Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів та відшкодування додаткових витрат на неповнолітню дитину, в якому зазначила, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь щомісячно по 500 грн. на утримання їх спільної доньки до досягнення нею повноліття. Після ухвалення вказаного рішення суду, позивачка 27.02.2012 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Спільна донька з відповідачем проживає з нею. Донька навчається в 4 класі загальноосвітньої школи №55 та додатково відвідує гурток народного танцю в Центрі дитячої та юнацької творчості, за який позивач сплачує 130 гривень на місяць, та розвиває математичні здібності в Академії ментальної арифметики, за послуги якої позивач сплачує 800 гривень щомісячно. На даний час позивач не працює, оскільки знаходиться в соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку (до [INFO] ) та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 2-х дітей в розмірі 1861,04 грн. Вказаних коштів позивачці не вистачає на утримання 3 дітей та розвитку здібностей спільної дитини з відповідачем, оскільки останній відмовляється в добровільному порядку брати участь у вказаних витратах. Зазначає, що відповідач працює на АТ «Мотор Січ» та має можливість утримувати спільну доньку. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття та ? частки понесених витрат на розвиток інтелектуальних здібностей дитини з грудня 2015 року по лютий 2016 року в розмірі 1200 гривень. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, посилаючись на підстави, викладені в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань про причини своєї неявки до суду не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] ( [PERSON] ) щомісячно по 500 грн. на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. За правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Відповідно до ст. 182 СК України,\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 183,184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно наказу № 468-к від 15.09.2015 року, позивач перебуває з 15.09.2015 року по 16.06.2018 року у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.9) та відповідно до довідки №1034 від 09.02.2016 року видану УПСЗН в Шевченківському районі отримує одноразову щомісячну допомогу при народженні дітей в розмірі 1861,04 грн. (а.с.10). Спільна з відповідачем дитина - [PERSON] , [INFO] проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї ( а.с.3) та знаходиться на її утриманні. На час розгляду справи\~ відповідач має постійне місце праці, а саме працює на АТ «Мотор Січ» на посаді шліфувальника та має постійний заробіток, що підтверджується матеріалами справи (а.с.24-26). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] був звільнений 20.04.2016 року з посади військовослужбовця військової частини № [NUMBER] , однак в період перебування на службі з квітня 2015 року по квітень 2016 року отримав дохід в сумі 76255,56 грн (а.с.38,39). Таким чином, судом встановлено, що відповідач працює, має стабільний заробіток (дохід) та з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у відповідача змінилось матеріальне становище та обставини, які дають суду правові підстави змінити спосіб присудження аліментів шляхом визначення частки від заробітку (доходу) відповідача. Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.18 Постанови № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» слід звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Посилання позивача на відвідування дитиною гуртків танців та математики не свідчить про їх подальше відвідування по досягненню дитиною повноліття, а в переважній більшості відноситься до загального розвитку дитини, це є не обов`язковим, а є добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері, а тому не може бути віднесено до додаткових витрат, які підлягають обов`язковому стягненню із відповідача. В матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] наділена особливими здібностями в заняттях танцями чи математикою і це потребує подальшого розвитку. В той же час, відвідування навчання у школі у відповідності до закону є обов`язковим, а тому витрати на навчання не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами, а саме розвитком здібностей дитини, а є основними витратами по утриманню дитини, в тому числі за рахунок аліментів. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 статті 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, розмір додаткових витрат не підтверджено будь - якими доказами. Крім того, надані довідки (а.с. 11,44) не містять доказів на оплату коштів за утриманні послуги та саме особою, яка має право надавати такі послуги, також благодійний внесок не є обов`язковим платежем. Вирішуючи по суті позовну заяву про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за можливим змінити розмір аліментів шляхом визначення його у вигляді частки з усіх видів заробітку\~ (доходів) відповідача. Крім того, підлягає відкликанню виконавчий лист на підставі, якого проводиться стягнення аліментів у твердій сумі.

Outcome: partial