Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому зазначив, що відповідно до умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.12.2015 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 6296 гривень 89 копійок на термін до 31.12.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 30.08.2018 року має заборгованість перед позивачем в сумі 13650 гривень 04 копійки, яку в добровільному порядку сплатити відмовляється, що спонукало АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в порядку, визначеному ч.8,11 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, доказів про наявність поважних причин своєї неявки, відзиву та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. З огляду на вказане, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши заяву по суті спору, письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини . 09.12.2015 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК " в особі голови правління ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Дубілета О.В. (кредитор) та [PERSON] (позичальник), з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №SAMDN52000094615172 від 27.06.2013 року, укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт ( далі по тексту угода ) . [PERSON] погодився, що вказана генеральна угода разом з наданими ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК " умовами й правилами, тарифами складають між сторонами кредитний договір ( а.с.6). Відповідно до п.п. 2.1 угоди банк надав позичальнику кредит в сумі 6296 гривень 90 копійок на строк 12 місяців, з 09.12.2015 року по 31.12.2016 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит , сплатити відсотки в розмірі 0,833% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : починаючи з " 1" по " 25" число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти ( щомісячний платіж ) в сумі 553 гривень 99 копійок. Дата останнього погашення повинна бути не пізніше 31.12.2016 року. Згідно п.2.2 угоди заборгованість по кредиту , починаючи з 32 -го дня порушення, рахується простроченням. Боржник сплачує банку штраф в розмірі 1064 гривні 13 копійок. Відповідно до п.п. 2.5 угоди позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, проценти, винагороду відповідно до генеральної угоди та умов і правил . Відповідно до п. 1.1.5.23 умов, у разі порушення клієнтом встановленого законом зобов'язання з повернення належним чином зарахованих коштів клієнт платить банку пеню в розмірі 0,1 відсотка від суми простроченого платежу за кожний день. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень , плюс 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій . Згідно п.1.7 Статуту АТ КБ "ПРИВАТБАНК" останнє є правонаступником ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.35-36). Відповідно до розрахунку заборгованості за угодою від 09.12.2015 року, виданого представником АТ КБ "ПРИВАТБАНК", заборгованість позичальника [PERSON] станом на 30.08.2018 року становить 13650 гривень 04 копійки та складається з : заборгованості за наданим кредитом в сумі 5281 гривня 62 копійки; заборгованості за відсотками в сумі 1389 гривень 01 копійка; заборгованості за комісією в сумі 5915 гривень 28 копійок, штрафів згідно п.2.2 генеральної угоди в сумі 1064 гривні 13 копійок (а.с.37 ). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача, в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені та комісій ґрунтуються на нормах діючого законодавства та кредитного договору, укладеного між сторонами, оскільки [PERSON], не виконує взяті на себе зобов'язання згідно з умовами договору, щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені та комісій на загальну суму 12585 гривень 91 копійку слід задовольнити у повному обсязі . Вирішуючи вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів суд виходить з наступного : Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання . Таким чином пеня та штраф не є окремими видами штрафних санкцій, а є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а тому банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже в задоволенні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів слід відмовити . Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1624 гривні 64 копійки . На підставі викладеного, ст.ст.11,207,526,629,634,638,1054, ЦК України,

Outcome: partial