Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач керівник Дергачівської місцевої прокуратури\~ Харківської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Прудянської селищної ради Дергачівського району Харківської області, Державної екологічної інспекції у Харківській області до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Одночасно організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначені підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч.2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Статтею 122 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом. Таким чином, ст.ст. 45 та 122 ЦПК регламентовано участь прокурора у розгляді справ. Відповідно до чинної редакції ст. 45 ЦПК прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва. Звертаючись до відповідного суду із заявою про захист державних та суспільних інтересів, прокуратура реалізує конституційну функцію представництва, яка розглядається як один з дієвих засобів утвердження верховенства права, зміцнення законності та господарського правопорядку. Прокурор - особливий суб'єкт господарського процесу і його участь у господарському судочинстві зумовлена необхідністю виконання функції представництва інтересів держави у виключних випадках і порядку, передбачених законом (ст. 131-1 Конституції, п.2 ч.1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру»). Тобто функція представництва інтересів у суді є для органів прокуратури конституційною. Зміст поняття «державні інтереси» розглянуто в рішенні Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 8 квітня 1999 року: державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Відповідно до ч.1 ст. 13 'Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться на території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в межах, визначених Конституцією України. Згідно ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр. Відповідно до ч.2 ст. 2 вказаного Закону однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад, сіл, селищ, міст через міські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Як визначено ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» селищні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до п.6 п.п.1 ч.1 ст. 33 зазначеного Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охоронною земель. Прудянська селищна рада Дергачівського району Харківської області представляє інтереси територіальної громади села. Згідно з Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затверджену Указом Президента України від 13.04.2011 за №454/2011 Державна екологічна інспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Відповідно до вказаного Положення, Державна екологічна інспекція у Харківській області (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України і входить до сфери його управління, в межах своїх повноважень Інспекція забезпечує реалізацію державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, поводження з відходами, забезпечення екологічної та у межах своєї компетенції радіаційної безпеки на території області. Виходячи з вищевикладеного, Держекоінспекція та Прудянська селищна рада неналежним чином виконують свої обов'язки щодо стягнення збитків, завданих правопорушеннями у сфері земельних ресурсів, що спричиняє ненадходженню коштів до державного та місцевого бюджетів, тому прокурор здійснює представництво держави в особі вказаних органів. Дергачівською місцевою прокуратурою Харківської області встановлено, що не дивлячись на покладені на Державну екологічну інспекцію у Харківській області та Прудянську селищну раду Дергачівського району Харківської області функції та повноваження, заходи представницького характеру з метою стягнення завданих збитків з [PERSON] до теперішнього часу не вжито. Враховуючи, що держава реалізує повноваження власника земельних ділянок саме через зазначений орган виконавчої влади, порушення у вказаній сфері і є порушенням інтересів держави. Наведене є підставою для звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Держекоінспекції та Прудянської селищної ради Дергачівського району Харківськеої області. Пунктом «б» ч.1 ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачена компетенція спеціально уповноважених органів державного управління в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів щодо державного контролю за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, а також за додержанням норм екологічної безпеки. Дергачівською місцевою прокуратурою Харківської області опрацьовані матеріали Державної екологічної інспекції у Харківській області з питань виявлених порушень вимог чинного природоохоронного законодавства України [PERSON] в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами та встановлено наступне. Державною екологічною інспекцією у Харківській області (далі -Держекоінспекція) на зверненням [PERSON] проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у частині охорони та раціонального використання земельних ресурсів громадянкою [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], по закінченню якої складено акт перевірки від 23.09.2016-26.09.2016 №520/01-04/02-09. Перевіркою встановлено, що [PERSON] самовільно використовується земельна ділянка державної власності, із земель сільськогосподарського призначення (рілля), кадастровий номер 6322057000:01:000:0065, загальною площею 5,472 га, що розташована на території Прудянської селищної ради (за межами населеного пункту) Дергачівського району Харківської області. Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області [PERSON] була проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами громадянкою [PERSON], за результатами якої складено акт перевірки від 23.09.2016-26.09.2016 №520/01-04/02-09, який остання отримала під підпис. Згідно із вищевказаним актом перевірки та з пояснень [PERSON] відповідач використовує самовільно, без оформлення правовстановлюючих документів земельну ділянку площею 5,472 га та яка останньою засіяна соняшником. Державною екологічною інспекцією у Харківській області на адресу [PERSON] рекомендованим листом направлено претензію №161 щодо добровільного відшкодування шкоди, однак на час пред'явлення позову вказана шкода відповідачем не відшкодована. 23.09.2016 було складено протокол про адміністративне правопорушення №000876 та винесено постанову від 26.09.2016 №02-26/278 про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. Відповідно до платіжної квитанції №0.0.627217199.1 від 03.10.2016 [PERSON] у добровільному порядку сплачено штраф у розмірі 170 грн. Відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 р., інспектором було здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (за межами населеного пункту), розмір якої складає 9422,32 грн. У добровільному порядку збитки у розмірі 9411,32 грн. розраховані на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007 не були відшкодовані. 03.10.2016 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області [PERSON] було складено припис за №02-25-149 від 26.09.2016 про усунення порушень земельного законодавства стосовно відповідача. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Статтею 212 Земельного кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків (господарських зобов'язань) визначені статтею 11 Цивільного кодексу України. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав (пункт 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України). Відповідно до пункту 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів можде свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними (стаття 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель"). Для притягнення особи до відповідальності необхідно аби її дія/бездіяльність була протиправною. Протиправність звичайно визначається як суперечність поведінки вимогам норм права з одночасним порушенням прав іншої особи. Протиправність є юридичним вираженням шкідливості дій (бездіяльності) правопорушника. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача направлено претензію №161 від 04.10.2016, проте до теперішнього часу спричинені порушенням законодавства збитки не відшкодовані. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» статтю 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в новій редакції, відповідно до якої органи прокуратури не мають пільги на сплату судового збору при здійсненні представницьких повноважень. Згідно ст. 69 даного Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Таким чином, протиправною діяльністю, а саме: самовільного зайняття земельної ділянки, заподіяно шкоду у розмірі 9422,32 грн. Просить стягнути з [PERSON] (ІНН [NUMBER]) шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання земельних ресурсів у розмірі 9422,32 грн. на користь держави на розрахунковий рахунок 33117331700206, УДКСУ у Дергачівсьому районі с. Прудянка, код ЄДРПОУ 37981703, МФО 851011 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 - «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавством про охорону навколишнього природного середовища в наслідок господарської та іншої діяльності», символ звітності 331 в установі банку - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявилась, згідно заяви позов підтримує, просить справу розглядати без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення, що суд вважає за можливе. Представник Прудянської селищної ради Дергачівського району Харківської області, в інтересах якого подавався позов, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у зв»язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність. Представник Державної екологічної інспекції у Харківській області , в інтересах якого подавався позов, у судове засідання не зявився, згідно заяви просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Відповідач у судове засідання не зявилась, згідно заяви просить справу розглядати без її участі, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Згідно ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр. Відповідно до ч.2 ст. 2 вказаного Закону однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад, сіл, селищ, міст через міські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Як визначено ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» селищні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до п.6 п.п.1 ч.1 ст. 33 зазначеного Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охоронною земель. Прудянська селищна рада Дергачівського району Харківської області представляє інтереси територіальної громади села. Згідно з Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затверджену Указом Президента України від 13.04.2011 за №454/2011 Державна екологічна інспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Відповідно до вказаного Положення Державна екологічна інспекція у Харківській області (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України і входить до сфери його управління, в межах своїх повноважень Інспекція забезпечує реалізацію державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, поводження з відходами, забезпечення екологічної та у межах своєї компетенції радіаційної безпеки на території області. Виходячи з вищевикладеного, Держекоінспекція та Прудянська селищна рада неналежним чином виконують свої обов'язки щодо стягнення збитків, завданих правопорушеннями у сфері земельних ресурсів, що спричиняє ненадходженню коштів до державного та місцевого бюджетів, тому прокурор здійснює представництво держави в особі вказаних органів. Дергачівською місцевою прокуратурою Харківської області встановлено, що не дивлячись на покладені на Державну екологічну інспекцію у Харківській області та Прудянську селищну раду Дергачівського району Харківської області функції та повноваження, заходи представницького характеру з метою стягнення завданих збитків з [PERSON] до теперішнього часу не вжито. Держава реалізує повноваження власника земельних ділянок саме через зазначений орган виконавчої влади, порушення у вказаній сфері і є порушенням інтересів держави. Пунктом «б» ч.1 ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачена компетенція спеціально уповноважених органів державного управління в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів щодо державного контролю за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, а також за додержанням норм екологічної безпеки. Дергачівською місцевою прокуратурою Харківської області опрацьовані матеріали Державної екологічної інспекції у Харківській області з питань виявлених порушень вимог чинного природоохоронного законодавства України [PERSON] в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами та встановлено наступне. Державною екологічною інспекцією у Харківській області (далі -Держекоінспекція) на зверненням [PERSON] проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у частині охорони та раціонального використання земельних ресурсів громадянкою [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], по закінченню якої складено акт перевірки від 23.09.2016-26.09.2016 №520/01-04/02-09. Перевіркою встановлено, що [PERSON] самовільно використовується земельна ділянка державної власності, із земель сільськогосподарського призначення (рілля), кадастровий номер 6322057000:01:000:0065, загальною площею 5,472 га, що розташована на території Прудянської селищної ради (за межами населеного пункту) Дергачівського району Харківської області. Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області [PERSON] була проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами громадянкою [PERSON], за результатами якої складено акт перевірки від 23.09.2016-26.09.2016 №520/01-04/02-09, який остання отримала під підпис. Згідно із вищевказаним актом перевірки та з пояснень [PERSON], відповідач використовує самовільно, без оформлення правовстановлюючих документів, земельну ділянку площею 5,472 га та яка останньою засіяна соняшником. Державною екологічною інспекцією у Харківській області на адресу [PERSON] рекомендованим листом направлено претензію №161 щодо добровільного відшкодування шкоди, однак на час пред'явлення позову вказана шкода відповідачем не відшкодована. 23.09.2016 було складено протокол про адміністративне правопорушення №000876 та винесено постанову від 26.09.2016 №02-26/278 про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. Відповідно до платіжної квитанції №0.0.627217199.1 від 03.10.2016 [PERSON] у добровільному порядку сплачено штраф у розмірі 170 грн. Відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 р., інспектором було здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (за межами населеного пункту), розмір якої складає 9422,32 грн. У добровільному порядку збитки у розмірі 9411,32 грн., розраховані на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої, постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007 не були відшкодовані. 03.10.2016 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області [PERSON] було складено припис за №02-25-149 від 26.09.2016 про усунення порушень земельного законодавства стосовно відповідача. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до пункту 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів можде свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно статті 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Так, статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з частиною 1 цієї статті особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, відповідно до частини 2 цієї статті, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача направлено претензію №161 від 04.10.2016, проте до теперішнього часу спричинені порушенням законодавства збитки не відшкодовані. Згідно ст. 69 даного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Таким чином, протиправною діяльністю, а саме: самовільного зайняття земельної ділянки, заподіяно шкоду у розмірі 9422,32 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~ З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved