Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Також позивач просить стягнути з відповідача на своє утримання на період до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьохрічного віку аліменти в розмірі по 400 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що 09 серпня 2011 року Мочулищенською сільською радою Дубровицького району Рівненської області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №7. За період шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим, позивач з серпня 2015 року проживає разом із дітьми окремо від відповідача. З того часу відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та не бере участі у їх вихованні. Діти повністю знаходяться на утриманні позивача. Окрім того, позивач і сама потребує утримання від відповідача, так як доглядає за їхньою меншою дитиною до досягнення нею трьох років. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, однак пояснив, що за рішенням суду від 16.02.2012 року з нього стягуються аліменти на двох дітей від іншого шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог\~ст. 3 ЦПК України\~\~кожна особа\~\~має право в\~\~порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись\~\~до суду за захистом\~\~своїх порушених, невизнаних\~\~або оспорюваних\~\~прав, свобод\~\~чи інтересів.\~Статтею 10 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень З копії свідоцтв про народження дітей судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ГЮ №154508 від 12.03.2012 року (а.с.5)) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ГЮ №211077 від 11.06.2014 року (а.с.6)), є відповідач - [PERSON]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10.09.2015 року, [PERSON] з 29 серпня 2015 року проживає разом із своїми дітьми в будинку своєї сестри по вулиці Центральна, 145, в с.Мочулище Дубровицького району Рівненської області. Батько дітей - [PERSON] з 29 серпня 2015 року дітей не відвідував та фінансової допомоги не надавав (а.с.9). Згідно довідки про склад сім'ї №978 від 10.09.2015 року, виданої виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, до складу сім'ї [PERSON], жительки с.Мочулище, вул.Центральна, 145, Дубровицького району Рівненської області входять: син - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO] та дядько - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Як вбачається із копії рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 16 лютого 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.01.2012 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.20). Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзацами 3,4,5 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Тому при визначенні розміру аліментів в даному випадку, суд враховує стан здоров'я дітей, які відповідно до довідки №32 від 16.09.2015 року знаходяться на "Д" обліку в АЗПСМ №2, як часто хворіючі, лікуються амбулаторно, стаціонарно (а.с.19). Також суд враховує, що відповідач є здоровою особою, працює та має 2 інших неповнолітніх дітей, на користь яких сплачує аліменти (а.с.20). Тому, виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти позивачки проживають разом із нею та перебувають на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей правомірними. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не надає матеріальної допомоги, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Приймаючи рішення про стягнення аліментів в зазначеному розмірі, суд виходить з положень ст. 70 ч 4. Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Як встановлено в судовому засіданні із заробітку відповідача проводиться стягнення на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, а тому при стягненні ще 1/4 частини доходу загальний розмір стягнення не буде перевищувати 70 відсотків, визначених законом, а тому вказаний розмір аліментів буде відповідати інтересам дітей, обставинам справи і вимогам закону. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved