Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, який в подальшому уточнив, та просив стягнути з відповідача борг за період з червня 2009 року по листопад 2013 року в розмірі 8718,96 грн., інфляційне збільшення розміру заборгованості у розмірі 1639,99 грн. та 3% річних у розмірі 1155,92 грн,, а всього разом стягнути 11514,87 грн. При цьому позивач посилався на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та зареєстрований за вказаною адресою. Позивач (ТОВ "Новобудова") є виконавцем житлово-комунальних послуг та балансоутримувачем будинку [ADDRESS]. 31.01.2012 року між Відповідачем і Позивачем був укладений договір № 174 "Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", де у положенні п. 11.1 передбачено, що «Споживач» зобов'язується оплачувати послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. 31.01.2012 року між відповідачем і позивачем був укладений договір № 174-1 "Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". Відповідно до якого відповідач зобов'язався оплачувати послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Всупереч вимог закону та договору, відповідач, на думку позивача, неналежним чином виконує свої обов'язки, в зв'язку з чим за ним утворилась вказана заборгованість. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала, надала пояснення по суті позову та просила останній задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував частково, надав свої пояснення по суті позову та відповідні розрахунки свого боргу та просив позов задовольнити частково, стягнувши з нього частково суму боргу за надані позивачем та спожиті ним житлово-комунальні послуги. Крім того, просив застосувати строк позовної давності та борг нараховувати за останні три роки. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.12.2002 року та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 26.12.2002 року за реєстровим № 41947. Відповідно до довідки форми № 3 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,8). 31.01.2012 року між відповідачем і позивачем був укладений договір № 174 "Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", де у положенні п. 11.1 передбачено, що «Споживач» зобов'язується оплачувати послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (копія міститься в матеріалах справи). 31.01.2012 року між Відповідачем і Позивачем був укладений договір № 174-1 "Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". Відповідно до п. 17.1. Договору відповідач зобов'язався оплачувати послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з п. 20 Договору Споживач несе відповідальність згідно із законодавством у разі несвоєчасного внесення платежів за послуги, (а.с.9,10). Відповідно до уточненого розрахунку, за відповідачем значиться заборгованість в розмірі 8718,96 грн. за період з червня 2009 року по листопад 2013 року (а.с.97,98). Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 5 статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Outcome: partial