Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

17.03.2021 року представник позивачки [PERSON] звернулася в суд з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Єланецька ОТГ Вознесенського району Миколаївської області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що відповідно до розпорядження Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області № 943-р позивачці видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 019817 від 26.12.2003 року на земельну ділянку площею 5,68 га, кадастровий номер 48230081700:02:000:0371, яка розташована в межах Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 150. При розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вищевказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) виявлено накладення земельних ділянок, оскільки за місцем розташування земельної ділянки позивачки вже зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер 48230081700:02:000:0472, яка належить на праві приватної власності [PERSON] згідно державного акту серії ІІ-МК № 021505 від 17.05.2011 року під реєстраційним номером 594. У зв`язку з тим, що право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 5,68 га, було набуте раніше, чим право позивачки, з метою відновлення порушених прав останньої на володіння та розпорядження своїм майном просила визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 019817 від 26.12.2003 року на земельну ділянку площею 5,68 га, кадастровий номер 48230081700:02:000:0371, яка розташована в межах Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 150. Ухвалою від 22.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 06.07.2021 року ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області клопотання представника позивачки про залучення відповідача та виключення зі складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору задоволено, замінено первісного відповідача [PERSON] належним - Вознесенською районною державною адміністрацією Миколаївської області та виключено зі складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, до суду надали заяву про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про слухання справи в його відсутність, зазначив, що Вознесенська районна державна адміністрація є правонаступником Єланецької районної державної адміністрації. На даний час Вознесенська РДА не має щодо спірного майна ні прав володіння, ні користування, ні прав розпорядження. Відповідно до ст. 122 ЗК України районні державні адміністрації не є розпорядниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Розпорядниками земельних ділянок є центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи (Головне управління Дергеокадарстру у Миколаївській області) та органи місцевого самоврядування. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Єланецька ОТГ Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про слухання справи в її відсутність, не заперечила проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Так, за Конституцією України, ст. 4, 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів. Відповідно до ст.ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12-13, ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В силу ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Як встановлено у ході розгляду справи по суті та вбачається з матеріалів справи, 04.11.2003 року розпорядженням голови Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області № 943-р "Про затвердження проекту організації земельних ділянок громадянам ВАТ "Правда", затверджено проект організації земельних ділянок громадянам, співвласникам ВАТ "Правда" в межах території Калинівської сільської ради (а. с. 5). Відповідно до вищевказаного розпорядження позивачці [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 019817 від 26.12.2003 року на земельну ділянку площею 5,68 га, кадастровий номер 48230081700:02:000:0371, яка розташована в межах Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 150 (а. с. 4). У 2018 році позивачка звернулася до відділу Дергеокадастру в Єланецькому районі з метою отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з метою проведення реєстрації договору оренди землі. Проте, [PERSON] повідомлено, що на публічній кадастровій карті відсутня земельна ділянка з кадастровим номером 48230081700:02:000:0371, який зазначено в державному акті на право власності на земельну ділянку серії МК № 019817 від 26.12.2003 року. З листа відділу Дергеокадастру в Єланецькому районі Миколаївської області від 28.02.2018 року вбачається, що при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вищевказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 019817 від 26.12.2003 року виявлено накладення земельних ділянок, оскільки за місцем розташування земельної ділянки позивачки вже зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер 48230081700:02:000:0472, яка належить на праві приватної власності [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 021505 від 17.05.2011 року під реєстраційним номером 594 (а. с. 7, 10). Із матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 48230081700:02:000:0472, яка належить на праві приватної власності [PERSON] , була зареєстрована раніше, а саме 31.01.2013 року відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а. с. 10). Після цього, [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 021505 від 17.05.2001 року на земельну ділянку площею 5,74 га, кадастровий номер 48230081700:02:000:0472, яка розташована в межах Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 594 (а. с. 7). Технічну документацію на вказану земельну ділянку розробляла землевпорядна організація ТОВ "ВОЛЯ". З матеріалів справи слідує, що технічну документацію на земельну ділянку позивачки розробляла землевпорядна організація "Лімб". При цьому, як зазначає представник позивачки, під час проектування ТОВ "Лімб" було допущено помилку, яка полягає у невиявленні всіх власників земельних ділянок на певній площі, у зв`язку з чим сталася накладка - земельна ділянка [PERSON] співпала із земельною ділянкою позивачки [PERSON] . Із долученого представником позивачки до матеріалів справи акту обстеження вбачається, що комісією в складі старости сіл Калинівка, Уральське, Новоолександрівка, Водяне [PERSON] та інспектора (землевпорядника) Калинівського старостинського округу Єланецької селищної ради [PERSON] за заявою [PERSON] проведено обстеження належної їй земельної ділянки, при обстеженні виявлено, що відбулася накладка земельних ділянок позивачки та [PERSON] , в результаті якої земельна ділянка з кадастровим номером 48230081700:02:000:0371 площею 5,6800 га на місцевості відсутня (а. с. 88). Згідно ч.ч. 1-3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами першою, другою статті 152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно із частиною першою статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до частини першої статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних з правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Вказаний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11 (провадження № 14-525цс18). Таким чином, судом встановлено, що порушене право позивачки щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою. За вказаних обставин, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 019817 від 26.12.2003 року підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved