Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

ПП "Агрофірма "Могутнє" звернулися до суду з позовом і просили визнати недійсним договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 06.06.2013 року, який укладено між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Дуднік І.М. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно договору оренди землі №19 від 01.02.2007 року [PERSON], який був власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 6,61 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, передав ПП "Агрофірма "Могутнє" в оренду вказану земельну ділянку строком на 10 років із дня державної реєстрації. Вказаний договір є чинним на даний час і ПП "Агрофірма "Могутнє" виконує договірні зобов'язання. [INFO] помер [PERSON], а спадщину прийняла [PERSON], яка 06.06.2013 року уклала договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) з [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Дуднік І.М. щодо вищевказаної земельної ділянки. ПП "Агрофірма "Могутнє" дізнались про вказаний договір лише у вересні 2016 року, після чого звернулись до суду, оскільки вважають, що оскаржуваний договір є незаконним, оскільки укладений з порушенням вимог чинного законодавства, а також порушує переважне право ПП "Агрофірма "Могутнє" на поновлення договору оренди землі. Представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, які вказано у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти задоволення позову та зазначив, що спірний договір укладено згідно вимог чинного законодавства, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні. Крім цього, відсутнє порушення прав позивача та пройшов строк позовної давності для звернення до суду. Окремо відзначив, що договір оренди землі про який зазначає позивач укладено з порушенням вимог чинного на момент укладення договору законодавства, зокрема не зареєстровано належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову (а.с.30). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Дуднік І.М., у судове засідання не з'явилася, проте надала суду клопотання в якому просила розглянути справу без її участі, а також зазначила, що договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) між [PERSON] та [PERSON] від 06.06.2013 року посвідчено нею відповідно до вимог чинного законодавства та будь-які порушення відсутні (а.с.34-36). Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Згідно ст.203 ч.ч.1-3,5-6 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 31.07.2002 року належала земельна ділянка [NUMBER], загальною площею 6,61 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Веселівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.16). 21.02.2007 року між [PERSON] і ПП "Агрофірма "Могутнє" укладено договір оренди землі №19, згідно якого [PERSON] передав ПП "Агрофірма "Могутнє" в оренду строком на 10 років вищевказану земельну ділянку. Договір зареєстровано Кіровоградським районним відділом КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» про що в Державному реєстрі земель вчинено запис №19 від 25.07.2007 року (а.с.10-15). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом №2-1232 від 20.09.2009 року [PERSON] успадкувала від свого батька [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 6,61 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], що також підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.45, 37-43). 06.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Дуднік І.М., згідно якого [PERSON] передає в користування не пізніше 31.12.2017 року [PERSON] вищевказану земельну ділянку, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.44, 17-21). Довідки про доходи та видаткові касові ордери на ім'я [PERSON] та [PERSON] свідчать, що ПП "Агрофірма "Могутнє" виконує зобов'язання за договором оренди землі №19 від 21.02.2007 року (а.с.47-51). Листом №32-28-99.4-5095/15-16 від 11.11.2016 року Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області повідомили ПП "Агрофірма "Могутнє", що земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] не належить [PERSON] та на вказану ділянку зареєстровано право користування (емфітевзис). Відомості про розірвання договору оренди землі між ПП "Агрофірма "Могутнє" і [PERSON], який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №19 від 25.07.2007 року, станом на 29.12.2012 року, відсутні (а.с.65-67). Листом №239 від 01.12.2016 року Веселівська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області повідомили, що реєстрацією договорів оренди земельних ділянок із 01.01.2002 року займаються органи державної влади в сфері земельних відносин, а у період 2008 - 2010 роки реєстрація договорів проводилася у Кіровоградській філії Держгеокадастру Кіровоградської області в структурному підрозділі Кіровоградського управління земельних ресурсів. Сільським головою з 2007 року по теперішній час є [PERSON] (а.с.75). Листом №9-28-99.4-5557/15-16 від 05.12.2016 року Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області повідомили, що не мають книги реєстрації договорів оренди земельних ділянок по Веселівській сільській раді Кіровоградського району Кіровоградської області за 2007 рік і надали копію з розділу 4 Записів державної реєстрації договорів оренди землі з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Веселівській сільській раді Кіровоградського району Кіровоградської області за період з 10.10.2005 року по 31.12.2010 року з копією запису реєстрації договору оренди землі №23 від 25.07.2007 року між [PERSON] та ПП "Агрофірма "Могутнє" щодо земельної ділянки [NUMBER], загальною площею 5,84 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Веселівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.91-94). Статтями 11, 60, 212 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем і його представниками не надано суду належних і допустимих доказів, які свідчать, що при укладенні договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) відповідачами порушено вимоги, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач звернувся до суду, оскільки вважає, що порушується його право на оренду землі, яке виникло на підставі договору оренди землі №19 від 21.02.2007 року, проте будь-які докази порушення, невизнання чи оспорювання відповідачами прав позивача за вказаним договором оренди суду не надано. Більше того, представники позивача в судовому засіданні пояснили, що на даний час спірна земельна ділянка використовується позивачем і будь-які дії щодо неї з боку відповідачів не вчиняються, а представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що поки діє вказаний договір оренди та сторонами вказаного договору не вирішено питання щодо його продовження чи припинення відповідач не має наміру приступати до використання спірної земельної ділянки, оскільки вона перебуває в оренді позивача, що враховано оскаржуваним договором у якому зазначено, а саме пункт 3.4 підпункт В, емфітевт зобов'язаний розпочати використання ділянки не пізніше 31.12.2017 року. Позивач також вважає, що відповідачами порушено його переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк. Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди. Так, у частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Таким чином, згідно з частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, які передбачені статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Договір оренди землі, який укладено з позивачем, діє до 25.07.2017 року, сторонами вказаного договору не вчинялись будь-які дії в порядку визначеному статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спрямовані на укладення договору на новий строк, а тому висновки позивача щодо порушення відповідачами переважного права позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк є передчасними та необґрунтованими. Таким чином, зваживши у сукупності надані сторонами докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано належних і допустимих доказів, якими підтверджуються позовні вимоги. Судові витрати понесені позивачем не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позовні вимоги залишено без задоволення, що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed