Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «НИВА-2000» про визнання припиненими правовідношення за договором\~ банківського вкладу, за кредитним договором і договором застави. У своєму позові посилалась на те, що 12 травня 2014 року позивач та відповідач уклали договір банківського вкладу депозиту на суму 800 000 грн. строком до 12 червня 2015 року, а також договір застави майнових прав за зазначеним договором банківського вкладу депозиту. Між [PERSON] акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НИВА-2000» був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 2502/1 від 25 лютого 2014 року, відповідно до умов договору кредитор надав позичальнику кредит шляхом відкриття кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, з максимальним лімітом 720 000,00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки 27,5% процентів річних. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «НИВА-2000» та відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» був укладений кредитний договір № 1205/2 від 12.05.2014 року, який встановлює інші строки погашення кредиту та фіксованої відсоткової ставки. В кредитному договорі зазначено, що у якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту та інших платежів за кредитом, кредитор укладає з майновим поручителем договір застави майнових прав на депозитний вклад. На виконання п.1.3 кредитного договору 12 червня 2014 року позивач, відповідач та фізична особа [PERSON] уклали договір застави майнових прав з договором банківського вкладу, відповідно до якого майновий поручитель зобовязалась перед банком нести солідарну відповідальність в розмірі 800 000 грн., які позивач надала у тимчасове користування відповідачу на 396 днів зі сплатою 25% річних за виконання позичальником на користь банку зобовязань за кредитним договором. Згідно п.1.1.1 кредитного договору в редакції від 12.05.2014 року його сторони погодили, що строк виконання зобовязань з поверненням кредитних коштів наступає 12.06.2015 року. Відповідно до розрахунку станом на кінцеву дату повернення кредиту заборгованості за кредитним договором, за якою позивачка була солідарним боржником склала: 720 000 грн., відсотки за користування кредитом 14 063,41 грн., пені в розмірі 10 858,9871 грн. Вважає, що виконання банком вищезазначеного доручення вкладника, передбаченого в п.9.1. [PERSON] договору № 1 банківського вкладу затвердженого 20.01.2014 року є обовязком банку, а ні його правом. В пунктах договір передбачений саме обовязок Банку здійснювати договірне списання з рахунків солідарних боржників коштів, необхідних для виконання основного зобовязання у випадку настання строку його виконання.\~ Фактично з 12.06.2015 року по листопад 2017 рік будь-яких заперечень або претензій щодо припинення правовідносин за вказаним кредитним договором, договором застави майнових прав за договором банківського вкладу та самим договором банківського вкладу від відповідача, а ні позивача, а ні третьої особи не надходило. Тому, просила суд визнати припиненими правовідношення за договором № [NUMBER] від 12 травня 2014 року про приєднання до [PERSON] договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року між [PERSON] акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] на суму 744 922,39 грн. з 12 червня 2015 року; визнати припиненими правовідношення за договором застави майнових прав за договором банківського вкладу № 1205/2-З від 12.05.201 року між [PERSON] акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК», [PERSON] та\~ Товариством з обмеженою відповідальністю «НИВА-2000» повністю з 12 червня 2015 року; визнати припиненими правовідношення за кредитним договором про відкриття кредитної лінії\~ № 2502/1 від 25 лютого 2014 року зі змінами за кредитним договором № 1205/2 від 12.05.2014 року між [PERSON] акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НИВА-2000» повністю з 12 червня 2015 року. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» [PERSON] у своєму відзиві на позов посилалась на те, що кредитний договір № 2502/1 від 25 лютого 2014 року та кредитний договір № 1205/2 від 12.05.2014 року укладені між [PERSON] акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НИВА-2000», позивач [PERSON] не є стороною по даним кредитним договорам та її твердження, щодо обовязку банку здійснити договірне списання грошових коштів є таким, що не відповідає дійсності. Відповідно до розділу 5 п.2 п.п.2.3 Положення про виведення несплатоспроможності банку з ринку, затвердженого виконавчою дирекцією ФГВФО № 2 від 05.07.2012 року з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку Уповноважена особа Фонду на ліквідацію не має права здійснювати будь-які операції з активами та зобовязаннями неплатоспроможності банку. Ч.4-1 ст.602 ЦК України вказує, що не допускається зарахування зустрічних вимог за зобовязаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків встановлення законом. ТОВ «Нива-2000» та [PERSON] до банку заяви про зарахуванням зустрічних вимог 28 травня 2015 року тобто в АТ «ІМЕКСБАНК» вже розпочато процедуру ліквідації. Отже, у будь-якому разі в період здійснення процедури банку задоволення вимог третьої особи має здійснюватися в порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбачених статтею 52 Закону, у звязку з чим припинення зобовязань за кредитним\~ договором, шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог, які фактично є погашенням вимог кредитора в порушення порядку статті 52 Закону не допускається.\~ Таким чином, зарахуванням зустрічних вимог до банку, відносно якого відкрита ліквідаційна процедура, є таким, що суперечить законодавству щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та ліквідації банку. У звязку з викладеним просить суд відмовити в задоволенні позову. 2. Заяви, клопотання учасників справи. 01 червня 2018 року, 12 червня 2018 року, 10 липня 2018 року та 31 липня 2018 року представник відповідача надав суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 12 червня 2018 року до адреси суду від представника відповідача надійшло клопотання про направлення справи на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси згідно з правилами територіальної підсудності, в задоволенні якого ухвалою суду було відмовлено. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилалась на обставини викладені в позові. В судовому засіданні представник відповідача АТ «ІМЕКСБАНК» просив суд відмовити в задоволенні позову, посилався на обставини викладені в відзиві на позов, який надав суду 04 червня 2018 року та 12 червня 2018 року. 19 червня 2018 року від представника позивача надійшла відповідь та заперечення на клопотання. 19 червня 2018 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА-2000» надійшли пояснення щодо позову, відзиву та клопотання. 3. Процесуальні дії суду. 02 квітня 2018 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито провадження по справі. 01 червня 2018 року, 18 липня 2018 року ухвалою суду було вирішено питання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 18 липня 2018 року ухвалою суду в задоволенні клопотання представника відповідача про направлення справи за підсудність було відмолено. 18 липня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, 12 травня 2014 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК» уклали договір банківського вкладу депозиту на суму 800 000 грн. строком до 12 червня 2015 року, а також договір застави майнових прав за зазначеним договором банківського вкладу депозиту. Між [PERSON] акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НИВА-2000» був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 2502/1 від 25 лютого 2014 року, відповідно до умов кредитор надав позичальнику кредит шляхом відкриття кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, з максимальним лімітом 720 000,00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки 27,5% процентів річних. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «НИВА-2000» та відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» був укладений кредитний договір № 1205/2 від 12.05.2014 року, який встановлює інші строки погашення кредиту та фіксованої відсоткової ставки. В кредитному договорі зазначено, що у якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту та інших платежів за кредитом, кредитор укладає з майновим поручителем договір застави майнових прав на депозитний вклад. На виконання п.1.3 кредитного договору 12 червня 2014 року позивач, відповідач та фізична особа [PERSON] уклали договір застави майнових прав з договором банківського вкладу, відповідно до якого майновий поручитель зобовязалась перед банком нести солідарну відповідальність в розмірі 800 000 грн., які позивач надала у тимчасове користування відповідачу на 396 днів зі сплатою 25% річних за виконання позичальником на користь банку зобовязань за кредитним договором. Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є правовідносини за договорами банківського вкладу та кредитним договором. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин. 5. Оцінка суду. Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Ст.525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобовязань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобовязанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобовязанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов'язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобовязань на певних підставах не допускається. Ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.604 ЦК України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Новація не допускається щодо зобов'язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом. Новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог п.п.3.2.9 п.3.2 р.3 Кредитного договору, при настанні строку виконання будь-якого з грошових зобов'язань позичальника, передбачених кредитним договором, кредитор має право здійснити договірне списання суми цих зобов'язань, строк сплати яких настав, тобто договірне списання суми зобов'язань за кредитним договором є правом, а не обов'язком банку, у зв'язку посилання позивача щодо обов'язку банку здійснити договірне списання грошових коштів є таким, що не відповідає дійсності. Згідно до постанови Правління Національного банку України від 21 травня 2015 року №330 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 рок № 105 "Про початок процедури ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК". Відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у звязку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України. Ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", визначено, що ліквідація банку, це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Згідно до розділу 5 п.2 п.п.2.3\~ Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Виконавчою дирекцією ФГВФО № 2 від 05.07.2012 року з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку Уповноважена особа Фонду на ліквідацію не має права здійснювати будь-які операції з активами та зобов'язаннями неплатоспроможного банку. Згідно до вимог ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобовязань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів), крім витрат, безпосередньо повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобовязаннями банку із сплати податків і зборів (обовязкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону. Ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", фонд не відшкодовує за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобовязань. Згідно до ст.602 ЦК України, не допускається зарахування зустрічних вимог: про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобовязаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом. Як вбачається\~ з матеріалів справи ТОВ "НИВА-2000" та [PERSON] подано до банку заяви про зарахування зустрічних вимог 28 травня 2015 року, на час, де в АТ "ІМЕКСБАНК" вже розпочато процедуру ліквідації. Поручитель-вкладник не є боржником неплатоспроможного банку у кредитному зобов'язанні, що виключає проведення заліку зустрічних однорідних вимог між банком та заставодавцем, так як особа боржника банку. - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нива-2000", у зобов'язанні з повернення грошових коштів за договором банківського вкладу не є тотожним, виходячи із спеціальних норм права, які підлягають переважному застосуванню до спірних взаємовідносин, що також було встановлено Постановою Дніпропетровського апеляційного Господарського суду від 11 червня 2018 року під час розгляду апеляційної скарги ТОВ "Нива-2000" та [PERSON] по справі за позовом [PERSON] акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА-2000" про стягнення коштів\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ . Таким чином,\~ в період здійснення ліквідаційної процедури банку задоволення вимог третьої особи має здійснюватися в порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, визначеної ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". що не допускається задоволення вимог окремих кредиторів поза межами ліквідаційної процедури. Окрім цього, з наданої суду Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року по справі за позовом [PERSON] акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА-2000" про стягнення коштів, судом встановлено, що посилання відповідача на наявність майнового поручителя в особі [PERSON] а договором застави майнових прав за договором банківського вкладу № 1205/2-3 від 12.05.2014 року, що може бути використано в рахунок погашення боргу за кредитним договором, судом відхиляються, оскільки наявність забезпечення зобов'язання не звільняє основного боржника від виконання взятих на себе зобов'язань, при наявності основного боргу подання банком позову до основного боржника є його нічим необмеженим правом. Також судом встановлено, що з початку процедури ліквідації банку не допускається зарахування грошових коштів за депозитним рахунком в рахунок погашення боргу за кредитним договором, оскільки це не передбачено нормою у спеціальному законі У звязку з викладеним вимоги позивача про визнання припиненими правовідношення за договором № [NUMBER] від 12 травня 2014 року про приєднання до [PERSON] договору № 1 банківського вкладу від 20 січня 2014 року та визнання припиненими правовідношення за договором застави майнових прав за договором банківського вкладу № 1205/2-З від 12 травня 2014 року; визнання припиненим правовідношення за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 2502/1 від 25.02.2014 року із змінами за кредитним договором, не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України підстав для стягнення судових витрат з урахуванням відмови в задоволені позову відсутні. З огляду на викладене та

Outcome: dismissed