Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить змінити спосіб стягнення присуджених їй рішенням Тячівського районного суду від 19.01.2015 р. аліментів у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача на утримання доньки [PERSON] [INFO], на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень. Посилається на те, що згідно рішення суду відповідач мав сплачувати аліменти у розмір 1/4 частин з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку. На даний час рід занять відповідача носить мінливий характер. Розмір своїх доходів він приховує від неї, а визначений судом розмір аліментів не достатній для утримання їхньої доньки, яка часто хворіє. Дитина підростає і відповідно зростають витрати на її утримання. Також істотно зросли ціни на основні споживчі товари. Вона вийшла заміж вдруге і теперішній чоловік допомагає їй утримувати доньку від першого шлюбу, але у 2016 році в них народилася дитина, і сім'я перебуває у важкому матеріальному становищі. Вона власного будинку не має та проживає у будинку батьків. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що згідний сплачувати по 1200 грв. на місяць. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 19.01.2015 р. з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 17.05.2017 р. [PERSON] проживає у будинку батьків, вийшла вдруге заміж та виховує двох малолітніх дітей. [PERSON] участь у вихованні доньки [PERSON] не приймає. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану та в інших випадках, передбачених сімейним кодексом. З правової позиції Верховного Суду України у справі за № 143 цс 13 від 05.02.2014 р. убачається, що З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). На даний час відповідач не має постійного місця роботи, його доходи носять мінливий характер, а тому слід змінити і спосіб стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено Законом "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка веде догляд за дитиною від другого шлюбу, [INFO], відсутність у відповідача на утриманні інших непрацездатних осіб, і приходить до висновку, що [PERSON], як молодий, працездатний чоловік, у змозі працювати та заробити таку суму, щоб сплачувати на утримання своєї дитини 1200 грв. на місяць. Згідно закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 травня становить 1426 грв. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати 1800 гривень на місяць позивачка суду не надала. У відповідності ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. За таких обставин,

Outcome: partial