Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

В липні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.06.2010 [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.12.2015 року. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 17.12.2015 року по 17.06.2016 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , що підтверджується копією паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . 20.06.2016 року АТ КБ «Приватбанк» була направлена претензія кредитора до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори. 12.07.2016 року банком було отримано відповідь, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовилась від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 08.08.2016 року до спадкоємиці - [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких банк пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 16.06.2010 року становить 14447,33 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6960,89 грн.; заборгованості за відсотками - 7486,44 грн.. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 16.06.2010 року в розмірі 14447,33 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Представник відповідача суду пояснив, що відповідач не визнає позов, оскільки ставить під сумнів отримання чоловіком кредитних коштів, так як їй не було відомо про наявність у чоловіка кредитної картки, а оригінал заяви банком суду надано не було. Крім того, позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку звернення до суду, тому представник відповідача просить застосувати позовну давність і відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач також суду пояснила, що спадщину вона не приймала, оскільки у чоловіка не було спадкового майна. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] був укладений договір кредиту б/н, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Вказані обставини підтверджуються: анкетою-заявою [PERSON] про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 16.06.2010р.; розрахунком заборгованості. Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 вказаних Умов Клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, заборгованість позичальника - [PERSON] за договором б/н від 16.06.2010 року станом на 31.10.2016 року становить 14447,33 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6960,89 грн.; заборгованості за відсотками - 7486,44 грн.. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . 13.06.2016 року на адресу Першої Хмельницької державної нотаріальної контори ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав претензію кредитора №SAMDN55000034617134 від 04.06.2016 року, в якій просив: повідомити ПАТ КБ "Приватбанк" чи заводилась спадкова справа після померлого боржника [PERSON] ; включити кредиторські вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 21116,57 грн.. Також банк просив надіслати на їх адресу інформацію стосовно: звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого Боржника; відомості про осіб (ПІБ та адреса), які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті Боржника, а також які вже прийняли спадщину. Ця інформація необхідна Банку для реалізації свого, законного права, як кредитора спадкодавця, тобто для пред`явлення своїх вимог до його спадкоємців, які відповідно до ст. 1282 Цивільного кодексу України зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно відповіді на претензію №1553/02-14 від 24.06.2016 року, Перша Хмельницька державна нотаріальна контора повідомила ПАТ КБ «Приватбанк», що 24.06.2016 року за їх претензією кредитора заведено спадкову справу до майна померлого [INFO] [PERSON] . Спадкоємці померлого до нотаріальної контори не зверталися. 28.07.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав на адресу [PERSON] листа-претензію №SAMDN55000034617134 про сплату заборгованості станом на дату смерті позичальника - в сумі 14447,33 грн.. Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно ст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.1231 ЦК України, до спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Частиною 1 ст.1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до ст.1220 ч.2 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ст.1268 ч.1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини протягом шести місяців до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ "Приватбанк". Відповідно до положень ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Отже, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише в межах, передбачених ст.1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність у спадкодавця [PERSON] спадкового майна, та його вартості. Окрім наведеного, з наданих суду позивачем копій паспортів [PERSON] (серія [NUMBER] ) та [PERSON] (серія [NUMBER] ) вбачається, що відповідач 29.04.1973 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та була зареєстрована з ним за однією адресою. Проте, вказані докази не підтверджують факт перебування їх у шлюбі та факт постійного проживання на час відкриття спадщини. Також слід зазначити, що позивач просить стягнути заборгованість станом на день смерті позичальника 17.12.2015 року, однак на підтвердження своїх вимог надав суду розрахунок заборгованості станом на 31.10.2016 року, з якого вбачається, що позивачем проводилось нарахування відсотків за користування кредитом після смерті позичальника та зазначено часткове погашення заборгованості 11.06.2016 року в сумі 6669,2 грн., що ставить під сумнів наданий суду розрахунок. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що в задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, слід відмовити.

Outcome: dismissed