Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] із вищезазначеним позовом., мотивуючи свої вимоги тим, що 19.06.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 49.29/00868/06-ТК001000062 (8В_49.29/00868/06-ТК) (далі-Договір), згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 4 399,00 грн. з розрахунку 24 % річних за користування кредитом на строк з 19.06.2006 року до повного виконання сторонами умов договору. 20.05.2013 між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ "Кредитпромбанк" відступив ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" перейшли права кредиторів, в тому числі і по вищезазначеному договору. Позивач зазначає, що відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 11.09.2014 року не виконує належним чином зобов`язання за вищезазначеною угодою, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 5 188,29 грн., що змусило позивача звернутися в суд із даним позовом про стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідно до положень ст. 74 ЦПК України (а.с.30, 31, 36, 37, 39) В свою чергу, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.40) Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, а відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. 74 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення відповідно до положень ст. 224-227 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що 19.06.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 49.29/00868/06-ТК001000062 (8В_49.29/00868/06-ТК) (далі-Договір), згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 4 399,00 грн. з розрахунку 24 % річних за користування кредитом на строк з 19.06.2006 року до повного виконання сторонами умов договору (а.с.2-8, 13-20) 20.05.2013 між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ "Кредитпромбанк" відступив ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" перейшли права кредиторів, в тому числі і по вищезазначеному договору. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Згідно ч.2 ст.648 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору позичальник зобов'язується повертати отриманий кредит та сплачувати проценти за його користування щомісяця в період з 01 по 10 число кожного місяця, наступним звітним, починаючи з 19.06.2006 року, через власний картковий рахунок у банку, при цьому щомісячний платіж повинен складати 416,02 грн., шляхом внесення/перерахування грошових коштів на рахунок банку. Як вбачається з п. 2.3. кредитного договору позичальник зобов'язується виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за договором не пізніше терміну остаточного повернення кредиту. Згідно до п. 4.13. кредитного договору, позичальник у випадку невиконання (неналежного виконання) умов договору відповідає перед банком також всім майном, коштами та майновими правами, що належать чи будуть належати в майбутньому позичальнику. Згідно ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, зокрема і сплатила відповідну суму грошей тощо, яка засвідчує про її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи позивач виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредит шляхом укладання кредитного договору № 49.29/00868/06-ТК001000062 (8В_49.29/00868/06-ТК), згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 4 399,00 грн. з розрахунку 24 % річних за користування кредитом на строк з 19.06.2006 року до повного виконання сторонами умов договору. Відповідач скористався наданим кредитом, але станом на 11.09.2014 року не виконує належним чином зобов`язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 5 188,29 грн., з яких 4 398,67 грн. тіло кредиту, 789,62 грн. відсотки (а.с.13, 14). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Відповідно до ч.4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови Договору не виконав, заборгованість за кредитом і заборгованість за відсотками не сплатив, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягає стягненню борг в сумі 5 188,29 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved