Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 29.04.2011 р. до 12.06.2013 р. перебувала у шлюбі із [PERSON], але з них фактично разом проживали до червня 2011 року. Від цього у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] р.н., котра проживає разом із позивачкою за адресою [ADDRESS]. На підставі того, що сімейне життя не склалось із [PERSON] позивачка подала позов до суду про розлучення і 13.06.2013р. Залізничним районним судом м. Львова було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 29.04.2011 р., актовий запис №97. Окрім того, [PERSON] не виконував своїх батьківських прав та обовязків по вихованню і утриманню малолітньої доньки [PERSON], а тому позивачка звернулась до суду про стягнення аліметів. Залізничним районним судом м. Львова 19.04.2012 року позов було задоволено частково та ухвалено рішення відповідно до якого з [PERSON] стягується на утримання доньки [PERSON] 500 грн. щомісячно, починаючи з 16.02.2012р. до досягнення нею повноліття. [PERSON] рішення суду не виконує та ухиляється від сплати аліментів, у зв'язку з чим сума аліментів станом на 31.03.2014р. становить 12 800 грн. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням по виплаті аліментів доньці [PERSON], проте він на прохання не реагує та ігнорує їх. У зв'язку із вищенаведеним [PERSON] просить позов задоволити, та позбавити батькіських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і пояснила суду, що відповідач вихованням дитини не займається, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про її фізичний та моральний розвиток, не сплачує аліменти. Вихованням доньки займається сама позивачка - [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення повістки, котрі направлялись за місцем реєстрації та проживання відповідача, однак такі повернулись на адресу суду, що свідчить про небажання відповідача з'являтись у судові засідання. Окрім того, відповідач викликався в судове засідання, що було призначене на 22.12.2014 року оголошенням в газету "Високий Замок" №184 (5248) від 12-14 грудня 2014 року, проте у судове засідання не з'явився. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради позов підтримав, просив позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки він не приймає участі у вихованні дитини, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків та не сплачує аліменти на дитину. В судовому засіданні 22.12.2014р. свідок [PERSON] пояснила, що вона є хресною мамою малолітньої [PERSON] Відповідач, [PERSON] випивав, бив вагітну дружину, фінансово не допомагав, дитиною не цікавився, у звязку із чим [PERSON] подала заяву до суду про розлучення та про стягнення аліментів. Окрім того, [PERSON] має іншу дружину та дитину. Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, свідка, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості". Закон України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"від 30.03.2007р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 24.11.2011р., [PERSON] народилась [INFO]., її батьками є - [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із копій рішень Залізничного районного суду м. Львова від 19.04.2012 р. Залізничним районним судо м. Львова ухвалено рішення про стягнення аліментів на малолітню доньку [PERSON] з [PERSON] та 12.06.2013р. шлюб між батьками дитини, [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно висновку органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації №32вих.-2563 від 10.06.2014 р. визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] З наданих суду пояснень сторін, свідка, та досліджених доказів, вбачається, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки, не цікавиться її духовним та фізичним розвитком, не цікавиться її здоров'ям , не сплачує аліменти, а тому позов підставний та підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивачки 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved