Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивачі, звернувшись до суду із даним позовом посилаються на те, що являються спадкоємцями за законом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,2461 га, що розташована на території с. П'ядики. Дане майно спочатку після смерті [PERSON], матері вказаних спадкоємців, успадкували по одній другій частині їх батько, [PERSON], та дядько, [PERSON]. У жовтні 2012 року їх батько [PERSON] помер, після чого вони, успадкували по одній четвертій частині вказаної земельної ділянки. У лютому 2013 року помер і дядько, [PERSON], який не мав спадкоємців, а тому вони єдині його спадкоємці і успадкували по одній другій частині вищезазначеної земельної ділянки після смерті батька та дядька. Звернувшись до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримали відмову через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Крім того, наявна розбіжність у написанні прізвища [PERSON], зокрема у копії державного акту на право приватної власності на землю зазначено її прізвище як [PERSON], а у актовому записі про смерть останньої зазначено - [PERSON], що унеможливлює оформлення спадщини. Просять суд встановити факт володіння [PERSON] на праві власності земельною ділянкою площею 0,2461 га, що розташована на території с. П'ядики Коломийського району, Івано-Франківської області, та призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель; визнати за ними право власності на дану земельну ділянку у рівних частках, тобто по 1/2. Представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник П'ядицької сільської ради в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої не заперечує у задоволенні позовних вимог позивачів та просить справу розглядати без його участі. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги належно обгрунтованими виходячи із наступного. Як видно із досліджених доказів, [INFO] померла [PERSON], що підтверджується даними актового запису про смерть № 2 від 17 січня 2012 року. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS], та на земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,2461 га, що знаходиться в [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом після її смерті були сини [PERSON] та [PERSON], оскільки від імені померлої заповіт не посвідчувався, що видно із довідки П'ядицької сільської ради № 1863 від 30 червня 2017 року. Вказані спадкоємці прийняли спадщину, оскільки на момент її відкриття постійно проживали з спадкодавицею у спадковому будинку, що підтверджується даними вищезазначеної довідки сільської ради. [INFO] помер [PERSON], про що 22 жовтня 2012 року складено відповідний актовий запис за № 32. Після його смерті відкрилася спадщина на одну другу частку майна, яку прийняли позивачі, оскільки заповіт від імені померлого не посвідчувався, що видно із довідки П'ядицької сільської ради № 1863 від 30 червня 2017 року, а позивачі являлися єдиними спадкоємцями першої черги після смерті батька. Факт прийняття позивачами спадщини підтверджується даними заяв, поданих у шестимісячний строк після смерті батька, посвідчених 26 березня 2013 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М., зареєстрованих у реєстрі за № № 599, 600. Частка у спадковому майні кожного з позивачів після смерті батька склала по одній четвертій частині. [INFO] помер [PERSON], про що 19 лютого 2013 року складено відповідний актовий запис за № 4. Після його смерті відкрилася спадщина на одну другу спадкового майна після смерті [PERSON]. Заповіт від імені померлого не посвідчувався, що підтверджується даними вищезазначеної довідки сільської ради. Єдиними спадкоємцями за законом на це спадкове майно являються позивачі, племінники померлого, оскільки останній одруженим не був, дітей не мав, а його батьки та єдиний рідний брат померли раніше нього. Позивачі успадкували по одній четвертій частині у спадковому майні після смерті дядька. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 27 жовтня 2014 року встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/2 частці спадкового майна після смерті батька [PERSON] та по 1/2 частці спадкового майна після смерті дядька [PERSON] та визнано за кожним із них право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що у [ADDRESS]. Нещодавно їм стало відомо, що земельна ділянка, на якій розташований будинок по [ADDRESS], та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2461 га., рішенням ХVІ сесії ІІ демократичного скликання П'ядицької сільської ради народних депутатів від 03 березня 1998 року була передана у власність [PERSON], на підставі чого їй було видано державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER]. Таким чином, окрім будинку, на який за позивачами вже визнано право власності, до складу спадкової маси після смерті баби [PERSON] входила і зазначена земельна ділянка. Оскільки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті своєї матері, то вони успадкували і по 1/2 частці земельної ділянки, а позивачі прийнявши спадщину після них, також набули право власності по 1/2 частці земельної ділянки кожен. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини, позивачі отримали відмову. Так, з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Петрук О.Л. від 27 червня 2017 року видно, що через відсутність правовстановлювального документа на спадкове майно не можливо оформити спадщину. На даний час державний акт на право власності на землю не зберігся, а у відділі земельних ресурсів Коломийської райдержадміністрації позивачі лише отримали його копію. Однак із копії державного акту вбачається, що в написанні прізвища в державному акті була допущена помилка і прізвище власника зазначено "[PERSON]", тоді як в особистих документах баба позивачів значилася "[PERSON]". Факт володіння [PERSON] на праві власності земельною ділянкою площею 0,2461 га, що розташована в с. П'ядики, Коломийського району, Івано-Франківської області, стверджується копією державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого П'ядицькою сільською радою на ім'я [PERSON] та довідкою сільської ради № 1863 від 30 червня 2017 року. Частиною 1 ст.16 ЦК України особі гарантується право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється з моменту смерті власника. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факт родинних відносин, коли цей факт породжує виникнення, зміну чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, а у п. 6 ч. 1 вказаної статті зазначено, що суд може встановити факти приналежності правовстановлюючих документів особі в зв'язку з розбіжністю в записах. В п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року, роз'яснено, що у випадку, коли виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів. Оскільки земельна ділянка площею 0,2461 га, що розташована в с. П'ядики по вул. Кринички, Коломийського району, дійсно належала на праві власності [PERSON], що підтверджується довідкою П'ядицької сільської ради за № 1863 від 30 червня 2017 року, а помилку у державному акті допущено посадовими особами при видачі даного документу, то у суду немає сумніву, щодо неточностей у реєстрації спірного майна за особою по прізвищу "[PERSON]". Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та з врахуванням думки представника відповідача, який не заперечив проти позову, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими до задоволення. На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 346, 392, 1268 1270 ЦК України та

Outcome: approved