Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачі звернулись до суду з позовом, яким просили стягнути із відповідача на користь Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості незаконно отримані кошти допомоги по безробіттю в сумі -7 517,50 грн.; та на користь Кіровоградського обласного центру зайнятості суму вартості наданих соціальних послуг з професійної підготовки у розмірі - 1 499,61 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.04.2012 року на підставі пред'явлених документів та відомостей, Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості надав відповідачу статус безробітного та призначив допомогу по безробіттю з 10.04.2012 року по 04.04.2013 року. 23.10.2012 року [PERSON] уклала з Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості договір №110612102300008 щодо професійного навчання за професією «продавець продовольчих товарів» та у період з 24.10.2012 року по 18.03.2013 року пройшла навчання у Кіровоградському професійному ліцеї сфери послуг. 30.04.2013 року відповідача було знято з обліку як безробітну у зв'язку з невідвідуванням без поважних причин територіального органу протягом 30 робочих днів. Сума вартості наданих відповідачу послуг з професійної підготовки склала 1499, 61 грн., сума виплачених коштів допомоги по безробіттю за період з 10.04.2012 року по 04.01.2013 року - 7517,50 грн. При обміні інформацією у І кварталі 2017 року між ОДПІ ГУ ДФС, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового соціального страхування, Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості було виявлено факт одночасно реєстрації у відповідача фізичної особи-підприємця та безробітної особи. За наслідками проведеного розслідування Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості було прийнято рішення про повернення відповідачем незаконно отриманої допомоги по безробіттю за період з 10.04.2012 року по 04.01.2013 року у сумі 7517,50 грн. та Кіровоградським обласним центром зайнятості - рішення про відшкодування відповідачем витрат на професійне навчання у сумі 1499,61 грн. [PERSON] наказ від 07.03.2017 року №109-д та наказ від 07.03.2012 року №21-д-2017 року не оскаржила, борг перед позивачами з підстав та у розмірах, визначених цими наказами не повернула. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2018 року позов Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості, Кіровоградського обласного центру зайнятості до [PERSON] про стягнення незаконно отриманих коштів допомоги по безробіттю та суми вартості наданих соціальних послуг з професійної підготовки було задоволено. Стягнуто із [PERSON] на користь Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості незаконно отримані кошти допомоги по безробіттю в сумі -7 517,50 грн.; стягнуто із [PERSON] на користь Кіровоградського обласного центру зайнятості суму вартості наданих соціальних послуг з професійної підготовки у розмірі - 1 499,61 грн.; стягнуто із [PERSON] на користь держави - 1 280,00 грн. судового збору (а.с. 62-64). 20 квітня 2018 року відповідач звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2018 року. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2018 року заяву задоволено, заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2018 року скасовано, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с. 88). В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали, вказали, що 01.10.1999 року до Єдиного державного реєстру внесено запис про фізичну-особу підприємця [PERSON] (прізвище відповідача на той час). На час звернення до Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості у квітні 2012 року відповідачем було припинено підприємницьку діяльність, про що вона повідомила інспектора та засвідчила достовірність поданих нею даних своїм підписом. Позивачами до позовної заяви надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому зазначено в графі дата державної реєстрації: дата запису 21.01.2014 року, дата взяття на облік в ГУ регіональної статистики 22.01.2014 року, дата реєстрації в КОДПІ ГУ ДФС в Кіровоградській області 23.01.2014 року. Відповідно до вказаної інформації реєстрація відбулась у січні 2014 року, але в позові не вказано, як позивачі пов'язали реєстрацію здійснену у січні 2014 року з допомогою по безробіттю, яку відповідач отримувала у 2012 -2013 роках. Внаслідок чого в ЄДР з'явилися записи про реєстрацію відповідача фізичною особою-підприємцем у січні 2014 року невідомо, при цьому повторна реєстрація у 2014 році здійснена вже на прізвище «[PERSON]», відповідно до листів від Кропивницька ОДПІ від 18.07.2018 року та ГУ статистики від 17.07.2018 року про реєстрацію [PERSON] у 2014 році до вказаних органів не зверталась, а інформація в реєстрі з'явилась від державного реєстратора. Також вказували, що в 1999 році відповідач зареєструвалась як приватний підприємець за прізвищем «[PERSON]», яке змінила на «[PERSON]» після шлюбу 20.01.2007 року. В 2012 році при постановці на облік в Центр зайнятості відповідач подавала довідку з Кіровоградської ОДПІ, відповідно до якої свідоцтво про державну реєстрацію вважається недійсним, але до матеріалів позову така довідка позивачами не надавалась та в позовній заяві про це не зазначено. Також відповідач та представник відповідача просили суд застосувати до позовних вимог позовну давність. Заслухавши пояснення представника позивачів, відповідача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). За змістом ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. У п.5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено право кожного на вільне обрання зайнятості, яка є реалізацією права громадянина вільно обирати вид діяльності, не заборонений законом (зокрема такий, що не пов'язаний з виконанням оплачуваної роботи), а також професію та місце роботи відповідно до своїх здібностей і потреб. Відповідно до ч.1 ст. 4 зазначеного Закону до зайнятого населення, належать громадяни, які: - працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством; - особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств); - проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу; - на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості; - особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу ( Абзац п'ятий підпункту 1 пункту 37) встановлено, що Центр зайнятості припиняє реєстрацію особи як безробітної, зокрема, з дня: - забезпечення роботою самостійно. Розміри та умови надання матеріального забезпечення на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття", яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні особи, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Одним з видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно з частиною першою статті 7 Закону №1533-111 є допомога по безробіттю. Згідно з пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 №307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 за №915/5136, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась 10.04.2012 року до Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості із заявою про реєстрацію її безробітною та призначення допомоги по безробіттю. Вказала, що не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, не займається іншими видами діяльності. У додатку до персональної картки зазначила: "Попереджена про повернення незаконно виплаченої центром зайнятості коштів у разі встановлення недостовірності даних наданих нею, які є підставою для надання статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення або встановлення її належності до категорії зайнятих". Ознайомлена та отримала пам'ятку "Ваші права-Ваші обов'язки". Відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», ст.22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, на підставі заяв, представлених документів та відомостей, надано [PERSON] з 10.04.2012 року статус безробітного згідно з наказом від 10.04.2012 №НТ120410 та призначено допомогу по безробіттю з 10.04.2012 року по 04.04.2013 року . Розпочато виплату допомоги по безробіттю з 03.12.2012 року. За правилами частини 3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Сума незаконно виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг. Одним з видів соціальних послуг за ч. 2 ст. 7 Закону №1533-ІІІ є професійна підготовка або перепідготовка підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях. Згідно з п. 1.2, п.3.2 Положення про порядок надання Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття послуг професійної підготовки, перепідготовки підвищення кваліфікації, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства освіти і науки України від 13.02.2001 №53/59, чинного на час виникнення спірних правовідносин, Кіровоградський обласний центр зайнятості організував у жовтні 2012 року професійне навчання осіб, які зареєструвались як безробітні та мали бажання отримати професію продавець продовольчих товарів та уклав відповідний договір з Кіровоградським професійним ліцеєм сфери послуг. Відповідач виявила таке бажання, уклала 23 жовтня 2012 року з Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості Договір за №110612102300008 щодо професійного навчання за професією "продавець продовольчих товарів" та у період з 24.10.2012 року по 18.03.2013 року пройшла навчання у Кіровоградському професійному ліцеї сфери послуг (а.с.9). 30 квітня 2013 року відповідача знято з обліку як безробітну, у зв'язку з невідвідуванням без поважних причин територіального органу протягом 30 робочих днів (наказ від 16.05.2013 року №НТ130516). Сума вартості наданих відповідачу соціальних послуг з професійної підготовки склала 1 499 грн. 61 коп., сума виплачених коштів допомоги по безробіттю за період з 10.04.2012 року по 04.01.2013 року - 7 517 грн. 50 коп. У І кварталі 2017 року за результатами обміну інформацією в електронному вигляді між ОДПІ ГУ ДФС, Пенсійним фондом України та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування, що здійснюється згідно з Наказом Міндоходів і зборів України від 19.09.2013 №49, Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості отримано інформацію про осіб, які були зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні, та за даними відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі загальнообов'язкового державного страхування мали не припинену підприємницьку діяльність. Як вбачається із відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] 01 жовтня 1999 року за номером запису: 2 444 175 0000 023607. 01 березня 2017 року внесено запис 2 444 006 0004 023607 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем. Дата зняття з обліку 02.03.2017 року (а.с.10). Державна реєстрація фізичних осіб - підприємців, відповідно до п.4 ч. 1.ст.1 Закону України № 755-ІV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" це засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою. Згідно з ч.8 ст. 4 Закону № 755-ІУ позбавляється фізична особа-підприємець статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною.

Outcome: approved