Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

\~\~\~\~\~позов пред`явлений 13.12.2017 року і мотивований тим, що [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою [INFO] та є споживачами послуг централізованого теплопостачання, що надається КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», але в зв`язку з тим, що відповідачі вчасно не розраховувались за надані послуги, за період з лютого 2015 року включно по листопад 2017 року виник борг в сумі 17\~546,55 грн. Крім того, за весь час прострочення сплати платежів відповідно до ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні в розмірі 2\~366,12 грн. та 3% річних в розмірі 504,42 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила стягнути з відповідачів солідарно борг в загальній сумі 20\~417,09 грн. та судовий збір в сумі 1600 грн., проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились з невідомих причин, про день та час розгляду справи були повідомлені рекомендованими листами за адресою місця реєстрації проживання, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутності не подавали, відзиву на позов не подавали. Враховуючи згоду представника позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує норми Житлового кодексу Української РСР та норми ЦК України. Відповідачі [PERSON] (яка є квартиронаймачем) та [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [INFO] та є споживачами послуг централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" відповідно до Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року та Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року. Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної і гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідна правова позиція Верховного Суду України викладена в ухвалі у справі № 6-59цс13 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Споживаючи послуги, надані КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", відповідачі не оплатили отримані послуги у встановленому порядку. За період з лютого 2015 року включно по листопад 2017 року виник борг в сумі 17\~546,55 грн. За весь час прострочення сплати платежів втрати від інфляції складають 2\~366,12 грн., 3% річних 504,42 грн. Розрахунок боргу відповідачами не спростований. Дана сума боргу підлягає стягненню з відповідачів солідарно у повному обсязі. Оскільки позивачем при подачі позову до суду були понесені витрати на оплату судового збору 1600 грн. (а.с. 1, 2), відповідно до ст. 141 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках - по 800 грн. з кожного (1600 грн. : 2 = 800 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved