Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, який було встановлено рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2017 року, а саме, просить стягувати з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з моменту набрання рішенням суду у цій справі законної сили, до досягнення кожною із дітей повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог позивач вказує на наступне. 24 квітня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано 26 грудня 2014 року. На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2017 року було збільшено розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача та ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину. Призначений розмір аліментів недостатній для утримання та гармонійного розвитку дітей та є меншим ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину. Відповідач на даний час має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки він працює за кордоном. З врахуванням наведеного просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання. 13 квітня 2021 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, позивач вказала на те, що відповідач працює у Республіці Польща. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: \~ \~ \~ \~24 квітня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2014 року. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України та [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. 08 листопада 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2016 року та вирішено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно до досягнення кожною із дітей повноліття. Суд встановив, що [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання Тернопільського кооперативного торговельно-економічного коледжу. Навчається у платній групі та стипендію не отримує. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм Сімейного кодексу України, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 " Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 " Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини" та ст. 184 " Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі " ). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3.2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік»\~прожитковий мінімум на дітей встановлено у наступних розмірах: для дітей віком від 6 до 18 років: \~з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд вважає, що після рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2017 року, у зв`язку із тим, що з віком збільшилися потреби неповнолітніх дітей, та враховуючи інфляційні процеси в державі, а також майновий стан дітей, які перебувають на утриманні матері, встановлений розмір аліментів є недостатнім,\~тому підлягає збільшенню. При вирішенні справи суд враховує майновий стан відповідача, а саме те, що відповідач є працездатним, відомості про незадовільний стан його здоров`я чи наявність на його утриманні непрацездатних осіб, відсутні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі по 2800 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, з врахуванням індексації, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог. При цьому, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, а необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі позивачем не доведено. Менший розмір аліментів є недостатнім для належного виховання та утримання неповнолітніх дітей. Окрім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial