалах до висновку (додаток 1), де в пункті Д-7 встановлено місце для влаштування дверного прорізу зі сторони балкону, однак при обстежені ТОВ «Прикарпаття-експерт» встановлено, що влаштування дверного прорізу зі сторони балкону до кухні є неможливим в зв'язку із дворівневою конструкцією будівлі і встановленого перекриття, що обмежує висоту дверного прорізу, яка згідно будівельних норм, повинна бути не менше 2,1 м, а згідно проекту висота становить 1,6 м, а по факту ще менша (лист і фото додається) . В зв'язку із ситуацією яка склалась він звернувся до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання рецензії на висновок від 05.06.07 р. судово-будівельної експертизи, виконаний судовим експертом Худаком Я.І. Відповідно до рецензії, завдання суду, яке поставлено на вирішення судової будівельно-технічної експертизи щодо проведення оцінки житлового будинку вказано, що експерт при розробці варіантів розподілу житлового будинку та земельної ділянки не наводить жодних вимог з будівельних нормативних документів, а на свою думку, у вільному трактуванні пропонує варіанти розподілу житлового будинку. В рецензії зроблено кінцевий висновок, що висновок судової будівельно-технічної експертизи від 05.06.2007 року виконаний судовим експертом Худаком Я.І., має недоліки та зауваження, що потребує відповідного доопрацювання . Проігнорувавши всіма матеріалами по розподілу будинковолодіння та землі, а також діючим свідоцтвом на право власності на земельну ділянку від 13.03.2000 року І-ІФ № 005814 Корницькою сільською радою видано ще одне свідоцтво уже на право власності [PERSON], чим порушино його право на встановлення права власності на частину буднковолодіння та землі. Таким чином порушивши норми ст. 120 діючого Земельного кодексу України де вказано, що особа, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення у відповідних розмірах. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Крім того, Корницькою сільською радою проігноровано його заяву, про усунення перешкод щодо встановлення його права власності на майно згідно рішення суду, а саме про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку [ADDRESS], виданого [PERSON], що і послужило одним із підстав зверненням до суду. Оскільки між ним і відповідачем не досягнуто згоди щодо порядку користування земельною ділянкою, він вважаю за необхідне визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташована частина будинковолодіння для виконання рішення суду та затвердженої судом експертизи розподілу будинковолодіння та земельної ділянки, розташованих в [ADDRESS] Позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що він не може виконати рішення суду, оскільки його приміщення, знаходяться на земельній ділянці відповідачки. Рішенням суду вирішено, що він мав облаштувати тамбур для входу в приміщення кухні, яку йому виділено. Своє право власності у інвентар бюро та управління держкомзему він не зареєстрував, оскільки йому усно було відмовлено. В ліцензійну фірму він звертався для виготовлення технічного звіту, яку він не пам'ятає, йому роз'яснили, що акт на землю виданий йому є не дійсним. Там де знаходиться його майно є земельна ділянка відповідачки. Представник Корницької с.р. пояснив що якщо є можливість виправити помилку у рішенні суду, то він не заперечує. Відповідач проти задоволення позову заперечила. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] просила в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що позивач не оформив право власності на свою частину будівлі, він не є належним власником даної частини будівлі, оскільки згідно Закону України «про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» власником майна вважається з моменту реєстрації права власності, він передчасно звернувся до суду і немає доказів того, що частина його будівлі знаходиться на земельній ділянці відповідачів, позивач їх не представив. Рішення суду вступило в законну силу і підлягає до виконанню згідно ЦПК України, всіма підприємствами, установами, організаціями. По нововиявлених обставинах позивач звертався вже із заявою до суду, але йому було відмовлено судом, тому позовні вимоги про встановлення частки земельної ділянки для виконання рішення суду, це не що інакше як зміна рішення суду, що є неможливо і буде не законним і буде суперечити діючому законодавству. Щодо вимоги визнати незаконним державного акту від 09.11.2009 року у відповідності і на підставі рішення суду будь яких доказів, і з яких підстав і мотивів визнати держаний акт незаконним, позивач не представив і не вказав у позовній заяві. На даний час позивач не скористався своїм правом зареєструвати свою нерухомість та земельну ділянку, а власниками будинку є інші особи. Беручи до уваги пояснення позивача, відповідача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 грудня 2007 року, (а/с 6) та додаткового рішення від 09 квітня 2008 року (а/с 11)задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про реальний поділ будинковолодіння та земельної ділянки, згідно яких вирішено: визнати будинковолодіння і земельну ділянку площею 0,1232 га [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Розділити будинковолодіння і земельну ділянку площею 0,1232га [ADDRESS] і за [PERSON] визнати: коридор площею 3,1кв.м. вартістю 1361.27грн., коридор площею 10,9 кв.м. вартістю 4786.41грн., кладовку площею 1.8 кв.м. вартістю 790.42грн., ванну площею 3.3 кв.м. вартістю 1449.10 грн., котельня площею 2.8 кв.м. вартістю 1229.54 грн., коридор площею 9.3 кв.м. вартістю 4083.82 грн., кімнату площею 13.3 кв.м. вартістю 5796.38 грн., кімнату площею 15.0 кв.м. вартістю 6586.80 грн., стайню вартістю 2202 грн., вбиральню 1347 грн., криницю вартістю 1224 грн., 1/2 огорожі № 3 вартістю 466 грн., а всього вартістю 31323 грн., що становить 49/100 будинковолодіння та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0616 га вартістю 3080 грн., а всього на суму 34403 (тридцять чотири тисячі чотириста три) грн., а за [PERSON] визнати: гараж площею 19.1 кв.м. вартістю 8387.12грн., підвал площею 5.7 кв.м. вартістю 2502.98 грн., підвал площею 6.1 кв.м. вартістю 2678.63грн., кімнату площею 19.5 кв.м. вартістю 8562.84 грн., кухню площею 13.2 кв.м. вартістю 5796.38 грн., літню кухню вартістю 4137 грн., ворота № 2 вартістю 384 грн., 1/2 огорожі № 3 вартістю 466 грн., а всього вартістю 32915грн., що становить 51/100 будинковолодіння та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0616 га вартістю 3080 грн., а всього на суму 35995(тридцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто п'ять) грн. Стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 796(сімсот дев'яносто шість) грн.55коп. різниці в вартості майна. Зобовязати [PERSON] провести в виділеній їй частині будинку з метою ізоляції такі роботи: вийняти полотна дверей 5,6 і замурувати ці дверні отвори. Вийняті двері і полотна та передати [PERSON]. Зобов'язати [PERSON] влаштувати бетонні сходи, тамбур перед дверима 2,7. Стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 1881 (одну тисячу вісімсот вісімдесята одну) грн. понесених нею судових витрат та 293(двісті дев'яносто три) грн. 03коп. державного мита в користь держави. А також, розділити земельну ділянку площею 0,1232 га вартістю 6160 грн. в [ADDRESS] і визнати за [PERSON] право власності та виділити 1/2 частину цієї земельної ділянки площею 0,0616 га, вартістю 3080 грн., яка позначена на план-схемі графічних матеріалів до висновку судової будівельно-технічної і земельно-технічної експертизи від 05.06.2007р. червоним кольором з описом точок від „Д" до „Е", від „Е" до „М", від „М" до „Н", від „Н" до „X", від „X" до „Р", від „Р" до „Д", а за [PERSON] визнати право власності та виділити 1/2 частину цієї ж земельної ділянки площею 0,0616 га вартістю 3080 грн., яка позначена на план-схемі графічних матеріалів до висновку судової будівельно-технічної і земельно-технічної експертизи від 05.06.2007р. зеленим кольором з описом точок від „Р" до „X", від „X" до „Н", від „Н" до „О", від „О" до „Р", від „Е" до „К", від „К" до „Л", від „Л" до „М", від „М" до „Е". Згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду від 17 березня 2009 року (а/с 89), яку ухвалою від 02 червня 2009 року Колегію суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області (а/с 91) залишено в силі, [PERSON] відмовлено у задоволенні заяви про перегляд вище вказаних, рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 грудня 2007 року та додаткового рішення від 09 квітня 2008 року у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстав відсутності ново виявлених обставин на момент вирішення спору. Згідно договору дарування від 05 січня 2010 року (а/с 35) посвідченого нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за №28 дарувальник [PERSON] в особі представника [PERSON] подарувала належних їй на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 грудня 2007 року 49/100 житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд що по [ADDRESS] [PERSON]. Згідно договору дарування земельної ділянки від 05 січня 2010 року (а/с 36) посвідченого нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за №31 дарувальник [PERSON] в особі представника [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0.0616 га належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності земельну ділянку серії ЯИ №672999 виданого Корницькою сільською радою Коломийського району, Івано-Франківської області 09 листопада 2009 року на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 грудня 2007 року та додаткового рішення від 09 квітня 2008 року зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010930500195, кадастровий номер земельної ділянки 26238282801020020112. Згідно договору дарування від 08 квітня 2014 року (а/с 95) посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за №384 дарувальник [PERSON] подарувала належних їй 49/100 житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд що по [ADDRESS] [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, (а/с 96) індексний номер витягу 20168653 49/100 частки будинку що в [ADDRESS], з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці кадастровий номер 26238282801:02:002:0112 належить [PERSON]. Згідно договору дарування земельної ділянки від 08 квітня 2014 року (а/с 94) посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за №386 дарувальник [PERSON] подарувала належну їй спірну земельну ділянку площею 0.0616 га - [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, (а/с 93) індексний номер витягу 20169753, земельна ділянка площею 0.0616 га в [ADDRESS] кадастровий номер 26238282801:02:002:0112 дата державної реєстрації земельної ділянки 09.11.2009 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 333873326232 належить [PERSON]. Як вбачається з позовної заяви позивач хоче змінити рішення суду та фактично поділити вже поділену земельну ділянку, мотивуючи вимогу тим, що йому відмовлено у реєстрації права власності на частину будинковолодіння та земельну ділянку, не надавши при цьому жодних належних на це доказів. Позивачу не відмовлено у виконанні рішення суду, ніхто також не звертався до суду з тих підстав, що є незрозумілим як його виконувати. Власник набув право на спірну земельну ділянку на законних підставах, а наведені позивачем докази не спростовують правомірності набуття права власності на спірну земельну ділянку, оскільки є недопустимими. Позивачу відмовлено у перегляді рішення за нововиявленими обставинами, крім того [PERSON] є неналежним відповідачем по справі, оскільки майно належить іншій особі, а позивач не заявляв клопотання про заміну відповідача на належного. Оскільки позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі наведеного, та

Outcome: dismissed