Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

16.10.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються щомісячно з нього відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 22.11.2016 на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з ? частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Як на підставу позову посилається на те, що 28.12.2015 року шлюб між ним та відповідачкою шлюб на підставі рішення суду розірвано. Він з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22.11.2016 року присуджено стягнення з нього на користь відповідачки на утримання доньки аліменти по ? частині всіх його заробітків. 11.02.2017 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від сумісного проживання з новою дружиною має доньку [PERSON], [INFO] У зв'язку з цим, він має також забезпечити належне матеріальне становище дітей, тому не може сплачувати аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частки своїх доходів, тому просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частки. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов, також зазначив, що він працює в Харківобленерго, його середньомісячний дохід складає 15 тис. грн. Його нова дружина [PERSON] також працює в Харківобленерго та отримує середньомісячний дохід у сумі 15 ти. грн. У дружини від першого шлюбу є неповнолітня донька, аліменти на неї не стягуються. Спільній з відповідачкою доньці [PERSON] він сплачує аліменти у розмірі ? частини від доходів, що становить приблизно 3 тис. грн. Він находив для доньки [PERSON] путівки в санаторії. Він не відмовлявся від допомоги дитини. Відповідач проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні, зазначила, що відповідач сплачує на утримання їх спільної доньці [PERSON] аліменти у розмірі ? частини від доходів, що становить приблизно 3 тис. грн. Вона проживає з [PERSON] та зі своїм батьком-пенсіонером, який отримує пенсію 2300 грн. Вона працює та отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 7 тис. - 8 тис. грн. Якщо зменшити розмір аліментів, то вона не зможе належним чином утримувати доньку [PERSON], оскільки сплачує кошти за те, донька відвідує «творчі кружки». Дитина перебуває на обліку в диспансері, витрачають додаткові кошти; дитина хворіє. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 18.11.2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2015 року (справа №640/18589/15-ц) було розірвано. Від сумісного проживання сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач [PERSON], матір'ю - позивачка [PERSON]. Сторони визнають, що неповнолітня [PERSON] [INFO], проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22.11.2016 року (справа №635/7002/16-ц) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх спільної неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 29.09.2016 року до досягнення дитини повноліття. Згідно з довідкою державної виконавчої служби з [PERSON] на підставі виконавчого листа №635/7002/16-ц від 22.11.2016 року стягуються аліменти, які ним сплачуються належним чином, зокрема, за жовтень 2018 року стягувалось 3403,08 грн. 11.02.2017 року позивач [PERSON] зареєстрував новий шлюб з [PERSON] Від сумісного проживання з новою дружиною у позивача [INFO] народилася донька [PERSON]. В судовому засідання встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, працює в Акціонерній компанії «Харківобленерго», його середньомісячний дохід складає 15000 грн., його нова дружина [PERSON] також працює в Харківобленерго та отримує середньомісячний дохід у сумі 15000 грн. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Разом з тим, позивачем не надано достатніх доказів, які б свідчили про те, що сплата позивачем аліментів у встановленому рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22.11.2016 року розмірі - є неможливою. Сукупний середньомісячний дохід сім'ї позивача (його та його дружини) складає 30 тис. грн., тому факт народження другої дитини автоматично не призводить до зменшення розміру аліментів на утримання першої дитини позивача. Посилання позивача на те, що він в новій сім'ї вже утримує двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та дитину нової дружини, суд не приймає до уваги як на підставу зменшення аліментів, оскільки нова дружина має право звернутися до свого колишнього чоловіка з вимогами щодо стягнення аліментів на їх спільну дитину, оскільки розірвання шлюбу не припиняє обов'язку сплачувати аліменти на утримання дитини. При цьому, розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 22.11.2016 року, не перевищує 50% заробітної плати позивача, оскільки позивач фактично утримує двох своїх дітей ([PERSON] [INFO] та [PERSON] 2018 року народження, тобто фактично припадає по 25% доходу на кожну дитини). Крім того, [PERSON] навчається в Харківській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 134 Харківської міської ради Харківської у 5 класі, грошові кошти витрачаються на канцтовари, шкільне приладдя та потреби школи, одяг, взуття, харчування; [PERSON] займається в гуртку "Композиція та Образотворче мистецтво" у відділі образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва Комунального закладу "Харківський обласний Палац дитячої та юнацької творчості" з 01 вересня 2018 року, який необхідно оплачувати, що підтверджується довідкою Комунального закладу "Харківський обласний Палац дитячої та юнацької творчості" від 26.11.2018 року № 1354. [PERSON] спостерігається та знаходиться на диспансерному обліку у фахівців Комунального некомерційного підприємства "Міська дитяча поліклініка № 12 Харківської міської ради: у офтальмолога: гіперметропія обох очей, міопія слабкого ступеня, у отоларинголога - хронічний рецидивуючий отит, у кардіолога - диспластична кардіопатія, у гастроентеролог - функціональний розлад біліарного тракту. [PERSON] потребує оздоровлення в літній період часу у профільних санаторіях, проведення протирецидивуючого лікування 2 рази на рік, що підтверджуються довідкою Комунального некомерційного підприємства "Міська дитяча поліклініка № 12 ХМР від 27.11.2018 року. Вказані відповідачкою обставини потребують матеріальних витрат на утримання доньки. Таким чином, зменшення розміру аліментів у зв'язку з наявністю на утриманні позивача доньки [PERSON] 2018 року народження без підтвердження погіршення матеріального стану позивача не сприятиме належному забезпеченню його доньки [PERSON] [INFO] та суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів на підставі статті 192 СК України, оскільки позивач не надав доказів погіршення його матеріального стану, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: dismissed