Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 28.11.2019 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що судовим наказом Голованівського районного суду Кіровоградської області від 04.03.2019 з відповідача на користь позивача стягнуто щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 27 лютого 2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На підставі вказаного судового наказу 05.06.2019 відділом державної виконавчої служби Голованівського районного управління юстиції в Кіровоградській області було відкрито виконавче провадження №59279136 з його примусового виконання. Відповідач не зважаючи на наявність обов`язку зі сплати аліментів добровільно їх майже не сплачує, внаслідок чого станом на 01.09.2019 утворилася заборгованість зі сплати аліментів на загальну суму 8337,83 грн. Представник позивача вказав, що виходячи з розрахунку один відсоток від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, станом на 01.09.2019 загальна сума пені, нарахованої відповідачеві, становить 8685,31 грн. Разом з тим, розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, а відтак розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 8337,83 грн., що складає 100 відсотків суми заборгованості за аліментами. Враховуючи зазначені обставини, посилаючись на ст. 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України) представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 8337,83 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 03.12.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 26 грудня 2019 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 27 грудня 2019 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, шляхом направлення його поштою 24.12.2019. Позовні вимоги вважає такими, що не відповідають дійсності та вимогам закону, оскільки позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відзив обґрунтовує тим, що дійсно згідно судового наказу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 04.03.2019 з відповідача на користь позивача стягнуто щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи на з 27.02.2019 до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На підставі даного наказу 05.06.2019 відділом державної виконавчої служби Голованівського районного управління юстиції в Кіровоградській області було відкрито виконавче провадження №59279136 з його примусового виконання. Відповідач, як батько [PERSON] , ніколи не ухилявся від утримання свого сина і за рішенням суду постійно сплачує аліменти, однак не маючи регулярний дохід, не мав можливості сплачувати аліменти позивачу вчасно та в повному обсязі і дійсно мав заборгованість з приводу сплати аліментів, але повністю її погасив. Представник відповідача спростовує твердження представника позивача про те, що відповідачем за весь час було сплачено аліменти лише один раз, що становить 2980,90 грн. і син знаходиться лише на утриманні матері, оскільки за період з 24.06.2019 по 23.12.2019 відповідачем сплачувались аліменти, а саме: 24.06.2019 - 3214 грн., 02.08.2019 - 1606,75 грн., 26.11.2019 - 2145 грн. та 23.12.2019 - 2000 грн., що в загальному становить 8965,75 грн. Представник відповідача вважає, що вимога позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів не підлягає задоволенню, оскільки відповідач сплатив заборгованість по аліментам на загальну суму 8965,75 грн. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, останній подав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити (а.с. 98). Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, від останнього до суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу за його відсутності, просить в задоволені позову відмовити з підстав викладених у відзиві (а.с. 90). Враховуючи норми ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.02.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Голованівського управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 9). Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2019, Голованівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відкрито виконавче провадження за №59279136 з примусового виконання судового наказу №386/180/19, виданого 29.05.2019 Голованівським районним судом Кіровоградської області, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 10). Згідно копій розрахунку заборгованості по аліментам, наданого Голованівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області, у виконавчому провадженні по примусовому виконанню судового наказу №386/180/19, виданого 29.05.2019 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, розмір заборгованості по сплаті аліментів станом на серпень 2019 року складала 8337 грн. 83 коп., а саме: за лютий 2019 року - 76,48 грн.; за березень - травень, липень 2019 року - щомісячно по 2141,5 грн.; за серпень 2019 року - 534,75 грн., при цьому вбачається, що в червні 2019 року відповідач сплати аліменти в повному обсязі в сумі 2980,90 грн., а в серпні 2019 - частково в сумі 1606,75 грн. (а.с. 11). В позовній заяві представник позивача здійснив щомісячний розрахунок пені у зв`язку з наявністю у відповідача заборгованості по сплаті аліментів перед позивачем, яка станом на 01.09.2019 склала 8685,31 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами частин 1-4 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , на утримання якої з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти, однак відповідач не належним чином сплачував аліменти, в зв`язку з чим станом на 01.09.2019 утворилась заборгованість в сумі 8337,83 грн. Як вбачається з копій квитанцій доданих представником відповідача до відзиву на позов, відповідачем було сплачено позивачу аліменти 24.06.2019 в сумі 3214 грн., 02.08.2019 - 1606,75 грн., 26.11.2019 - 2145 грн. та 23.12.2019 - 2000 грн. (а.с. 37-40). Однак, представником позивача вимога про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за червень 2019 року взагалі не заявляється, а період нарахування пені охоплюється з 01.02.2019 по 31.08.2019, тоді як заборгованість відповідачем погашено після 31.08.2019. Відповідач являється повнолітньою особою, будь-яких доказів на підтвердження поважності причин несплати аліментів, в тому числі відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, до суду не подав, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність таких обставин. І навпаки, факт погашення заборгованості по сплаті аліментів після звернення позивача до суду з цим позовом, підтверджують факт можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини. Підстав для застосування положень ч. 2 ст. 196 СК України, щодо зменшення розміру неустойки судом не встановлено, і такі підстави відповідачем не заявлялись. Суд погоджується із заявленим представником позивача розрахунком неустойки, зазначений в позові, який здійснено у відповідності до вимог ч. 1 ст. 196 СК України, з урахуванням кількості днів прострочення сплати аліментів станом на 01.09.2019 за кожен місяць окремо в якому відповідачем не сплачено аліменти, при цьому суд, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц про те, що у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Разом з тим, враховуючи норми ч. 1 ст. 196 СК України про те, що розмір пені стягується у розмірі, який не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 8337 грн. 83 коп. є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача, яка не перевищує розмір самої заборгованості. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуюче те, що позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача мають бути стягнуті 840 грн. 80 коп. судового збору на користь держави, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 8337 грн. 83 коп. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved