Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У серпні 2015 року представник ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням подальших уточнень зазначив, що 19.05.2008 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 2362-н, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу кредит у сумі 914 000,00 (дев'ятсот чотирнадцять тисяч) гривень, а Відповідач зобов'язався, в строк до 19.05.2028 р., повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі: 19,0% - перші шість місяців з дня отримання кредиту, 21,0% - починаючи з сьомого місяця з дня отримання кредиту, 18,0% - після одержання Позичальником державного акта на право власності на земельну ділянку та передачі її в іпотеку. З метою забезпечення виконання умов зазначеного вище кредитного договору 20.05.2007 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передав банку в іпотеку: -земельну ділянку, загальною площею 0,0216 га, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, селище міського типу Таїрове, масив №20 (двадцять), ділянка №3/1 (три дріб один), цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. -земельну ділянку, загальною площею 0,784, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, селище міського типу Таїрове, масив №20 (двадцять), ділянка №3 (три), цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. 23.09.2008 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Калгановою М.В. 20.05.2008 року, відповідно до якого предметом іпотеки є земельна ділянка, загальною площею 0,1000 га, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, [ADDRESS], кадаст ровий номер - [NUMBER], цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Посилаючись на не виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого у відповідача перед позивачем, станом на 10.08.2015 р. виникла заборгованість, в розмірі 5 097 457,73 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2 669 249, 39 грн., з яких: 910 438,27 грн. - прострочений основний борг по кредиту; 1 064 561,78 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; 278 217,69 грн. - пеня за прострочений основний борг по кредиту; 416 031,65 грн. - пеня за прострочені відсотки, представник позивача просив звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Крім того, представник позивача зазначив, що в ході перевірки наявності обтяжень третіх осіб на предметі іпотеки, АТ «Ощадбанк» стало відомо, що на підставі Постанови старшого слідчого СВ УСБ України в Одеській області Бурлакової Г.І. від 25.04.2012р. було накладено арешт на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], що належить [PERSON] Арешт було накладено в межах кримінального провадження по звинуваченню [PERSON] в незаконному заволодінні грошовими коштами АТ «Ощадбанк» в т.ч. і по кредитному договору 2362-н від 19.05.2008р. Наразі кримінальне провадження завершено, 28.09.2012 р. постановлено вирок Приморським районним судом м. Одеси. Посилаючись, на те, що наявність вказаного арешту може унеможливити подальшу реалізацію предмету іпотеки в разі задоволення судом позову банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, представник позивача просив вказаний арешт скасувати. Представник позивача позов просив задовольнити. Справу просив розглянути за відсутністю представника банку, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В своєму зустрічному позові, який був залишений ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.03.2017 р. без розгляду, зазначив, що позов банку до відповідача є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки жодних зобов'язань у відповідача за кредитним договором та договором іпотеки, перед банком не виникло. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 19.05.2008 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2362-н, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу кредит у сумі 914 000,00 (дев'ятсот чотирнадцять тисяч) гривень, а Відповідач зобов'язався, в строк до 19.05.2028 р., повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі: 19,0% - перші шість місяців з дня отримання кредиту, 21,0% - починаючи з сьомого місяця з дня отримання кредиту, 18,0% - після одержання Позичальником державного акта на право власності на земельну ділянку та передачі її в іпотеку. З метою забезпечення виконання умов зазначеного вище кредитного договору 20.05.2007 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передав банку в іпотеку: -земельну ділянку, загальною площею 0,0216 га, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, селище міського типу Таїрове, масив №20 (двадцять), ділянка №3/1 (три дріб один), цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. -земельну ділянку, загальною площею 0,784 га. що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, селище міського типу Таїрове, масив №20 (двадцять), ділянка №3 (три), цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. 23.09.2008 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Калгановою М.В. 20.05.2008 року, відповідно до якого предметом іпотеки є земельна ділянка, загальною площею 0,1000 га, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, [ADDRESS], кадастровий номер - [NUMBER], цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Своїх зобов'язань за кредитним договором відповідач не виконує, внаслідок чого у останього перед позивачем, станом на 10.08.2015 р. виникла заборгованість за кредитним договором 5 097 457,73 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2 669 249, 39 грн., з яких: 910 438,27 грн. - прострочений основний борг по кредиту; 1 064 561,78 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; 278 217,69 грн. - пеня за прострочений основний борг по кредиту; 416 031,65 грн. - пеня за прострочені відсотки. Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки її ринкова вартість станом на 19.01.2017 р. становить 334 820 грн. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а у разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Статтею 19 Закону України «Про заставу» і статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому ч. 3 ст. 54 зазначеного вище закону встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: -виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; -якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Оскільки позивач є іпотекодержателем, а вартість предмету іпотеки - земельної ділянки значно менше розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, земельна ділянка підлягає звільненню з-під арешту, накладеного постановою старшого слідчого СВ УСБ України в Одеській області Бурлакової Г.І. від 25.04.2012 р. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позов ПАТ «Державний ощадний банк України» обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору 5254 грн.

Outcome: approved