Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27.12.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] був укладений договір № HEBOG40000002718, відповідно до якого позичальник отримала кредит на суму 113625,00 грн. зі сплатою 15% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.12.2027р. З метою забезпечення зобовязань, відповідач надав в іпотеку нерухоме майно квартиру, яка знаходиться за адресою: Херсонська область м. Гола Пристань вул. Ларіонова 95б. кв. 15. Постановою державного виконавця від 13.02.2015 року в рамках виконавчого провадження № 37359585 по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] коштів в сумі 20336 грн. було накладено арешт на вищезазначене житло. Внаслідок цього були порушені права позивача, в звязку з чим, останній просить звільнити з-під арешту квартиру. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав наведених в позові. Відповідач та представник ВДВС Голопристанського РУЮ Херсонській області в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилась та просила в їхньому задоволенні відмовити, оскільки звільнення з-під арешту квартири призведе до порушення її прав як стягувача по виконавчому провадженню № 37359585, оскільки повернення їй коштів відповідачем вже не буде забезпечено за рахунок майна. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного. З матеріалів справи встановлено, що 27.12.2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № HEBOG40000002718. Відповідно до його умов, відповідачу було надано кредит в сумі 113625,00 грн. з цільовим використанням - для придбання житла. Відповідно до п. 3.1 договору, виконання зобовязань забезпечується іпотекою нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань по поверненню кредитних коштів, рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 11.12.2014 та рішенням апеляційного суду Херсонської області від 02.06.2015, було вирішено в рахунок погашення кредитної заборгованості в розмірі 244619,41 грн. звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вказаного майна ПАТ КБ «Приват Банк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною не нижчою за ринкову. Однак, у звязку з винесенням державним виконавцем постанови від 13.02.2015р. в рамках виконавчого провадження № 37359585 було накладено арешт на все майно [PERSON], що в результаті призвело до порушень прав позивача у вигляді неможливості виконання рішення суду на реалізацію іпотечного майна. Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що «Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом». Одночасно статтею 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що "Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження". Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року N 6\~«Про судову практику в справах про виключення майна з опису» передбачено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Таким чином, враховуючи набуття позивачем на підставі рішень судів права володіння та розпорядження предметом іпотеки квартирою № 15, яка знаходиться по вул. Ларіонова 95б в м. Гола Пристань Херсонської області, його права підлягають захисту шляхом звільнення вказаного майна з-під арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved