Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У січні 2016 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов вищевказаний позов, який обгрунтовується невиконанням відповідачем обов'язків щодо виховання та утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. [PERSON] поданий в її інтересах позов підтримує. Прокурор також вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач в судове засідання не з'явився, судова повістка було передана через представника органу опіки та піклування, до суду повернута розписка [PERSON] з якої вбачається, що він був повідомлений про дату та час розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно до виданого 15.10.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції Сумської області свідоцтва про народження, батьками [PERSON], яка народилась [INFO], є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 5/. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.09.2007, справа № 2-7/08 матір - [PERSON] позбавлено батьківських прав. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26.01.2007, справа № 2-о8/2007 [PERSON] було визнано безвісно відсутнім з 01.08.2004. Рішенням Шосткинської міськрайонного суду від 30.09.2005, справа № 2-3138/2005 над малолітньою [PERSON], [INFO] було встановлено опіку, а [PERSON] та [PERSON] було призначено її опікунами. Рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 30.01.2009 № 12 [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08.07.2015, справа № 589/2841/15-ц, провадження № 2-о/589/69/15 рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26.01.2007 про визнання [PERSON] безвісно відсутнім було скасовано, а дитина була передана на виховання батька. Однак, як вбачається з пояснень представника Шосткинської міської ради, свідка [PERSON], долею дитини батько не цікавиться, у її вихованні участі не приймає, ухиляється від виконання батьківських обов'язкі, вживає спиртні напої та вчиняє сварки. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] пояснила, що батько нею не цікавився з народження, не вітав з днем народження та іншими святами, не телефонував, не дарував ніяких подарунків, за час її перебування в обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей та згідно наданої інформації за період перебування [PERSON] у даному закладі з 07.10.2015 батько жодного разу не відвідав її, не поцікавився життям, здоров'ям, вихованням, потребами дитини, не забезпечив необхідними речами. Згідно довідки наданої СШ №1 [PERSON] навчається в школі з 2 класу, протягом навчального періоду вихованням дівчинки займалися лише опікуни [PERSON] та [PERSON] Батько [PERSON], не брав участь у вихованні доньки, не підтримував зв'язків зі школою, не спілкувався з учителями, не цікавився життям та навчанням дитини, батьківські збори та інші шкільні заходи не відвідував. Згідно довідки Приватного підприєства з обслуговування гуртожитків "ПП Ємлягіна" від 20.01.2016 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, за час проживання в гуртожитку надходили скарги з боку мешканців, щодо порушення ним правил проживання в гуртожитку. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Однією з підстав позбавлення матері та/або батька батьківських прав відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення останніми від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Частина 1 ст. 10 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Стаття 60 ЦПК України закріплює, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини з боку [PERSON] має тривалий характер, будь-які позитивні зміни в поведінці останнього відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Також, згідно частини 2 вищевказаної статті питання про стягнення аліментів на дитину суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити одночасно з позбавленням батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved