Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

У травні 2016 року до Печерського районного суду міста Києва надійшла справа за позовною заявою [PERSON] до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна", [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В своєму позові позивач просив стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" (відповідач 1) на його користь страхове відшкодування у розмірі 5564,68 грн.; стягнути з [PERSON] (відповідач 2) на його користь моральну шкоду в розмір 5000 грн. та витрати на судовий збір пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 23 червня 2015 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Hyndai SantaFe. д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Винною у вчиненні вказаної ДТП згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 21.07.2015 року визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія Граве Україна". 24.06.2015 р. позивач та відповідач 2 повідомили відповідача 1 про ДТП, що мала місце 23.06.2015 р. 28.08.2015 р. згідно проведеного авто-товарчого дослідження спеціалістом оцінювачем ТОВ "Естімейт плюс" на замовлення відповідача 1 та визначення величини матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 18 267, 28 грн. Проте, в результаті проведення ремонту транспортного засобу позивача, він був змушений оплатити додатково за проведений ремонт автомобіля суму в розмірі 5564,68 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача 1 на його користь. Також позивач просить стягнути з відповідача 2 на його користь моральну шкоду в розмір 5000 грн., оскільки внаслідок пошкодження його автомобіля він зазнав немало переживань та моральних страждань. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача 1 проти позовних вимог заперечив та просив повністю відмовити в задоволенні позову. Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 23.06.2015 року приблизно о 14 годині 20 хвилин відповідач 2, керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Димитрова 2 Б, біля буд. № 5 А по вул. Анрі Барбюса в м. Києві, всупереч вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху не переконалася в тому, що це буде безпечним, допустила зіткнення з автомобілем марки Hyndai SantaFe. д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача, що рухався в попутному напрямку ліворуч, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21.07.2015 року винною у вчиненні вказаної ДТП визнано [PERSON] (а.с.10). Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені вищевказаної ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. В судовому засіданні також встановлено, що на час вчинення ДТП цивільно-правову відповідальність власника автомобіля Range Rover Sport, д.н.з. [NUMBER] було застраховано в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Граве Україна" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу серії АІ за № 7406336, виданого 15 грудня 2014 року. 24.06.2015 р. позивачем та відповідачем 2 було повідомлено відповідача 1 про ДТП, що мала місце 23.06.2015 р. Разом з заявою-повідомленням про ДТП, позивачем подано відповідачу 1 Довідку ДАІ, якою встановлено перелік пошкоджень його автомобіля (а.с. 51). В цей же день уповноваженим представником відповідача 1 та позивачем проведено огляд пошкодження в результату ДТП транспортного засобу позивача, за результатами якого складено акт огляду , в якому зафіксовано виявлені пошкодження автомобіля позивача (а.с. 52). Згідно звіту, складеного 12.08.2015 р. спеціалістом оцінювачем ТОВ "Естімейт плюс" Тюрменко Д.В. № 2451 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого позивачу в наслідок ДТП, яке мало місце 23.06.2015 р. складає 18 2867, 25 грн. з ПДВ (а.с.54). 12.08.2015 р. до відповідача 1 надійшла заява від позивача про виплату страхового відшкодування. 28.08.2015 р. відповідачем 1 прийнято рішення про виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 18 267, 25 грн. та здійснено його виплату, підтвердженням чого є Страховий акт № ОСЦВ/АІ.7406336/1 від 28.08.2015 року (а.с.71). Згідно п. 22.1 ст. 22 З.У. "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум , зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 З.У. "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як встановлено в судовому засіданні, розмір шкоди, завданої майну позивача, який складається з вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням його зносу, було розраховано у порядку, встановленому законодавством, експертом Тюрменко Д.В., за результатами чого ним було складено звіт № 2451 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. Таким чином, визначення розміру шкоди, завданої майну позивача, було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, відповідно до п. 34.2 ст. 34 З.У. "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового збитку випадку та розміру збитків. Сума розрахованих експертом витрат позивача, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, була повністю сплачена позивачу згідно Страхового акту № ОСЦВ/АІ.7406336/1 від 28.08.2015 року, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що відповідачем 1 повністю виконано свої зобов'язання згідно зі страховим полісом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вказана позивачем сума позовних вимог до відповідача 1 не має жодного відношення до страхового відшкодування, яке підлягає нарахуванню та виплаті страховими компаніями на користь потерпілою особи, якою є позивач, за договорами обов'язкового страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів, які укладаються відповідно до З.У. "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Отже, сума заявлена позивачем до відшкодування з боку відповідача 1, не передбачена умовами страхового полісу та З.У. "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Крім того, подані позивачем на підтвердженням своїх позовних вимог копії рахунку № А-000005298 від 02.11.2015 р. на суму 5 564, 68 грн. та квитанції Приватбанку від 02.11.2015 р. не знайшли підтвердження того, що зазначені позивачем витрати взагалі пов'язані зі страховим випадком, який мав місце 24.06.2015 р. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України вбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України вбачається, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» видно, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує її глибину, тривалість страждань, розмір моральної шкоди визнаний позивачем, розмір мінімальної заробітної плати та затвердженні розміри прожиткового мінімуму на одну особу, для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення на час розгляду справ та з урахуванням розумності та справедливості. Суд вважає, що відповідач 2 по справі своїми діями заподіяв позивачу душевних страждань, зокрема, внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача, останній зазнав немало переживань та страждань з приводу того, як відновити свій транспортний засіб, такі думки тримали позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на його громадській активності. Також у позивача значною мірою була обмежена можливість вільно користуватися своїм транспортним засобом, зокрема, що пов'язано з неможливістю виїзду на пошкодженому автомобілі за кордон. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає доцільним стягнути з відповідача 2 на користь позивача моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн., в решті позовних вимог відмовити. В зв'язку з тим, що суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, то, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача 2 мають бути стягнуті судові витрати, понесені позивачем в сумі 487, 20 грн. На підставі ст. ст. 16,22,23,1167,1188,1194 ЦК України,

Outcome: partial