Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 298_035 від 30.09.2013 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 298_035, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 74630 грн зі сплатою 16,83 % річних, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 28.09.2018 року на придбання транспортного засобу. Відповідно до п.3.3.4 Кредитного договору позичальник зобов`язався щомісяця, не пізніше останнього робочого дня місяця, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1264,92 грн, сплачувати нараховані банком проценти на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання сум боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної договором. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. Згідно п.п. 3.3.1, 3.3.5, 3.3.7 кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] , 30.09.2013 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки. За вказаним договором поруки поручитель зобов`язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу). Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 21.11.2018 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 136912,87 грн, яка складається з: 59003,17 грн - прострочений борг за кредитом; 42146,34 грн - прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.09.2014р. по 01.10.2018р.; 3752,05 грн - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 03.11.2014р. по 21.11.2018р.; 2708,92 грн - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014р. по 21.11.2018р.; 16560 грн - інфляційні витрати за прострочення сплати кредиту з листопада 2014 р. по листопад 2018 р.; 12742,39 грн - інфляційні витрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з вересня 2014 р. по листопад 2018 р.. У зв`язку з чим позивач просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 136912,87 грн, а також понесені судові витрати: судовий збір в сумі 2053,69 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги свого позову, та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання 23.04.2020р. та 19.05.2020 року не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. 19.05.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 298_035, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 74630 грн зі сплатою 16,83% річних, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 28.09.2018 року на придбання автомобіля. Відповідно до п.3.3.4 Кредитного договору позичальник зобов`язався щомісяця, не пізніше останнього робочого дня місяця, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1264,92 грн, сплачувати нараховані банком проценти на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання сум боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної договором. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом (а.с. 8-11). Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 568 "Питання акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", яка набрала законної сили 10.07.2019 року, змінено тип публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство "Державний ощадний банк України". З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором №298_035 від 30.09.2013 року між [PERSON] , Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та [PERSON] був укладений договір поруки №1/298_035 від 30.09.2013 року, згідно умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором №298_035 від 30.09.2013 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (а.с.12-15). Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 21.11.2018 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 136912,87 грн, яка складається з: 59003,17 грн - прострочений борг за кредитом; 42146,34 грн - прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.09.2014р. по 01.10.2018р.; 3752,05 грн - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 03.11.2014р. по 21.11.2018р.; 2708,92 грн - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014р. по 21.11.2018р.; 16560 грн - інфляційні витрати за прострочення сплати кредиту з листопада 2014 р. по листопад 2018 р.; 12742,39 грн - інфляційні витрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з вересня 2014 р. по листопад 2018 р. (а.с. 5-7). Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України "у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя". Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Із п.10.1.1 Договору поруки №1 від 30.09.2013 року, вбачається, що договір поруки діє протягом 30 років з моменту підписання. Таким чином, вказані умови договорів поруки свідчать про те, що строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України установлено саме цим договором. Тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за №298_035 від 30.09.2013 року підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з кожного відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1026,85 грн - понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved