Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

18 грудня 2017 року ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON], якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, відповідно до укладеного договору № б/н від 19.03.2013 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушила умови договору і має прострочену заборгованість. Станом на 15.11.2017 сума заборгованості складає 12796 грн. 82 коп., де 845 грн. 41 коп. сума заборгованості за кредитом, 1638 грн. 15 коп. сума заборгованості по процентах за користування кредитом, 9227 грн.70коп.-пеня,500 грн. 00коп. - сума штрафу ( фіксована частина), 585 грн.56 коп. - сумма штрафу (процентна складова). Відповідач в добровільному порядку не вжила заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ КБ ПриватБанк вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом, просить стягнути заборгованість за договором та судові витрати . Представник позивача у судове засідання не зявився, просить суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач 17.02.2018 року та 17.04.2018 року належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 7100100354560 та № 7100100367084, в судове засідання не з"явилась, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв та клопотань не подавала. У звязку з цим на підставі ст.ст. 223,280 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 19.03. 2013 року [PERSON], підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі- Умови) у ПриватБанку, стала клієнтом ПАТ "КБ"ПриватБанк" та отримала платіжну карту "Універсальна. 30 днів пільгового періоду", відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит в розмірі 220,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом . Згідно з наданої позивачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» пільговий період становить 30 днів; базова відсоткова ставка на місяць становить 3%, обовязковий щомісячний платіж 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що слідує за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованності = пеня (1)+пеня(2), де пеня (1) =(базова процентна ставка по договору)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше; штраф за порушення строків платежів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов, клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого банком . При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи банку", які викладені на банківському сайті , згідно яких обслуговується відповідач. Своєю заявою відповідч підтвердила той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПАТ"КБ"ПриватБанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України - якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась. Відповідно до стст.526,1054 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається та позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використовування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором . Згідно п.2.1.1.5.6 Умов, у разі невиконання зобов"язань за договором, на вимогу банку виконати зобов"язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов"язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту ( п.2.1.1.5.7 Умов) . Згідно п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Свої зобов"язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти відповідачу, а остання отримала вказані кошти. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно ст.525, ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання. Враховуючи отримання відповідачем кредитної картки, проведення з нею операцій, нездійснення щомісячних платежів в обумовленому сторонами розмірі, залишок кредиту в розмірі 949,30 грн., ця сума підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальниика процентів від суми позики в розмірі , що передбачено договором. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).\~ Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~ Відповідно до ч.1 ст.598, 599 ЦК України, зобов"язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов"язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Згідно п.1.1.7.12 Умов , договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автомотично лонгується на той самий період . В матеріалах справи відсутня заява відповідача, якою вона інформує банк про припинення дії договору, заперечень стосовно вимог позивача відповідач на час розгляду справи не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України,учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведені положення статті 1054 ЦК України та Умов, вимога про стягнення нарахованих процентів є правомірною. Вирішуючи питання про стягнення 9227,70 грн. заборгованості за пенею та комісією та штрафів в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 585,56 грн. (процентна складова), суд виходить з наступного. За статтею 539 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року Верховний Суд України дійшов наступного висновку: «За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності з одне й те саме порушення». Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Крім того, позивачем не надано Тарифи, що діяли на дату укладення договору, тому суд позбавлений можливості встановити розмір пені, встановленої договором, а також ту обставину, чи було передбачено Тарифами, а відповідно і договором розмір пені, що підлягає стягненню в разі порушення умов договору. За таких умов, вимоги про стягнення пені в сумі 9227,70 грн. задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. ст. 76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Враховуючи вище викладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором підтверджене доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з відповідача на користь ПАТ"КБ"ПриватБанк" підлягає стягненню сума заборгованості станом на 15.11. 2017 року у розмірі 3569,12 грн. Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо стягнення заборгованості задоволені частково , тому суд в порядку ст.141 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 448,00 грн.

Outcome: partial