Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" грошові кошти у розмірі 507,57 євро, з яких сума вкладу в розмірі 500,43 євро, нарахованих процентів за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договору у розмірі 1,48 євро, процентів від простроченої суми внеску понад строк дії договору в розмірі 4,22 євро, сума витрат від знецінення грошей в розмірі 3% річних в розмірі 1,44 євро, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.01.2015 року між ним та АТ "Банк "Фінанси та Кредит", в особі відділенні № 11 філії "Центраьне РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" був укладений договір № 300937/6271/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) "Блискуча сімка" в євро на суму 500,43 євро зі нарахуванням процентів за ставками, відповідно до п.1.2 договору та терміном повернення 20.04.2015 року, проте у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, йому довелося 03.02.2015 року звернувся до відділення АТ "Банк "Фінанси та Кредит", в особі відділенні № 11 філії "Центральне РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про дострокове припинення договору строкового вкладу та зняття коштів, але листом вх. №588 від 02.03.2015 року йому було відмовлено з посиланням на Постанову Правління Національного банку України від 01.12.2014 року "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошового-кредитного та валютного ринків України". Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву, де позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність в заочному провадженні. Уповноважений представник відповідача - Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 20.01.2015 року між позивачем та АТ "Банк "Фінанси та Кредит" був укладений договір № 300937/6271/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) "Блискуча сімка" в євро на суму 500,43 євро зі нарахуванням процентів за ставками, відповідно до п.1.2 договору строком до 20.04.2015 року (а.с. 5-6). Звертаючись з позовом до суду, позивач вказав, що 03.02.2015 року звернувся до відділення АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про дострокове припинення договору строкового вкладу та зняття коштів, на що листом вх. №588 від 02.03.2015 року позивачу було відмовлено з посиланням на Постанову Правління Національного банку України від 01.12.2014 року "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошового-кредитного та валютного ринків України". Згідно меморіального валютного ордеру №15216388 від 20.01.2015 року [PERSON] на рахунок АТ "Банк "Фінанси та Кредит" були внесені грошові кошти в розмірі 500,43 євро (а.с. 7). Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] звертався до керуючого відділення АТ "Банк "Фінанси та Кредит" із заявою вх. №754 від 03.02.2015 року про повернення вкладу (а.с. 8). Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ст. 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогою ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Під час розгляду судової справи, відповідач не оспорював щодо боргових зобов'язань перед позивачем, інших доказів, які мали спростувати наведені позивачем доводів та розрахунків відповідачем не надано. А тому, у зв'язку з порушенням відповідачем умов договору та відмови у поверненні депозитних коштів, позивачем надані розрахунки по заборгованості за договором строкового вкладу, за якими 500,43 євро сума внесеного позивачем внеску та 7,14 євро сума несплачених процентів, а всього 507,57 євро. Згідно з ст. 1070 Цивільного кодексу України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. У зв'язку з тим, що відповідач в строки, укладені в договору не повернув позивачу депозитний вклад та продовжував користуватися грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк має сплатити проценти, які згідно розрахунку позивача становлять 5,7 євро за період з 20.01.2015 року по 09.03.2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав зобов'язання щодо повернення позивачу всієї суми грошових коштів, суд вважає за можливе стягнути з відповідача суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, що становить 1,44 євро. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", в особі філії "Центраьне РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення сум вкладів та процентів підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., від сплати якого було звільнено позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved