Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

21 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного підприємства "Вознесенське лісове господарство" про визнання незаконним та скасування наказу. В обґрунтування позовних вимог вказано, що на виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду від 12.06.2013 року його було поновлено на роботі на посаді майстра лісу Прибузького лісництва. Однак наказом про поновлення позивача на роботі директор ДП "Вознесенське ЛГ" без його згоди змінив істотні умови праці. А саме до його незаконного звільнення за ним був закріплений майстерський обхід №4-5, який знаходиться на території Бузької сільської ради, тоді як в наказі про його поновлення від 03 листопада 2014 року № 66-к зазначено про закріплення за ним майcтерської дільниці №1 Прибузького лісництва. Позивач вважає, що фактично директор підприємства здійснив переведення його на іншу роботу в іншу місцевість, без його згоди, оскільки майстерська дільниця № 1 знаходиться на території Олександрівської селищної ради. Крім того він не може фактично виконувати свої обов'язки на дільниці №1 оскільки він проживає в іншій місцевості та відстань до його місця проживання складає близько 38 км., також власник не створив належних умов праці, так як на дільниці № 1 відсутні приміщення для обігріву та відпочинку працівників. Вважаючи, що даний наказ в частині п.3 - закріплення за ним майстерської дільниці № 1 Прибузького лісництва було видано із порушенням вимог законодавства, позивач просив позов задовольнити визнати незаконним наказ в цій частині та скасувати його. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснюючи, що роботодавцем були дотриманні всі вимоги діючого законодавства, в даному випадку відбулося переміщення працівника на тому ж підприємстві, яке не потребує згоди працівника. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що наказом № 68-к від 04.11.2014 року [PERSON] був поновлений на посаді майстра лісу Прибузького лісництва з 21.10.2013 року. Згідно п.3 наказу № 68-к за ним була закріплена майстерська дільниця №1 Прибузького лісництва. Вказане поновлення відбулося на виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду від 22 січня 2014 року, в резолютивній частині якого зазначено "Поновити [PERSON] на посаді майстра лісу Прибузького лісництва ДП "Вознесенське лісове господарство". В судовому засіданні було встановлено, що в підпорядкування ДП "Вознесенське лісове господарство" входять п'ять лісництв в тому числі і Прибузьке лісництво. В свою чергу територія Прибузького лісництва ДП "Вознесенське лісове господарство" поділена на сім майстерських дільниць. В судовому засіданні було встановлено, що до звільнення за [PERSON] була закріплена майстерська дільниця № 4,5, яка розташована на території Бузької сільської ради. Після поновлення за ним була закріплена майстерська дільниця № 1, яка розташована на території Олександрівської селищної ради. Причиною спору між сторонами на думку позивача стало недотримання відповідачем норм трудового законодавства України при вирішенні питання щодо переведення його на іншу роботу в іншу місцевість без його згоди. На думку суду доводи позивача щодо його незаконного переведення в іншу місцевість необхідно досліджувати під час з'ясування правомірності його переведення, однак вимог про визнання переведення незаконним позивачем та його представником не заявлено, як не заявлено і вимог про поновлення його на попередній посаді на майстерській дільниці № 4-5. Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] не знайшов свого доведення у судовому засіданні, не ґрунтується на чинному законодавстві, а тому задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, ст. ст. 40, 42, 43, 49-2 КЗпП України, та

Outcome: dismissed