Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін, їх заяви та клопотання: У провадженні суду перебувала справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги. [PERSON] просила суд: - встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим [PERSON] , смерть якого настала [INFO] у м. Долина, понад п`ять років; - змінити черговість спадкування та надати їй право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги [PERSON] та [PERSON] на 1/6 частку квартири [ADDRESS] після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Рішенням від 06.09.2021 Долинський районний суд Iвано-Франкiвської області ухвалив позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги задовольнити частково. Встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 06 травня 2005 року по [INFO] . В задоволенні позовної вимоги [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування, надання їй права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги відмовити. Для вирішення питання про судові витрати суд призначив судове засідання та визначив сторонам строк для подання доказів щодо розміру понесених ними судових витрат. 08 вересня 2021 року від представника відповідачів - адвоката Ільницького Я.І. до суду надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу, в якій останній просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 20000,00 грн та на користь [PERSON] 5000,00 грн понесених витрат на правову допомогу, пов`язаних з підготовкою відзиву та представництвом в суді. До заяви долучені відповідні квитанції та розрахунки витрат на правничу допомогу. 13 вересня 2021 року поступила заява позивачки [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу від 10.09.2021, в якій остання просить стягнути з відповідачів на її користь 29436,80 грн, по 14718,40 грн з кожного. Заява мотивована тим, що на стадії підготовки позову адвокат Дуткевич М.В. складав адвокатські запити по збору необхідної інформації, готував позовну заяву. Крім того, адвокат щоразу приїжджав на розгляд справи з м. Болехова у м. Долина на власному автомобілі, на що затрачалося більше часу та коштів. Таким чином, з відповідачів просить стягнути 1536,80 грн сплаченого судового збору, 1500 грн - за складання позовної заяви, 1200 грн - за подання трьох адвокатських запитів, 25200,00 грн - за учась у 18 судових засіданнях. 15 вересня 2021 року представником позивачки - адвокатом Дуткевичем М.В. подано клопотання про відмову відповідачам у стягненні витрат на правову допомогу. Клопотання мотивоване тим, що при подачі відзиву на позов адвокат Ільницький Я.І. подав квитанцію від 03.09.2019 про отримання ним 20000,00 грн від [PERSON] за ознайомлення з матеріалами справи, підготовку відзиву на позов та представництво в суді. Разом з тим, до заяви від 08.09.2021 долучено нову квитанцію від 08.09.2021 про отримання від [PERSON] ще однієї суми 20000,00 грн вже за іншою підставою - згідно договору від 30.08.2019, при цьому не роз`яснено за якою саме квитанцією слід стягувати витрати. Акти виконаних робіт від 03.09.2019 та від 08.09.2021 є ідентичними, змінені тільки дати. У них не вказана кількість судових засідань, в яких адвокат брав участь. Долучені адвокатом Ільницьким Я.І. квитанціїй про отримання коштів від [PERSON] та [PERSON] не є платіжними документами відповідно до вимог Національного банку України, визначених у Положенні про ведення касових операцій у національній валюті України, оскільки у них відсутні номер ордера, запис про те, що це квитанція до прибуткового касового ордера, не зазначена сплачена сума прописом. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Дуткевич М.В. подані письмові заяви підтримав, просив стягнути з відповідачів на користь його довірительки по 14718,40 грн з кожного. Звернув увагу суду на те, що для представлення інтересів своєї довірительки у суді він на кожне засідання доїжджав з іншого населеного пункту, проробив значний обсяг роботи, підготував ряд документів, збирав докази, звертався з адвокатськими запитами до різних установ, що детально прописав у розрахунку витрат, тому вважає, що вони належним чином підтверджені і є фактично понесеними. Заперечив проти задоволення заяви представника відповідачів про стягнення витрат на правову допомогу з його довірительки на користь [PERSON] та [PERSON] з вищенаведених підстав, а також враховуючи їх суперечливість та неналежне оформлення платіжних документів. Представник відповідачів - адвокат Ільницький Я.І. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд заяви про стягнення витрат на правову допомогу у його відсутності та відсутності відповідачів. У поданій заяві також вказав, що просить суд стягнути з позивачки на користь [PERSON] 20000 гривень та на користь [PERSON] 5000 гривень понесених витрат на правову допомогу, пов`язану з підготовкою відзивів та представництвом у суді. У задоволенні заяви представника позивачки про стягнення витрат на правову допомогу просить відмовити на підставі ч. 4, 5 ст. 141 ЦПК України (т. 2 а.с. 125). Обставини, встановлені судом: Рішенням від 06.09.2021 Долинський районний суд Iвано-Франкiвської області ухвалив позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги задовольнити частково. Встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 6 травня 2005 року по [INFO] . В задоволенні позовної вимоги [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування, надання їй права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги відмовити. Для вирішення питання про судові витрати призначити судове засідання на 16 годин 30 хвилин 15 вересня 2021 року (т. 2 а.с. 87-97). До позовної заяви позивачка долучила договір про надання правової допомоги від 22.07.2019, укладений у м. Болехів з адвокатом Дуткевичем М.В. (т. 1 а.с. 29). А в уточненій позовній заяві зазначила, що судові витрати складаються з вартості сплаченого судового збору та послуг адвоката при складенні позовної заяви згідно договору (т. 1 а.с. 41-42). 03 вересня 2019 року представником відповідачів - адвокатом Ільницьким Я.І. разом з відзивом на позов від 03.09.2019 подано заяву відповідача [PERSON] про попередній орієнтований розрахунок витрат по справі, в якому останній вказує, що станом на час подання відзиву ним витрачено 20000,00 гривень на правову допомогу, пов`язану з підготовкою відзиву та представництвом у суді, які мають бути стягнуті з позивачки (т. 1 а.с. 95). Відповідачка [PERSON] попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат навела у своєму відзиві на позов, вказавши його у розмірі 5000 грн (т. 1 а.с.158-164). 03 серпня 2021 року від представника позивачки - адвоката Дуткевича М.В. поступила заява про стягнення судових витрат, в якій останній вказує на те, що ним будуть подані докази про розмір судових витрат протягом 5 днів з часу ухвалення судового рішення (т. 2 а.с. 76). В судовому засіданні 6 вересня 2021 року перед судовими дебатами адвокат Ільницький Я.І. заявив аналогічне клопотання, в якому просив призначти судове засідання для вирішення питання розподілу судових витрат та визначити строк для подання доказів з даного приводу. У встановлений судом строк сторони подали докази щодо розміру понесених ними витрат на професійну правничу допомогу, заявивши клопотання про їх відшкодування (т. 2 а.с. 101, 108). Представником позивачки на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу надано такі документи: - договір про надання правової допомоги від 22 липня 2019 року, укладений між адвокатом Дуткевичем М.В. та [PERSON], в якому визначено, що адвокат зобов`язується надавати правову допомогу клієнту у даній справі по підготовці позову та розгляді справи, а клієнт - сплатити гонорар за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання (проїзд, проживання, добові, в обсязі та на умовах, визначених договором та згідно акту виконаних робіт). У договорі зазначено, в чому полягає правова допомога, права та обов`язки сторін. За надання правової допомоги та покриття фактичних витрат клієнт сплачує адвокату кошти за спільною домовленістю з урахуванням тривалості затраченого часу та складності даної справи, в тому числі і за підготовку і складання позовної заяви авансовим платежом в розмірі 1500 грн. В авансовий платіж входить оплата витраченого адвокатом часу та зусиль, пов`язаних з підготовкою позовної заяви - вивчення нормативної бази щодо предмету позову, судової практики, друкування позову, тощо. Погодинна оплата праці адвоката становить 700 грн в годину. В цю суму входить ведення справи в суді, складання процесуальних документів, здійснення інших дій, пов`язаних з виконанням даного договору. Попередня ціна за надані адвокатом послуги визначається в розмірі 1500 грн згідно квитанції до прибуткового касового ордера. Кінцева оплата здійснюється у відповідності до акта виконаних робіт шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок адвоката або готівкою, про що клієнту видається прибутковий касовий ордер адвоката (т. 1 а.с. 29); - квитанція до прибуткового касового ордера № 25 від 22.07.2019 на суму 1500 грн, які прийнято від [PERSON] за підготовку і складання позовної заяви (т. 1 а.с. 30); - квитанція до прибуткового касового ордера № 49 від 10.09.2021 на суму 26400 грн, які прийнято від [PERSON] за ведення справи в суді (т. 2 а.с. 107); - розрахунок (акт виконаних робіт) вартості за надані послуги по договору від 10.09.2021, в якому зазначено, що він проведений з врахуванням затраченого часу на витребовування документів, складання позовної заяви та за ведення справи у суді першої інстанції з виїздом адвоката на розгляд справи з м. Болехова до місця розташування суду в м. Долина. Складання трьох адвокатських запитів (160 хв) - 1200 грн, складання позовної заяви (180 хв) - 1500 грн, участь адвоката в судовому засіданні (18 засідань*1400 грн) - 25200 грн (т. 2 а.с. 109). Представником відповідачів на підтвердження понесених ними витрат на правничу професійну допомогу надано такі документи: - заяву про попередній орієнтований розрахунок витрат по справі від 03.09.2019, в якому зазначено, що станом на час подання відзиву [PERSON] витрачено 20000 гривень (т. 1 а.с. 95); - акт попереднього розрахунку судових витрат, які відповідач [PERSON] поніс чи очікує понести у зв`язку з розглядом справи, який становить 20000 грн, з яких 2000 грн за ознайомлення з позовню заявою та з додатками до неї, 4000 грн за підготовку відзиву, заяв, клопотань, 14000 грн за представництво інтересів у Долинськом районному суді (т. 1 а.с. 96, т. 2 а.с. 104); - договір про надання правової допомоги від 30 серпня 2019 року, укладений між адвокатом Ільницьким Я.І. та [PERSON] , в якому визначено гонорар в розмірі 20000 грн (т. 2 а.с. 127); - квитанцію від 03.09.2019 на суму 20000 грн, які прийнято від [PERSON] за ознайомлення з матеріалами справи, підготовку відзиву, заяв та клопотань, представництво в суді (т. 1 а.с. 97); - квитанцію від 08.09.2021 на суму 20000 грн, які прийнято від [PERSON] згідно договору від 30.08.2019 (т. 2 а.с. 102); - акт попереднього розрахунку судових витрат, які відповідачка [PERSON] понесла чи очікує понести у зв`язку з розглядом справи, який становить 5000 грн, з яких 2000 грн за ознайомлення з позовню заявою та з додатками до неї, 2000 грн за підготовку відзиву, заяв, клопотань, 1000 грн за представництво інтересів у Долинському районному суді (т. 1 а.с. 105); - договір про надання правової допомоги від 16 жовтня 2019 року, укладений між адвокатом Ільницьким Я.І. та [PERSON] , в якому визначено гонорар у розмірі 5000 грн (т. 2 а.с. 126); - квитанцію від 08.09.2021 на суму 5000 грн, які прийнято від [PERSON] згідно договору від 30.08.2019 (т. 2 а.с. 103). Оцінка суду: Суд, вислухавши представника позивачки, вивчивши зміст заяв сторін про стягнення витрат на правову допомогу, долучені до них документи, взявши до уваги інші письмові заяви сторін, перевіривши матеріали справи, приходить до таких висновків. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону). У ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено види адвокатської діяльності, які відповідають вказаному вище. За змістом частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Положеннями ч. 1 ст. 1 цього Закону передбачено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 ЦК України визначає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна з умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі, в тому числі умовам договору про надання правової допомоги та розрахункам, за складання позовної заяви позивачка [PERSON] сплатила 1500 грн, що підтверджується відповідною квитанцією (т. 1 а.с. 30). Вказана сума обумовлена умовами договору про надання правової допомоги від 22.07.2019 (т. 1 а.с. 29), тому є належним чином підтвердженою. Щодо витрат за складання трьох адвокатських запитів, то в матеріалах справи містяться вказані адвокатські запити, їх подання та вжиття заходів з метою отримання доказів та інформації, про яку в них запитувалося, знайшли підтвердження при розгляді справи (т. 1 а.с. 21-22, 23-24, 26). У договорі передбачено надання такої послуги, а в акті виконаних робіт вказаний затрачений час (180 хв) на їх складення. Однак, враховуючи, що адвокат зазначає загальну суму меншу, ніж виходить по розрахунках за погодинну оплату (700 грн за 1 год (60 хв)), а суд не може виходити за межі заявлених вимог, тому вважає підтвердженою сумою, на яку погодилися обидві сторони договору, підписавши розрахунок та провівши оплату згідно з ним, - 1200 грн. На підтвердження понесених витрат за участь адвоката у розгляді справи, то, згідно з розрахунком вартості за надані послуги по договору (т. 2 а.с. 109), такі складають 25200,00 гривень, а саме за 18 засідань по 1400 гривень. Однак, як визначено в договорі про надання правової допомоги від 22.07.2019, погодинна оплата праці адвоката Дуткевича В.М. становить 700 гривень. В цю суму входить ведення справи в суді, складання різного роду процесуальних документів, представництво в інших органах, здійснення інших дій, пов`язаних з виконанням даного договору. Як зазначив представник позивачки в судовому засіданні, у час, затрачений за участь в судовому засіданні, за умовами договору (п.п. 1.1), включено час, необхідний на доїзд з м. Болехова, з його місця роботи, до Долинського районного суду Івано-Франківської області. Тобто у даному випадку, як вбачається з вищеописаних документів, гонорар адвоката визначається погодинною оплатою та становить 700 гривень за годину, а не як визначив у розрахунку адвокат у розмірі 1400 гривень за одне судове засідання. Тому суд провів перерахунок затраченого адвокатом часу на представництво позивачки у судових засіданнях: № п/п Дата с/з Початок с/з Кінець с/з Тривалість с/з Тривалість с/з в хвилинах 1.03.09.201909:43:5910:38:5500:44:5644,56 2.13.09.201914:02:4614:10:0600:07:207,20 3.09.10.201914:43:0616:54:1502:11:09131,09 4.31.10.201911:33:5113:06:1601:32:2592,25 5.08.11.201909:33:1610:51:4101:18:2578,25 6.05.12.201913:53:0414:44:4300:51:3951,39 7.22.01.202009:39:0710:33:3200:54:2554,25 8.18.02.202009:16:4309:54:2300:37:4037,40 9.09.06.202009:31:2809:42:0100:10:3310,33 10.11.08.202011:16:0711:28:4300:12:3612,36 11.21.09.202010:01:3210:19:4300:18:1118,11 12.21.10.202010:05:4510:43:0600:37:2137,21 13.18.11.202013:58:5014:02:2600:04:164,16 14.25.01.202110:36:3910:39:0800:02:292,29 15.22.02.202110:12:2710:49:5600:37:2937,29 16.22.03.202115:48:0117:16:1601:28:1588,15 17.02.06.202109:07:1909:32:5500:25:3625,36 18.03.08.202111:13:2911:15:4500:02:162,16 19.06.09.202110:39:4816:40:5806:11:00371 Отже, адвокат Дуткевич В.М. представляв інтереси своєї довірительки в період часу з 03.09.2019 по 06.09.2021 у 19 судових засіданнях, вартість за участь у яких за умовами договору з врахуванням погодинної оплати праці становить 13078,33 гривень (загальна тривалість затраченого адвокатом часу 1104,81 хв (18 год 41 хв * 700 гривень =13078,33 грн, де 18 годин = 12600 грн, 41 хв = 478,33 грн (41хв*700 грн/60хв)). Крім того, у витрати за участь у розгляді справи, згідно з умовами договору, розрахунку до нього та поясненнями представника позивачки в судовому засіданні, стороною позивача включено час адвоката, витрачений у зв`язку з його доїздом з м. Болехова, з його місця роботи, до Долинського районного суду Івано-Франківської області у 18 судових засідань. Сторона відповідача жодних заперечень з даного приводу не подавала. Погодинна оплата затраченого часу на доїзд адвоката Дуткевича В.М. до суду у м. Долина була обумовлена та вирахувана в акті виконаних робіт, на що позивачка погодилася і провела оплатилу за витрачений її представником час. Отже, враховуючи, що відстань від Долинського районного суду Івано-Франківської області (м. Долина, вул. Обліски, 115) до місцезнаходження адвоката (м. Болехів, вул. Д.Галицького, 59) складає 19,5 км та час, який необхідно затратити для подалання цієї відстані по наявній дорозі, в середньому становить 29 хв в одну сторону (т. 2 а.с. 128), тому загальний витрачений час рівний 1044 хвилини (58 хв (в обидві стророни)*18 засідань (про які заявляє адвокат)), що становить 17 годин 44 хвилин. Виходячи з погодинної оплати праці, вартість 17 годин витраченого часу з метою надання послуг становить 11900 грн (17 год*700 грн), вартість 44 хв - 513,33 грн (44 хв*700 грн/60 год), тому загальна сума складає 12413,33 гривень. Тобто, загальна вартість участі адвоката в судових засіданнях становить 25491,66 грн (13078,33 грн+12413,33грн). Враховуючи, що у розрахунку вартості за надані послуги адвоката, сума за його участь у розгляді справи заявлена в розмірі 25200,00 гривень і саме така сума оплачена згідно з платіжним документом (т. 2. а.с. 107), тому суд при проведенні загальних розрахунків обмежується сумою, визначеною та погодженою між адвокатом Дуткевичем В.М. та позивачкою [PERSON] . Таким чином, розмір витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу, який підтверджений належними та допустимими доказами та відповідає умовам договору про надання правової допомоги від 22.07.2019, розрахунку (акту виконаних робіт) вартості за надані послуги по договору, з врахуванням уступок сторін, заявленої суми до сплати та квитанцій, що підтверджують факт її оплати, становить 27900,00 гривень. При цьому, суд враховує, що фактично понесені витрати є більшими, що наведено вище, однак заявлено до стягнення тільки в межах вказаної суми. Від відповідачів та їхнього представника - адвоката Ільницького Я.І. не надходило клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, а суд позбавлений можливості проводити таке з власної ініціативи. Щодо клопотання представника відповідачів відмовити у задовленні заяви позивачки про стягнення витрат на правничу допомогу на підставі ч. 4, 5 ст. 141 ЦПК України, то воно задоволенню не підлягає, виходячи з такого. Так, при зверненні до суду з позовом, [PERSON] долучила до його матеріалів договір про надання правової допомоги, в якому визначена погодинна оплата праці її адвоката. В уточненій позовній заяві вона зазначила, що понесені нею судові витрати складаються з вартості сплаченого судового збору та послуг адвоката при складанні позовної заяви згідно договору. Тобто, стороною позивачки було заявлено про судові витрати, які вона несе у даній справі, однак, в силу погодинної оплати, [PERSON] не могла передбачити їх конкретний розмір на час подання позову, а тільки зазначила розмір вже фактично понесених витрат. В подальшому розмір витрат на професійну правничу допомогу залежав від кількості годин, які будуть затрачені адвокатом на розгляд справи. Вартість ж однієї години визначена в договорі, з умовами якого були ознайомлені сторони, тому відсутні підстави вважати, що відповідачам не було відомо орієнтовний розрахунок витрат, які несе позивачка, або ж, що має місце істотне перевищення суми, яка визначена в попередньому розрахунку та яка заявлена до стягнення. При цьому, з описаних вище математичних розрахунків встановлено, що витрати на адвоката фактично більші, ніж заявлені до стягнення. Більше того, у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі № 161/20630/18 зазначено, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На виконання вищевикладеного, адвокатом Дуткевичом М.В. долучено договір про надання правової допомоги, в якому визначено всі умови, розрахунок понесених витат та документи, які свідчать про оплату гонорару, оформлені у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордера). Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених відповідачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільній справі, суд зазначає, що останнім долучений договір про надання правової допомоги від 30 серпня 2019 року (т. 2 а.с. 127) та дві квитанції (т. 1 а.с. 97, т. 2 а.с. 102), в яких сплаченою [PERSON] адвокатові Ільницькому Я.І. є сума 20000 грн за кожною з них, що фактично складає 40000 грн. Однак, суд звертає увагу на те, що у згаданому договорі сторони погодили, що розмір гонорару адвоката за надані послуги визначений у фіксованому розмірі та становить 20000 грн. Детальний розрахунок цієї суми проведений в акті виконаних робіт. Саме сума у розмірі 20000 гривень обумовлена у попередньому розрахунку та заявлена до стягнення у заяві про стягнення витрат на правову допомогу. За вказаних обставин, враховуючи те, що суд розглядає справу в межах заявлених вимог, тому вважає за необхідне брати до уваги понесені відповідачем [PERSON] витрати у розмірі 20000 грн, сплачені ним згідно з квитанцією від 03.09.2019, яка долучена до його відзиву на позов (т. 1 а.с. 97). На підтвердження понесення відповідачкою [PERSON] витрат на професійну правову допомогу її представником - адвокатом Ільницьким Я.І. подано договір про надання правової допомоги від 16.10.2019 (т. 2 а.с. 126), в якому визначений розмір гонорару за надані адвокатом послуги в сумі 5000 грн (фіксований розмір), акт виконаних робіт з детальним розрахунком вказаної суми та квитанція про отримання адвокатом від відповідачки 5000 грн (т. 2 а.с. 103), сума якої збігається також із заявленим її розміром у попередньому розрахунку, який міститься в її відзиві на позов (т. 1 а.с. 159-164). Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 03 березня 2021 року у справі № 640/18964/17 (провадження № 61-9690св20) звернуто увагу на те, що при обчисленні гонорару слід керуватися, зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, з огляду на вищенаведені положення законодавства та з врахуванням того, що стороною відповідача підтверджено належним чином надання адвокатом Ільницьким Я.І. професійної правничої допомоги [PERSON] та [PERSON] на суму 20000 грн та 5000 грн відповідно. Будь-яких заяв про їх зменшення, як це передбачено ч. 5 ст. 137 ЦПК України, від позивачки та її представника - адвоката Дуткевича В.М. до суду не надходило, останнім в судовому засіданні таких клопотань не заявлялося. Щодо тверджень адвоката Дуткевича В.М. про те, що долучені відповідачами квитанції на підтвердження понесення ними витрат на правничу допомогу не є належними документами та не відповідають вимогам Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 14 Податкового кодексу України, адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджене постановою Правління Національного банку України, на яке посилається представник позивачки, не визначає порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюється на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. Тобто, аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Статтею 137 ЦПК України також не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на послуги адвоката. Враховуючи наведене, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. До такого висновку прийшов Верховний Суд у постановах від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 та від 20 липня 2020 року у справі № 750/8758/18. Отже, враховуючи вищевказане, характер виконаної адвокатами роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатами роботи, критерію необхідності та значимості здійснених адвокатами дій, суд приходить до висновку, що доведеними, документально обґрунтованими та такими, що відповідають критерію розумної необхідності є понесені сторонами витрати на професійну правничу допомогу в таких розмірах: позивачки [PERSON] - 27900,00 грн, відповідача [PERSON] - 20000,00 грн, відповідачки [PERSON] - 5000,00 грн. Враховучи те, що позов у даній справі задоволено частково, одна вимога задоволена, у задоволенні іншої - відмовлено, тому, при розподілі витрат на професійну правничу допомогу, суд керується положеннямип. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно з якими, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та визначає, що до відшкодування позивачці [PERSON] підлягає сума у розмірі 13950,00 грн (27900 грн/ 2). Беручи до уваги, що з кожного з відповідачів судові витрати стягуються окремо та що обидві позовні вимоги були заявлені як до [PERSON] , так і до [PERSON] однаково, з кожного з них на користь позивачки слід стягнути по 6975,00 грн. З врахуванням часткового задоволення позову, відшкодуванню відповідачу [PERSON] підлягає половина понесених ним витрат, а саме 10000,00 грн, а відповідачці [PERSON] - 2500,00 грн. Також при зверненні до суду [PERSON] були заявлені дві позовні вимоги, за які вона сплатила 768,40 грн та 768,40 грн судового збору, що підтверджується відповідними квитанціями (т. 1 а.с. 1, 40). Тому, виходячи з того, що позов задоволено частково, одну з вимог задоволено, у задоволенні іншої відмовлено, з огляду на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідачів на користь позивачки слід стягнути по 384,20 гривні з кожного сплаченого судового збору (768,40 грн (за одну задоволену позовну вимогу)/2=348,20 грн). Таким чином, позивачка має право на відшкодування судових витрат в розмірі 7167,10 грн з кожного з відповідачів (6975,00 грн+348,20грн). Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що наявні підстави для застосування положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з позивачки [PERSON] на користь відповідача [PERSON] слід стягнути 2832,90 грн (10000 грн (понесені витрати, право на відшкодування яких має [PERSON] ) - 7167,10 грн (витрати, на відшкодування яких має право [PERSON] )), а з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] - 4667,10 грн (7167,10 грн (витрати, які повинна відшкодувати [PERSON] [PERSON] ) - 2500 грн (витрати, на відшкодування яких має право [PERSON] )) понесених судових витрат. Отже, заяви позивачки та представника відповідачів - адвоката Ільницького Я.І. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково. На підставі викладеного, ст. 627, 629, 632, 903 ЦК України, ст. 81, 89, 133, 137, 141 ЦПК України, ст. 1, 19, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VІ, та

Outcome: partial