Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2004 року по 2008 рік із відповідачем перебував у цивільному шлюбі та [INFO] року у сторін народився син [PERSON]. З 2008 року позивач припинив з відповідачем будь-які відносини і спілкування з її ініціативи. З того часу [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з сином протягом останніх років, не турбується про культурний, інтелектуальний розвиток дитини. Дитина займається в хореографічному гуртку "Сонечко", однак, відповідач жодного разу не була присутня на виступах дитини. Вихованням дитини повністю займається позивач. Дитина всім забезпечена, гарно вчиться в школі, займається додатковими заняттями. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та пояснив, що відповідач взагалі не цікавиться дитиною і син бачив матір востаннє у 2009 році. Вважає причиною такого ставлення відповідача до дитини зловживання алкогольними напоями. Відповідач у судове засідання не з'явилася. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України була повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування у судовому засіданні надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача та просить в інтересах дитини позов задовольнити. Прокурор у судовому засіданні пояснила, що є всі підстави для задоволення позову та позбавлення батьківських прав [PERSON]. Дитина сторін [PERSON], [INFO], у судовому засіданні пояснив, що не пам'ятає маму, а також те, коли бачив її востаннє. Вона навіть з днем народження його не вітає, не приходить і не дзвонить. Також пояснив, що живе з батьком та бабусею. Він розуміє, що вирішується питання щодо позбавлення батьківських прав його матері та не заперечує проти цього. Суд, заслухавши пояснення позивача, думку дитини сторін, висновок органу опіки і піклування, прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.01.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.5). Відповідно до довідки №69 від 10.10.2011 року (а.с.6) [PERSON] відвідував Житомирський центр розвитку дитини №69 з грудня 2008 року по 31 серпня 2009 року. Вихованням дитини займались тато [PERSON] і бабуся [PERSON]. Згідно довідки Житомирської міської школи хореографічного мистецтва "Сонечко" № 287 від 28.11.2014 року (а.с.39) [PERSON] є учнем 4-Б класу Житомирської міської школи хореографічного мистецтва "Сонечко" . Відповідно до характеристики учня 4-Г класу міської гуманітарної гімназії №23 м. Житомира вихованням дитини [PERSON] постійно займається батько, який приводить та забирає дитину зі школи, залучає до навчання, слідкує за зовнішнім виглядом сина, відвідує батьківські збори. Мати [PERSON] ніколи не з'являлася до навчального закладу і не цікавилася навчанням сина. Дитина проживає з батьком (а.с.40). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 24.10.2012 року (а.с.11) вбачається, що [PERSON] проживає з батьком та бабусею. Дитина забезпечена усім необхідним для навчання, виховання і розвитку. Згідно висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 566 від 03.12.2014 року (а.с.41) [PERSON] з 2008 року у вихованні сина участі не бере, фізичним розвитком, навчанням, станом здоров'я сина не цікавиться, за місцем проживання не відвідувала, матеріально його не забезпечує, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст.12 "Про охорону дитинства" встановлено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до положень ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи викладене, висновок органу опіки та піклування, прокурора щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], а також те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання; не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню.

Outcome: approved