Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

В грудні 2016 року ПАТ «Українська залізниця» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що під час проведення інвентаризації земель ДТГО «Львівська залізниця» під існуючими об`єктами залізничного транспорту, виявлено, що частини земельних ділянок площею 0,0071га та 0,0077га смуги відведення залізниці на 1км+837м до 1км+886м, які перебувають у власності [PERSON], накладається на смугу відведення залізниці. Позивач зазначав, що рішенням [PERSON] селищної ради за № 862-26/2009 від 27.01.2009 року [PERSON] передані у власність земельної ділянки і на них видані державні акти серії ЯЛ № 823468 та серії ЯЛ № 823469. Таке рішення прийнято селищною радою всупереч чинному законодавству, з перевищенням повноважень щодо розпорядження землями державної власності, просив визнати незаконним та скасувати дане рішення, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, скасувати записи у Поземельних книгах щодо земельних ділянок за кадастровими номерами 7322555700:01:004:0310 та 7322555700:01:004:0309 шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування. Представник позивача уточнила заявлені вимоги, просила також визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] селищної ради за № 153-5/201 від 30.06.2011 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,2468га, з тих підстав, що саме на підставі даного рішення [PERSON] були видані державні акти. Представник відповідача [PERSON] селищної ради заявлених вимог не визнала, заперечуючи тим, що 23.01.2009 року було прийнято рішення про реєстрацію права власності на житловий будинок за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. 27.01.2009 року селищною радою було прийнято рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації, при цьому селищна рада керувалась вимогами ст.120 ЗКУ. 30.06.2011 року селищною радою було затверджено технічну документацію щодо складання державного акту на право власності на земельні ділянки [PERSON] Рішення прийнято у відповідності до вимог ст.186 ЗКУ. Технічна документація погоджена представником ВП «Чернівецька дистанція захисних насаджень». На підставі цього рішення [PERSON] видані державні акти серії ЯЛ № 823468 та серії ЯЛ № 823469. Тому доводи позивача є безпідставними. Відповідач [PERSON] позову не визнав, вказуючи, що земельні ділянки належать йому на праві власності, надані йому законно, при наявності відповідного дозволу та на підставі акту погодження меж, який затверджений представником залізниці. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що рішенням 26-ї сесії 5-го скликання [PERSON] селищної ради Кіцманського району Чернівецької області за № 862-26/2009 від 27.01.2009 року [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку в смт.Неполоківці, вул. Грушевського, 2, загальною орієнтовною площею 0,24га, з них: 0,15га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,09га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням 5-ї сесії УІ скликання [PERSON] селищної ради Кіцманського району Чернівецької області за № 153-5/2011 від 30.06.2011 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельні ділянки [PERSON] загальною площею 0,2468га, з них: 0,15га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,0968га для ведення особистого селянського господарства. На підставі даного рішення [PERSON] 21.07.2011 року видані державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,1500га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та на земельну ділянку площею 0,0968га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в смт. Неполоківці, вул. М.Грушевського, 2, Кіцманського району Чернівецької області, серії ЯЛ № 823468 та серії ЯЛ № 823469. При проведенні робіт з інвентаризації земель ДТГО «Львівська залізниця», в адміністративних межах [PERSON] селищної ради Кіцманського району Чернівецької області, було виявлено, що частини земельних ділянок площею 0,0071га та 0,0077га смуги відведення залізниці на 1км+837м до 1км+886м, які перебувають у власності [PERSON], накладається на смугу відведення залізниці. Гарантоване статтею 14 Конституції України \~право власності на землю може набуватися і реалізовуватися громадянами виключно відповідно до закону. Згідно ст.371 ЦК України\~право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 року за № 1545-ХІІ "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України, на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції \~і Законам України. Ця правова норма також стосується статусу земельних ділянок у смугах відведення залізниць. Положеннями\~ ст.68 ЗК України, ст.11 Закону України \~"Про транспорт",\~ст.6 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що \~до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації, під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Такі землі призначені для виконання покладених на підприємства і організації залізничного транспорту завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об'єктів залізничного транспорту. Постановою Центрального виконавчого комітету СРСР № 58, Ради народних комісарів СРСР № 50 від 07.02.1933 року було затверджено Положення "Про землі, надані транспорту", відповідно до п. 4 якого до земель, наданих транспорту відносилися землі, зайняті залізничними шляхами та іншими об'єктами залізничної інфраструктури. Це положення набрало чинності та діяло на вказаних землях з 1939 року, на підставі Закону СРСР "Про включення Західної України у склад СРСР із возз'єднанням її із УРСР" від 01.11.1939 року, до набрання чинності постанови Ради Міністрів СРСР № 24 від 08.01.1981 року "Про затвердження Положення про землі надані транспорту". Статтею 1 цього положення встановлено, що землями транспорту визнаються землі, надані підприємствам, установам і організаціям транспорту для здійснення покладених на них спеціальних задач. Розміри земельних ділянок, наданих для вказаних цілей визначаються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм або проектно-технічної документації. Рішенням Конституційного суду України від 22.09.2005 року за № 5-рп/2005 \~положення п.6 постанови ВРУ РСР від 08.12.1990 року "Про земельну реформу" за № 563-ХІІ в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами та організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою визнано таким, що не відповідає\~Конституції України. Згідно з Планом смуги відведення розташована підїзна колія інвентарний № 020120, яка побудована у 1963 році і перебуває на балансі залізниці. Згідно інвентаризації земель смуги відчуження Львівської залізниці, розробленої Львівським державним проектно-вишукувальним інститутом залізничного транспорту «Львівтранспроект» у 1996 році, в адміністративних межах Кіцманського району Чернівецької області ширина смуги відведення на ділянці перегону Неполоківці Чернівецький гравійно-піщаний карєр від 1км+186м до 2км+788м становить 81м від осі колії. Згідно з Планом смуги відведення на вказаній ділянці розташована підїзна колія інвентарний № 020120, яка побудована у 1963 році і перебуває на балансі залізниці. Земельні ділянки [PERSON] за кадастровими номерами 7322555700:01:004:0310 та 7322555700:01:004:0309 частково входить у ширину смуги відведення залізниці і площі перетину земельних ділянок в смузі відведення залізниці становлять 0,0071га та 0,0077га.\~\~ Позивач, як землекористувач, сплачує земельний податок за користування спірною земельною ділянкою. Встановлення смуги відведення залізниці необхідне для забезпечення безпеки руху залізничного транспорту та згідно ч.3 ст.83 ЗК України такі землі залізниці не можуть передаватись у приватну власність. Вилучення земельної ділянки у встановленому порядку у залізниці не проводилося. Згідно з ч. 1, п. «б» ч. 4\~ ст.84 ЗК України \~у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать, зокрема, землі під державними залізницями. Відповідно до ч. 3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, і шляхом визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування Пунктом 12\~Перехідних положень ЗК України\~(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що селищна рада не вправі була розпоряджатися земельними ділянками, на яких розташовані державні підприємства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.10\~ ст.16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Рішенням 26-ї сесії 5-го скликання [PERSON] селищної ради від 27.01.2009 року за № 862-26/2009 про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки загальною орієнтовною площею 0,24га, та рішенням 5-ї сесії УІ скликання [PERSON] селищної ради від 30.06.2011 року за № 153-5/2011 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельні ділянки [PERSON] загальною площею 0,2468га, порушено право ДТГО "Львівська залізниця" на користування земельною ділянкою спеціального призначення. Доводи позивача про те, що спірна земельна ділянка належала до земель державної власності і його позбавлено права власності на це майно, є обгрунтованими і відповідають чинному законодавству, оскільки селищна рада не мала повноважень щодо розпорядження цією земельною ділянкою. \~За вищенаведених обставин, суд приходить до висновку щодо визнання незаконними та скасування рішень [PERSON] селищної ради від 27.01.2009 року за № 862-26/2009 та від 30.06.2011 року за № 153-5/2011 та визнання недійними державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ № 823468 та серії ЯЛ № 823469, якій видані 21 липня 2011 року [PERSON] Разом з тим, суд вважає безпідставними вимоги позивача про скасування записів в Поземельних книгах, оскільки інформація про зміну відомостей про земельну ділянку вноситься до Державного земельного кадастру відповідно до вимог, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр». Відповідно до п. 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 року, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Згідно п.2 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.6,7 ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» \~державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність державного кадастрового реєстратора, пов'язану зі здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється. Згідно ст.26 цього Закону\~записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Як передбачено статтею 27 даного Закону, \~передбачає скасування державної реєстрації речових прав в разі винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до державного реєстру прав. Визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним є підставою для скасування його державної реєстрації. \~За змістом вказаних норм, підстав для покладання на відділ Держгеокадастру обов'язку здійснити такі дії в судовому порядку немає. Заінтересована особа не позбавлена можливості звернутися до відповідних органів у порядку, передбаченому чинним законодавством, щодо скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та внесення змін до Державного земельного кадастру. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 жовтня 2014 року, у справі № 3-150гс14, у подібних правовідносинах. \~Оскільки суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, однак висновки суду щодо відмови у задоволенні позову за пропуском строку позовної давності не відповідають зібраним у справі доказам, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ДТГО «Львівська залізниця». \~Відповідно до ст.88 ЦПК України\~ у справі слід провести розподіл судових витрат відповідно до задоволених позовних вимог, та стягнути з відповідачів [PERSON] селищної ради та [PERSON] на користь ПАТ «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» 4134 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору по 2067 гривень з кожного. На підставі викладеного, ст.ст.16, 371 ЦК України, ст.ст.68, 83, 84, 152 Земельного кодексу України, ст.11 Закону України «Про транспорт», ст.6 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст.9, 26, 27 Закону України «Про Державний земельний кадастр»,\~

Outcome: partial