Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, до [PERSON], треті особи - Відділ ДВС Обухівського МРУЮ, [PERSON] та [PERSON] про виключення майна з опису, припинення права власності на майно та визнання права власності. Свої вимоги обґрунтовує наступним. 20 липня 2011 р. позивач [PERSON] придбав у відповідача - [PERSON] автомобіль марки «HONDA CIVIC 4D" 2008 р. випуску, ТЗ серії [NUMBER], виданого та зареєстрованого Обухівським РЕВ ДАІ УДАІ МВС у Київській області 13.02.2009 р., шасі (кузов) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] за ціну 121 600 (Сто двадцять одна тисяча шістсот) грн. [PERSON], після отримання грошей за проданий автомобіль, видав на ім'я позивача та на ім'я [PERSON] - третьої особи по справі, нотаріальну засвідчену довіреність терміном на 5 років, з правом повного розпорядження автомобілем. З 20 липня 2011 року автомобіль знаходився у повному володінні позивача, на законних підставах, оскільки право власності [PERSON] на спірний автомобіль припинилось. Він використовував даний автомобіль на власний розсуд та задовольняв завдяки ньому свої життєві потреби. Про існування у [PERSON] боргових зобов'язань перед іншими особами він не знав ні на момент придбання автомобіля ні після купівля, оскільки продавця він бачив лише один раз. Тому про існування виконавчого провадження про стягнення боргу з [PERSON] дізнався коли автомобіль був арештований. Так, постановою державного виконавця ВДВС Обухівського МРУЮ Київської області від 15 січня 2014 року було відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа №2-1018/13 виданого 25.11.2013 року Обухівським районним судом про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 2286391 грн. 16 коп. на користь [PERSON]. В судове засідання представник позивача не з'явився надавши заяву про розгляд справи в його відсутності позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився без поважних причин. Третя особа - Відділ ДВС Обухівського МРУЮ в судове засідання не з'явився надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти позову не заперечували. Інші учасники до судового засідання не прибули причин неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 20 липня 2011 р. позивач [PERSON] придбав у відповідача - [PERSON] автомобіль марки «HONDA CIVIC 4D" 2008 р. випуску, ТЗ серії [NUMBER], виданого та зареєстрованого Обухівським РЕВ ДАІ УДАІ МВС у Київській області 13.02.2009 р., шасі (кузов) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] за ціну 121 600 (Сто двадцять одна тисяча шістсот) грн. [PERSON], після отримання грошей за проданий автомобіль, видав на ім'я позивача та на ім'я [PERSON] - третьої особи по справі, нотаріальну засвідчену довіреність терміном на 5 років, з правом повного розпорядження автомобілем. З 20 липня 2011 року автомобіль знаходився у повному володінні позивача, на законних підставах, оскільки право власності [PERSON] на спірний автомобіль припинилось. Позивач використовував даний автомобіль на власний розсуд. Про існування у [PERSON] боргових зобов'язань перед іншими особами не знав ні на момент придбання автомобіля ні після купівля, оскільки продавця бачив лише один раз. Тому про існування виконавчого провадження про стягнення боргу з [PERSON] дізнався коли автомобіль був арештований. Постановою державного виконавця ВДВС Обухівського МРУЮ Київської області від 15 січня 2014 року було відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа №2-1018/13 виданого 25.11.2013 року Обухівським районним судом про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 2286391 грн. 16 коп. на користь [PERSON]. Автомобіль «HONDA CIVIC 4D" 2008 р. випуску, державний номерний знак [NUMBER] було оголошено в розшук на підставі постанови державного виконавця ВДВС Обухівського МРУЮ Київської області від 31 січня 2014 року. На підставі постанови державного виконавця ВДВС Обухівського МРУЮ Київської області від 16 квітня 2014 року було проведено опис й арешт транспортного засобу «HONDA CIVIC 4D", д.н.з. [NUMBER]. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Стаття 328 ЦК України "Підстави набуття права власності", вказує: частина 1 - "право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів" Згідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі - продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю - продаж. Згідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За таких обставин, оскільки позивач не має жодних боргових зобов'язань перед третіми особами, а відповідно позбавлення позивача майна в рахунок погашення грошових зобов'язань за третіх осіб є протиправним позбавленням права власності, що забороняється законом. Виходячи з вищевказаного та на підставі ст. ст. 15, 316, 317, 319, 321, 328, 386, 392 ЦК України, ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» ст.ст. 3, 118-120 ЦПК України,

Outcome: approved