Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], що діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на майно, в котрому зазначено, що з квітня 2003 року вона та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство та постійно проживали [ADDRESS]. 1 січня 2004 року набрав чинності Сімейний кодекс України, нормами якого передбачено те, якщо «жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності…» Від спільного проживання як чоловіка та дружини мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а саме 12 квітня 2012 року ними за спільні кошти подружжя був придбаний легковий автомобіль RENAULT ESPACE шасі [NUMBER], 1990 року випуску, номерний знак [NUMBER], а також 28 березня 2013 року був придбаний легковий автомобіль ВАЗ 2109, типа - комбі -В, 1993 року випуску, шасі [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. [INFO] її цивільний чоловік [PERSON] загинув. Спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є діти померлого - [PERSON], [PERSON] та відповідачка по справі - [PERSON]. Від факту її проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу залежить виникнення у неї права власності на частину спільнопридбаного рухомого майна, яке є їх спільною сумісною власністю. Просила встановити факт спільного проживання із [PERSON], який помер [INFO], однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1 січня 2004 року [INFO], визнати їх спільною сумісною власністю легковий автомобіль марки ВАЗ 2109, тип - комбі -В, 1993 року випуску, шасі [NUMBER], номерний знак [NUMBER] та легковий автомобіль RENAULT ESPACE шасі [NUMBER], 1990 року випуску, номерний знак [NUMBER], визнати за нею право власності на ? частину легкового автомобіля марки ВАЗ 2109, тип - комбі -В, 1993 року випуску, шасі [NUMBER], номерний знак [NUMBER], право власності на ? частину легкового автомобіля RENAULT ESPACE, 1990 року випуску, шасі [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] проти позову заперечували, мотивуючи це тим, що майно, що залишилося після смерті [PERSON] необхідно поділити між його дітьми. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України (СК України)сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім'я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 33 Конституції України місцем проживання фізичної особи вважається місце, де громадянин постійно проживає (як власник будинку чи квартири; наймач житла; член сім'ї власника, наймача тощо). Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. В силу ст. 74 Сімейного Кодексу України «Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.» Згідно зі ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтями 63, 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до п. 1 ст.70 Сімейного кодексу України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку. За змістом ст. 256 ЦПК України встановлення факту, що має юридичне значення, у разі наявності спору про право відбувається в порядку позовного провадження. З показів свідка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що він проживає по сусідству з позивачкою та знайомий з нею з 2003 року. В період з 2003 року по 2005 рік він приїздив щотижня в с. Ничипорівку, а по досягненню пенсійного віку постійно проживає в с. Ничипорівка. [PERSON] проживала разом із [PERSON] однією сім"єю, у них народилися діти. Вони разом придбали автомобілі ВАЗ та Рено, які були пошкоджені в ДТП, а потім відновлювали їх. З показів свідка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] з 2003 року проживав із [PERSON] Вони разом придбавали автомобілі, позивачка поховала чоловіка, коли той загинув у ДТП. В судовому засіданні встановлено, що з квітня 2003 року позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON], вони були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство та постійно проживали [ADDRESS] однією сім"єю, (довідка Ничипорівської сільської ради а.с. 9). Від спільного проживання вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження а.с.10-11). За час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а саме, 12 квітня 2012 року ними за спільні кошти був придбаний легковий автомобіль RENAULT ESPACE шасі [NUMBER], 1990 року випуску, номерний знак [NUMBER], а також 28 березня 2013 року був придбаний легковий автомобіль ВАЗ 2109, типа - комбі -В, 1993 року випуску, шасі [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. [INFO] [PERSON] загинув (свідоцтво про смерть а.с.12). В силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті останнього є його діти - [PERSON], [PERSON], відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON], в інтересах котрої діє [PERSON] В передбачений законодавством шестимісячний термін, а саме, 24 лютого 2017 року відповідачка [PERSON] звернулася до Яготинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] [INFO] до Яготинської районної державної нотаріальної контори звернулася донька померлого [PERSON]. 16 травня 2017 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», містить роз"яснення, що при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ним склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. За змістом положень ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи належність, допустимість та достовірність окремо кожного доказу, дослідженого під час розгляду справи судом, в тому числі показання свідків, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, про те, що докази, наявні у матеріалах справи та досліджені судом під час розгляду справи у свої сукупності доводять і є достатніми для висновку про те, що у період з 1 січня 2004 року по [INFO] між позивачкою та померлим [PERSON] склалися та існували усталені відносини, що притаманні подружжю. Дані обставини в судовому засіданні не заперечували і відповідачі. Оскільки автомобілі були придбані позивачкою під час спільного проживання однією сім"єю із [PERSON], то в силу закону це майно є спільною сумісною власністю. Заперечення відповідачів в тій частині, що для придбання автомобілів [PERSON] міг використати кошти від продажу належного йому на праві особистої власності автомобіля ЛУАЗ "Волинь" суд не може прийняти до уваги, оскільки під час розгляду справи не здобуто будь-яких доказів щодо ціни цього автомобіля, стосовно року його випуску, про вартість витрачених на його відновлення після ДТП спільних коштів [PERSON] та [PERSON] Крім цього, суд звертає увагу на ті обставини, що останні до придбання спільного майна-автомобілів прожили однією сім"єю більше 10 років.

Outcome: approved