Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

В лютому 2017 року позивач публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Тернопільської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення майнової шкоди, в якій вказав, що протягом серпня-грудня 2015 року [PERSON] в різних місцевостях здійснено ряд крадіжок кабелю звязку, власником якого є ПАТ «Укртелеком», чим завдано збитків на суму 28559,11 гривень. Крім того, 14.11.2015 в с. Солоне Заліщицького району [PERSON] та [PERSON] здійснено крадіжку кабелю зв'язку марки ТПП 20x2x04 загальною довжиною 350 метрів, внаслідок чого ПАТ «Укртелеком» завдано майнової шкоди у вигляді збитків, сума якої, згідно акту № 8 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року року становить: 6696,10 грн. (вартість викраденого кабелю та відновлювальних робіт). Суму завданої майнової шкоди просить стягнути з відповідачів. Позивач публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Тернопільської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказують, що у зв'язку із зміною банківських реквізитів, ПАТ "Укртелеком" в особі Тернопільської філії ПАТ "Укртелеком" вносить зміни у прохальну частину позовної заяви від 22.02.2016 № 10-12/02, просять стягнути з [PERSON] Ананієвича на користь ПАТ "Укртелеком" в особі Тернопільської філії (р/р 26008010194919 в ПАТ "Альфа-Банк" у м. Києві, МФО 300346, код 01188052) 28 559,11грн. в рахунок відшкодування збитків, заподіяних злочином; стягнути солідарно з [PERSON] Ананієвича та [PERSON] на користь ПАТ "Укртелеком" в особі Тернопільської філії (р/р 26008010194919 в ПАТ "Альфа-Банк" у м. Києві, МФО 300346, код 01188052) 6696,10 грн. в рахунок відшкодування збитків, заподіяних злочином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] уточнені позовні вимоги визнають. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. 31 січня 2017 року Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановлено ухвалу, якою вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 29 червня 2016 року щодо [PERSON] та [PERSON] у частині вирішення цивільного позову скасувано і направлено справу в цій частині на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства. У порядку ч. 2 ст. 433 КПК України ці ж вирок та ухвалу змінено. Виключено із судових рішень посилання на вчинення [PERSON] крадіжки 05 листопада 2015 року за попередньою змовою з неповнолітнім [PERSON], зазначивши, що цей злочин [PERSON] вчинив за попередньою змовою з неповнолітньою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. Перекваліфікувано діяння [PERSON] з ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодами крадіжок від 29 серпня, 10, 11, 14 вересня, 28 жовтня та 30 грудня 2015 року), з ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодами крадіжок від 05 та 14 листопада 2015 року) на ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому за цим кримінальним законом покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, а на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст. 304, частинами 1, 2 ст. 185 КК України - на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік. На підставі пунктів 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язано [PERSON] не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти цьому органу про зміну місця свого проживання. Вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2016 року [PERSON], який в цій частині не скасовано та не змінено, визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України України з застосуванням ст. 69 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковувних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно сумі 510 (пятсот десять) гривень в дохід держави. Згідно з роз'ясненнями, наведеними у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», суд, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі. Як передбачено нормами цивільного законодавства, закріпленими у ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. До складу реальних збитків як одного з елементів майнової шкоди відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України входять втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Таким чином, усі зазначені витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі і при вирішенні цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2016 року, який в цій частині не скасовано та не змінено, встановлено [PERSON] в різний час у різних місцевостях повторно таємно викрав належне РЦТ № 13 майно, завдавши матеріальної шкоди на нижчевказані суми: 29 серпня 2015 року близько 01.00 год. у с. Свидовій - кабель зв'язку загальною вартістю 1534,52 грн; 10 вересня 2015 року близько 22 год у полі між селами Свершківцями та Хмелевою Заліщицького району Тернопільської області - телефонний кабель загальною вартістю 1990,66 грн; 11 вересня 2015 року близько 01.00 год. у с. Мухавці Чортківського району - кабель зв'язку вартістю 1026,95 грн; 14 вересня 2015 року близько 01.00 год. неподалік кафе «Черемшина» у с. Ягільниці Чортківського району - кабель зв'язку вартістю 1047,58 грн; 28 жовтня 2015 року близько 01.00 год. у с. Мухавці - кабель зв'язку вартістю 1334,41 грн; 14 листопада 2015 року о 23 год. у с. Солоному Заліщицького району Тернопільської області за попередньою змовою зі [PERSON] - кабель зв'язку загальною вартістю 1158,8 грн; 30 грудня 2015 року у селі Свидовій - кабель зв'язку загальною вартістю 4842,14 грн. У пред'явленому до [PERSON] та [PERSON] цивільному позові позивач ПАТ «Укртелеком» порушив питання про стягнення з засуджених, завданої кримінальними правопорушеннями, шкоди у розмірі вартості викраденого майна та ремонтних робіт, проведених власником для відновлення свого порушеного права, які підлягають стягненню відповідно до наданих розрахунків і актів приймання виконаних будівельних робіт №№1-8. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved