Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

ТОВ «Кищенці» звернулосяся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та визнання права на користування земельною ділянкою на умовах договору оренди землі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 22 лютого 2007 року між ТОВ «Безпечна» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 4,3793 га, що розташована в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області. Договір зареєстровано у Жашківському районному відділі ЧРФ ДП ЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 30.03.2007 року за № 040778200055. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 467646 (кадастровий №7120981000:01:000:0103), виданого Жашківським районним відділом земельних ресурсів 25.07.2005 року. 12 вересня 2008 року до даного договору оренди землі між сторонами укладено додаткову угоду, однією з умов якої була зміна терміну договору оренди на 20 років. Додаткову угоду зареєстровано у Жашківському районному відділі ЧРФ ДГІ ЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 03.03.2009 року за № 04077820055д. 30 березня 2010 року ТОВ «Безпечна» на загальних зборах учасників прийнято рішення здійснити реорганізацію товариства, шляхом виділення із ТОВ «Безпечна», нового субєкту господарювання - товариство з обмеженою відповідальністю «Безпечна Плюс». Дане рішення викладено в протоколі загальних зборів учасників ТОВ «Безпечна» №4 від 30.03.2010 р. Відповідно ТОВ «Безпечна» було складено розподільчий баланс від 14.06.2010 р., що погоджено рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Безпечна Плюс», яке викладене в протоколі № 1 від 15.06.2010 р.. У додатку № 1 до розподільчого балансу ТОВ «Безпечна» від 14.06.2010 р. наведено розшифровку прав та обовязків щодо користування земельними ділянками ТОВ «Безпечна», які передаються його правонаступнику - ТОВ «Безпечна Плюс». У графі № 36 вказаного вище додатку зазначено, що право користування земельною ділянкою площею 4,3793 га, що належить [PERSON] згідно договору оренди землі, переходить до ТОВ «Безпечна Плюс». Таким чином, починаючи з 15.06.2010 р., згідно договору оренди землі, орендарем земельного паю площею 4,3793 га, що розташований в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради, що належить відповідачу на праві власності, стало ТОВ «Безпечна Плюс». 26 серпня 2010 року на загальних зборах учасників ТОВ «Безпечна Плюс» прийнято рішення припинити діяльність товариства шляхом його приєднання до товариства з обмеженою відповідальністю «Кищенці». Дане рішення зафіксовано у протоколі загальних зборів учасників ТОВ «Безпечна Плюс» № 2 від 26.08.2010 р.. Рішенням учасників ТОВ «Безпечна Плюс», яке зафіксовано в протоколі загальних зборів № 3 від 01.12.2010р., затверджено передавальний акт майна та майнових прав та обов'язків від ТОВ «Безпечна Плюс» до ТОВ «Кищенці». Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Кищенці», що зафіксовано в протоколі №24 від 01.02.2011р., погоджено приєднання ТОВ «Безпечна Плюс» до ТОВ «Кищенці» та передавальний акт від 01.12.2010р.. Отже, починаючи з 01.02.2011р., згідно договору оренди землі, орендарем земельного паю площею 4,3793 га, що розташований в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради, що належить відповідачу на праві власності, є ТОВ «Кищенці». 18 серпня 2013 року [PERSON] померла. Новим власником земельної ділянки у 2014 році став [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину. 25.03.2016р. до ТОВ «Кищенці» з листом звернувся [PERSON], в якому повідомив про намір обробляти належну йому землю одноосібно, проте листом від 11 квітня 2016 року ТОВ «Кищенці», як правонаступник по оренді землі від ТОВ «Безпечна», повідомило його про те, що не бажає розривати діючий договір, та було запропоновано новому власнику земельної ділянки переукласти договір на його імя, з метою належної виплати орендної плати. Відповідно до п. 41. Договору оренди, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно умов договору оренди, він підлягає розірванню у 2-х випадках: 1) за взаємною згодою сторін; 2) за рішенням суду. Оскільки взаємної згоди на розірвання договору оренди не було, та по даному факту відсутнє відповідне судове рішення, то даний договір оренди є діючим. Впродовж 2013-2015 років відповідач отримував орендну плату від ТОВ «Кищенці» за користування земельною ділянкою площею 4,3793 га, що належить йому на праві власності, тим самим виконуючи умови договору оренди землі, укладеного з попереднім її власником. Таким чином, починаючи з дня укладення договору оренди землі по сьогоднішній день орендар належним чином і на законних підставах, виконував і виконує умови договору оренди не порушуючи жодних прав орендодавця та третіх осіб. Проте, в супереч умовам договору оренди землі, [PERSON], починаючи з ночі на 29.07.2016р. вчиняє дії, що перешкоджають працівникам товариства здійснювати обробіток даної земельної ділянки, а саме з іншими невідомими особами за допомогою автомобіля ГАЗЕЛЬ фізично не допускають техніку орендаря до дискування гуртового покриву на вказаній ділянці, що призводить до понесення ТОВ «Кищенці» матеріальних збитків, у тому числі до недоотриманого прибутку та порушенню прав орендаря передбачених договором оренди та ЗУ «Про оренду землі». По даному факту 29.07.2016р. працівниками поліції Жашківського ВП ГУНП в Черкаській області за викликом представника ТОВ «Кищенці» [PERSON] було здійснено виїзд на місце вчинення протиправних діянь [PERSON] та зафіксовано даний факт, про що свідчить відповідний висновок від 29.07.2016р.. Згідно вказаного вище висновку Жашківського ВП ГУНП в Черкаській області, в даній події ознак кримінального правопорушення не виявлено, так як тут вбачаються цивільно-правові відносини, що вирішуються судом. Також, з метою вирішення конфліктної ситуації, ТОВ «Кищенці» звернулося до Жашківської Районної державної адміністрації з відповідним проханням. 01.08.2016р. представниками Жашківської РДА та відділу Держгеокадастру у Жашківському районі було здійснено виїзд на поле, де розташована земельна ділянка, що є предметом спору між сторонами та зафіксовано відповідний факт, про що свідчить лист Жашківської РДА від 04.08.2016 року № 505/01-31, яким ТОВ «Кищенці» також рекомендовано звернутися до суду з метою розвязати спір. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кищенці» про розірвання договору оренди землі та припинення права користування земельною ділянкою ТОВ «Кищенці», посилаючись на те, що 22.02.2007 року між ТОВ «Безпечна» та [PERSON] було укладено договір оренди землі. Об'єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 4,3793 га, яка розташована в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі договору оренди земельної ділянки без номера від 22.02.2007 р., [PERSON] надала у строкове платне користування вказану земельну ділянку. Строк дії договору визначено в договорі на 5 років. 30 березня 2010 року відбулася реорганізація ТОВ «Безпечна» шляхом виділення із ТОВ «Безпечна» нового субєкта господарювання - ТОВ «Безпечна Плюс». Всі права та обовязки щодо користування земельними ділянками ТОВ «Безпечна», були передані його правонаступнику - ТОВ «Безпечна Плюс». 28 серпня 2010 року ТОВ «Безпечна Плюс» прийняло рішення про припинення діяльності товариства шляхом його приєднання до ТОВ «Кищенці». Таким чином, майно, майнові права та обовязки, були передані від ТОВ «Безпечна Плюс» до ТОВ «Кищенці». 18 серпня 2013 року [PERSON] померла. В 2014 році новим власником земельної ділянки, згідно свідоцтва про право на спадщину, став [PERSON]. Статтею 41 Конституції України встановлено, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з статтею 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіння, користування і розпорядження земельними ділянками. У пункті "б" частини 1 статті 90 ЗК України закріплено право власника земельних ділянок самостійного господарювання на землі. Договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Безпечна» укладався зі спадкодавцем - [PERSON], а тому умови договору позивачу не вигідні і він має намір самостійно використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням. [PERSON] вказує, що ТОВ «Кищенці» порушує умови договору щодо орендної плати, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом предявлення позову про розірвання договору. В звязку з цим [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом. В судовому засіданні представник позивача, він же представник відповідача за зустрічним позовом, - [PERSON] - позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] не визнав та заперечував проти його задоволення, з посиланням на те, що ТОВ «Кищенці» не порушувало умови договору, і [PERSON] не надано доказів такого порушення, а тому для розірвання договору оренди відсутні законні підстави. В судовому засіданні відповідач, він же позивач за зустрічним позовом - [PERSON] - позов ТОВ «Кищенці» не визнав та заперечував проти його задоволення, так як позивач порушує умови договору щодо розміру виплати орендної плати, не дотримується екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів. Зустрічний позов підтримав та просив розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений із [PERSON], та припинити користуватися земельною ділянку та повернути її власнику. В судовому засіданні представники відповідача, вони ж представники позивача за зустрічним позовом, - [PERSON] і [PERSON] позов не визнали, посилаючись на те, що орендна плата за користування земельною ділянкою з 2013 по 2016 роки виплачувалася [PERSON] несвоєчасно та не в повній мірі, тобто без урахування коефіцієнту індексації грошової оцінки спірної земельної ділянки за рік, в якому проводилася виплата, що є однією з підстав порушення істотних умов договору та його розірвання в односторонньому порядку. Зустрічний позов підтримали повністю та просили його задовольнити. Суд, вислухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Кищенці» підлягають до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. На підставі ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 467646, який видано Жашківським районним відділом земельних ресурсів 25.07.2005 року, судом установлено, що [PERSON] мала у власності земельну ділянку розміром 4,3793 га (кадастровий №7120981000:01:000:0103), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом установлено, що 22 лютого 2007 року між ТОВ «Безпечна» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 4,3793 га, що розташована в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області. Договір зареєстровано у Жашківському районному відділі ЧРФ ДП ЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 30.03.2007 року за № 040778200055. 12 вересня 2008 року, між ТОВ «Безпечна» та [PERSON] до вказаного договору оренди землі укладено додаткову угоду, однією з умов якої була зміна терміну договору оренди на 20 років. Додаткову угоду зареєстровано у Жашківському районному відділі ЧРФ ДГІ ЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 03.03.2009 року за № 04077820055д. З протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Безпечна» №4 від 30.03.2010р. вбачається, що на загальних зборах учасників прийнято рішення про здійснення реорганізації товариства, шляхом виділення із ТОВ «Безпечна», нового субєкту господарювання - товариства з обмеженою відповідальністю «Безпечна Плюс». 14.06.2010 р. ТОВ «Безпечна» було складено розподільчий баланс, який було погоджено рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Безпечна Плюс», яке викладене в протоколі № 1 від 15.06.2010 р.. Таким чином, починаючи з 15.06.2010 р., згідно договору оренди землі, орендарем земельного паю площею 4,3793 га, що розташований в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради, стало ТОВ «Безпечна Плюс». З протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Безпечна Плюс» № 2 від 26.08.2010 р. вбачається, що на загальних зборах було вирішено припинити діяльність ТОВ «Безпечна Плюс» шляхом його приєднання до товариства з обмеженою відповідальністю «Кищенці». Рішенням учасників ТОВ «Безпечна Плюс», яке зафіксовано в протоколі загальних зборів № 3 від 01.12.2010р. затверджено передавальний акт майна та майнових прав та обов'язків від ТОВ «Безпечна Плюс» до ТОВ «Кищенці». Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Кищенці», що зафіксовано в протоколі №24 від 01.02.2011р., погоджено приєднання ТОВ «Безпечна Плюс» до ТОВ «Кищенці» та передавальний акт від 01.12.2010р.. Отже, починаючи з 01.02.2011р., згідно договору оренди землі, орендарем земельного паю площею 4,3793 га, що розташована в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради, що належала [PERSON] на праві власності, стало ТОВ «Кищенці». 18 серпня 2013 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СР № 223193 від 27.08.2013р.. Спадкоємцем всього майна померлої [PERSON] являється [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 червня 2014 року. 25 березня 2016 року [PERSON] подав до ТОВ «Кищенці» лист-попередження про те, що у 2016 році він сам має намір обробляти земельну ділянку. 11 квітня 2016 року [PERSON] отримав лист-відповідь вих. №155, в якому керівництво ТОВ «Кищенці» вказує, що відповідно до п.40 Договору, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Згідно п. 41 Договору оренди землі від 30.03.2007р. перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Тому, з урахуванням положень договору оренди землі з попереднім власником земельної ділянки, ТОВ «Кищенці» повідомило, що не має наміру розривати договір оренди землі за згодою сторін та закликало [PERSON] до належного виконання його умов до моменту закінчення його строку дії, також пропонувало укласти новий договір оренди безпосередньо з ним. Не погодившись з отриманою відповіддю, [PERSON] почав вчиняти дії, що перешкоджають працівникам товариства здійснювати обробіток даної земельної ділянки, не допускаючи техніку орендаря до дискування гуртового покриву на вказаній ділянці, що призводить до понесення ТОВ «Кищенці» матеріальних збитків, у тому числі до недоотриманого прибутку та порушенню прав орендаря передбачених договором оренди та ЗУ «Про оренду землі». В результаті вказаних дій, по даному факту 29.07.2016р. працівниками поліції Жашківського ВП ГУНП в Черкаській області було здійснено виїзд на місце вчинення протиправних діянь [PERSON], проте в даній події працівниками поліції ознак кримінального правопорушення виявлено не було, оскільки в даній ситуації вбачаються цивільно-правові відносини, що вирішуються судом, про що зафіксовано у висновку від 29.07.2016р.. ТОВ «Кищенці» стверджує, що починаючи з дня укладення договору оренди землі по сьогоднішній день товариство належним чином і на законних підставах, виконував і виконує умови договору оренди не порушуючи жодних прав орендодавця та третіх осіб. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно із частиною 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. У відповідності ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У п.42 договору оренди землі визначено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. З акту приймання-передачі вбачається, що [PERSON] земельну ділянку у розмірі 4,3793 га передала в оренду ТОВ «Безпечна». Статтею 93 та ч. 4 ст. 124 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ч.2 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. В п.п. 6 п. 38 договору оренди землі передбачено, що дія договору оренди за рішенням суду припиняється на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 43 договору оренди землі визначено сторона, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. У відповідності до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: -обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); -строк дії договору оренди; -орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. В зустрічному позові [PERSON] вказує, що договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Безпечна» укладався зі спадкодавцем - [PERSON], а тому умови договору позивачу не вигідні і він має намір самостійно використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням. Однак, посилання [PERSON] з цього приводу суд вважає безпідставними, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України) і в результаті спадкування усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті переходять спадкоємцеві (ст. 1218 ЦК України). Крім того, п. 41 договору оренди землі від 30.03.2007р. також передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Оскільки після смерті [PERSON] дія договору оренди землі від 30.03.2007р. не припинилася і в даний час вказаний договір є діючим, перехід права власності не є підставою для його розірвання. Разом з тим, [PERSON] вказує, що сторонами під час укладення договору оренди порушено істотні умови договору, а саме: не зазначено місце розташування земельної ділянки, відсутність способу та умов розрахунків орендної плати, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Суд не погоджується із вказаним, оскільки п.1 договору оренди землі чітко визначено, що «Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення сільськогосподарського використання, яка знаходиться в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради». Частина 2 ст. 409 ЦК України передбачає, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форми, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Що стосується способу та умов розрахунків орендної плати, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату слід зауважити, що згідно п.9 договору оренди землі, який було викладено у новій редакції в п.п.2 п.2 додаткової угоди від 12.09.2008 р., чітко визначено, що «Оренда плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 5% від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки щорічно. За бажанням орендодавця, вираженим в письмовій формі, та при наявності згоди орендаря орендна плата може вноситися повністю або частково сільськогосподарською продукцією за ринковими цінами (або цінами виробника) Орендна плата виплачується щорічно протягом місяця після закінчення року через касу орендаря. У випадку виплати орендної плати сільськогосподарською продукцією, вона виплачується у місці її знаходження у господарських приміщеннях орендаря. На підставі п.п.10-14 вищевказаного договору, обчислення орендної плати за землю здійснюється з без урахування індексів інфляції; орендна плата вноситься у такі строки з 1 вересня до 30 листопада кожного року; передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами; розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у т.ч. внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, але не менше 1,5% вартості земельної ділянки, що передбачено чинним законодавством; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідальність сторін за невиконання або неналежне використання договору передбачена пунктами 42 та 43 договору. Відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. [PERSON] стверджує, що ТОВ «Кищенці» порушує умови договору щодо орендної плати, зокрема не своєчасного та не в повній мірі отримання орендної плати за землю в 2013-2016р.р., та не дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів. Але, з наданих позивачем платіжних відомостей від 28.11.2013р., 05.09.2014р. та 01.09.2015р., вбачається, що [PERSON] у 2013 році отримував оренду плату в розмірі 3851 грн. 38 коп., у 2014 році 4236, 53 грн., а у 2015 році 6143,13 грн.. [PERSON] стверджує, щовиплата орендної плати проводилася без врахування індексу інфляції, проте, з листа відділу у Жашківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 13.04.2017 р. № 480 вбачається, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки, з 1995 року не проводилась, а тому порушення безпосередньо самого розрахунку орендної плати не є предметом даного спору. Щодо не дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів [PERSON] не надав жодного підтвердження. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Отже, вказані обставини вказують на відсутність порушень істотних умов договору оренди землі, укладеного між ТОВ «Кищенці» та [PERSON], на які посилається в зустрічному позові [PERSON]. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази та врахувавши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку про відсутність з боку ТОВ «Кищенці» порушень істотних умов договору оренди землі від 30.03.2007р., а тому вважає, за необхідне задоволити позов ТОВ «Кищенці» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та визнання права на користування земельною ділянкою на умовах договору оренди землі від 30.03.2007р. та зобовязати [PERSON] не чинити перешкодтовариству з обмеженою відповідальністю «Кищенці» у користуванні земельною ділянкою. Оскільки [PERSON] не доведено порушення ТОВ «Кищенці» істотних умов договору оренди і додаткової угоди, та не надано з цього приводу належних доказів, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] в задоволенні зустрічного позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Кищенці» про розірвання договору оренди землі та припинення права користування земельною ділянкою ТОВ «Кищенці». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою ТОВ «Кищенці» був сплачений судовий збір в сумі 1450 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним доручення №5446 від 06.09.2016р.. Оскільки судовий збір, сплачений за мінімальною ставкою, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума, сплаченого судового збору, тобто 1450 грн. 00 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved