Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м.Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" звернулося до Білокуракинського районного суду Луганської області до [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м.Києву та Київській області та [PERSON] був укладений договір №1396 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки. 12.09.2014 року сторонами було укладено додатковий договір №1 до договору від 02.09.2014 року, згідно п. 1.1.4 якого банк встановив відповідачу кредит у сумі 900 грн.., строк дії якого встановлюється на період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24% річних. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 02.03.2018 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 1346,82 грн., яка складається з: 838,69 грн. - загальна сума основної заборгованості; 164,17 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 2 грн. - загальна сума за РКО; 26,22 грн. - загальна сума нарахованої пені; 196,25 грн.- сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 60,98 грн. - сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 45,63 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 12,88 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих процентів. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] суму кредитної заборгованості в розмірі 1346 грн.82 коп., а також понесені судові витрати: судовий збір в сумі 1762 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги свого позову, та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 24.06.2019 року, 22.07.2019 року та 20.08.2019 року не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (правонаступником якого є АТ "Державний ощадний банк України") в особі філії - Головне управління по м.Києву та Київській області та [PERSON] був укладений договір №1396 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки (а.с. 5-7). Відповідно до додаткової угоди №1 від 12.09.2014р. до договору № 2003266 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки банк встановив відповідачу кредит у сумі 900 грн.., строк дії якого встановлюється на період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24% річних. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. Згідно п.1.1.6 додаткової угоди випуск платіжної картки здійснюється строком на 1 рік (а.с.8-11). Згідно довідки від 06.08.2019 року на ім`я [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в тарифному пакеті "Мій рахунок" для отримання пенсії та соціальної допомоги від 05.09.2014 року. До рахунку випущена картка терміном дії до вересня 2015 року. Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 02.03.2018 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 1346,82 грн., яка складається з: 838,69 грн. - загальна сума основної заборгованості; 164,17 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 2 грн. - загальна сума за РКО; 26,22 грн. - загальна сума нарахованої пені; 196,25 грн. - сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 60,98 грн. - сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 45,63 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 12,88 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих процентів (а.с. 13). У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року № 14-10цс/18 Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Зазначений правовий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12). Згідно ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, нарахованих з жовтня 2015 року в розмірі 20,95 грн. задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] 26,22 грн. - заборгованості за пенею, то суд бере до уваги вимоги ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до яких на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання зазначених вище положень закону Кабінет Міністрів України розпорядження № 1275-р від 02 грудня 2015 року затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (АТО). Згідно положень «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м.Луганськ входить у перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-17). Отже, на відповідача розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій із зобов`язань за кредитними договорами у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з розрахунку заборгованості, 26,22 грн. - заборгованість за пенею позивачем були нараховані в 2015 році. Таким чином, на дані правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки банкам заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] вказаної пені не підлягають задоволенню за необґрунтованістю. 10.04.2017 року позивачем було прийняте рішення та направлено відповідачу вимогу про повернення кредиту (а.с.12). На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 1299,65 грн.. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1700,28 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial