Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що12.10.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось, різні інтереси та погляди на сімейне життя призвели до втрати взаєморозуміння, внаслідок чого, вони з відповідачем перестали проживати разом, вести спільне господарство та підтримувати шлюбні відносини. Спільної сумісної власності подружжя немає, а тому спір про поділ майна подружжя відсутній. Вважає, що шлюб існує лише формально, шлюбні відносини вони не підтримують, а тому, примирення та збереження їхньої сім"ї є не можливим. Просила шлюб розірвати, сина залишити на виховання та проживання з нею, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу змінити на дошлюбне "[PERSON]" стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 234,60 грн.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти розірвання шлюбу та стягнення з нього судового збору, проте, зазначив, що у випадку розірвання судом шлюбу не заперечив, щоб малолітній [PERSON] залишився на проживання та виховання з позивачкою, не заперечив проти зміни її прізвища на дошлюбне. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги пояснення учасників процесу, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] сторони 12.10.2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів за № 1571 (а.с.5). Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Позивачка стверджує, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, позивачка просила залишити на проживання їхнього малолітнього сина з нею. Відповідач не заперечує щодо проживання сина з матір"ю. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, сторони добровільно узгодили питання щодо проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO] з матір`ю [PERSON], [INFO], а тому шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 12.10.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів за № 1571 слід розірвати. Прізвище позивачки [PERSON] при реєстрації розірвання шлюбу змінити на дошлюбне "[PERSON]". Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому, заперечення відповідача щодо стягнення з нього на користь позивачки судових витрат в розмірі 243,60 грн. не заслуговують на увагу Відповідно до вищезазначеної статті з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved