Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ Дніпровський Металургійний Завод», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дніпропетровській області, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я. У обґрунтування позову позивач зазначила, що вона з 11 серпня 1997 року по 25 травня 2009 року працювала на посаді машиністу крану 4-го розряду у сортопрокатному цеху, прокатного цеху №2 ВАТ "Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського", тобто 11 років 09 місяців 14 днів. За період її роботи на підприємстві у неї загострилися всі наявні захворювання - хронічний бронхіт, гіпертензійний синдром, хронічний полінефрит, сахарний діабет, холецистит та панкреатит та інші. Після цього, вона вимушена була звільнитися та перебувала з початку на обліку в центрі зайнятості, а в подальшому працевлаштувалась на ПАТ "Дніпроазот" підсобним працівником з 19.06.2013 року по 29.07.2014 рік. Під час перебування її на лікуванні у КЗ "Міська багатопрофільна лікарня № 4" в м.Дніпропетровську було виявлено наявність професійного захворювання. Було встановлено діагноз вегетитативно-сенсорна полінейропатія верхніх кінцевок першої-другої ст.з остеоартрозом дрібних суглобів кистей та остеоартрохзом ліктьових і плечових суглобів першого ст. було поставлено Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини в м.Кривий Ріг. На підставі акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 липня 2015 року у неї було встановлено наявність професійного захворювання, а саме вегетитативно-сенсорна полінейропатія верхніх кінцевок першої-другої ст.з остеоартрозом дрібних суглобів кистей та остеоартрохзом ліктьових і плечових суглобів першого ст. Відповідно до п.17 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 липня 2015 року, причина виникнення професійного захворювання є те, що за результатами атестації робочого місця машиніста крана металургійного виробництва та даними лабораторних досліджень від 2004 року, у машиніста крана в процесі експлуатації транспортного засобу не створені безпечні і здорові умови праці, згідно вимогам санітарних норм, а саме дослідження метеорологічних факторів на робочому місці машиніста крана металургійного виробництва, температура повітря нижче допустимого рівня на 12,7 градусів. Внаслідок отримання професійного захворювання вона була змушена тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії. У зв'язку з травмою було порушено нормальні життєві зв'язки, була позбавлена можливості реалізувати свої звички та бажання. За результатами висновків останнього обстеження медико-соціальної експертизи комісії 11 вересня 2015 року їй було встановлено 25 відсотків стійкої втрати професійної працездатності та встановлено третю групу інвалідності. Вважає, що за таких обставин з боку роботодавця їй має бути відшкодована шкода, завдана ушкодженню здоров'я. Тому просить суд стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ДМЗ ім.Петровського», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «ЄВРАЗ Дніпровський Металургійний Завод» на її користь суму моральної шкоди у зв'язку з професійним захворюванням на виробництві та ушкодженням здоров'я у розмірі 100 000 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON], посилався на обставини викладені в позові, посилався на обставини викладені в позові. Просив суд стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ДМЗ ім.Петровського», правонаступник якого є Приватне акціонерне товариство «ЄВРАЗ Дніпровський Металургійний Завод» на її користь суму моральної шкоди у зв'язку з професійним захворюванням на виробництві та ушкодженням здоров'я у розмірі 100 000 грн. У судовому засіданні представник відповідача Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ Дніпровський Металургійний Завод» Ромащенко К.В. вимоги позивача не визнав вважає, що позивачем не доведена вина відповідача у спричиненні моральної шкоди, а тому відсутні підстави для задоволення позову. У судовому засіданні просить суд відмовити позивачу у задоволені позову. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дніпропетровській області, та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровській області у судове засідання не з'явились, просять суд розглядати справу у їх відсутність. В якості свідка в судовому засіданні позивач [PERSON] суду підтвердила, що саме з вини відповідача їй була спричинена моральна шкода. Вислухавши представників сторін, свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач з 11 серпня 1997 року по 25 травня 2009 року працювала на посаді машиністу крану 4-го розряду у сортопрокатному цеху, прокатного цеху №2 ВАТ "Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського", правонаступником якого є відповідач, що вбачається з трудової книги та не заперечується представником відповідача. Судом встановлено, що за період її роботи на підприємстві у [PERSON] загострилися всі наявні захворювання - хронічний бронхіт, гіпертензійний синдром, хронічний полінефрит, сахарний діабет, холецистит та панкреатит та інші. Так, під час перебування позивача на лікуванні у КЗ "Міська багатопрофільна лікарня № 4" в м.Дніпропетровську було виявлено наявність професійного захворювання та встановлено діагноз вегетитативно-сенсорна полінейропатія верхніх кінцевок першої-другої ст.з остеоартрозом дрібних суглобів кистей та остеоартрохзом ліктьових і плечових суглобів першого ст. Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов'язаних з роботою. Так, на підставі акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 липня 2015 року, затвердженого начальником ВСП «Дніпровського міськрайонного Управління Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області, головним санітарним лікарем м.Дніпропетровська та Дніпровського району Боброва В.В., у позивача було встановлено наявність професійного захворювання, а саме вегетитативно-сенсорна полінейропатія верхніх кінцевок першої-другої ст.з остеоартрозом дрібних суглобів кистей та остеоартрохзом ліктьових і плечових суглобів першого ступеня. Згідно до п.17 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 липня 2015 року, причина виникнення професійного захворювання є те, що за результатами атестації робочого місця машиніста крана металургійного виробництва та даними лабораторних досліджень від 2004 року, у машиніста крана в процесі експлуатації транспортного засобу не створені безпечні і здорові умови праці, згідно вимогам санітарних норм, а саме дослідження метеорологічних факторів на робочому місці машиніста крана металургійного виробництва, температура повітря нижче допустимого рівня на 12,7 градусів. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок отримання професійного захворювання позивач була змушена тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії. У зв'язку з травмою було порушено нормальні життєві зв'язки, була позбавлена можливості реалізувати свої звички та бажання. У зв'язку з чим, за результатами висновків останнього обстеження медико-соціальної експертизи комісії 11 вересня 2015 року їй було встановлено 25 відсотків стійкої втрати професійної працездатності та встановлено третю групу інвалідності. Згідно до вимог ч.8 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України. Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно до вимог ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Таким чином, судом встановлено, що моральна шкода повинна була виплачена саме відповідачем Приватним акціонерним товариством «ЄВРАЗ Дніпровський Металургійний Завод». Згідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Ч.3 ст. 23 ЦК України, визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розглядаючи позовні вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, яка полягає в фізичних стражданнях позивача, психологічного дискомфорту, порушення душевної рівноваги, нормальних життєвих зв'язків, постійному лікуванні, та враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що моральна шкода заподіяна позивачу буде відповідати стягнення на її користь з відповідача в сумі 15 000 грн. Необхідно зазначити, що доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведений факт спричинення їй моральної шкоди, є безпідставними та спростовуються дослідженими доказами в судовому засіданні. Крім того, сама по собі втрата позивачем професійної працездатності свідчить про заподіяння їй моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивача було звільнено від оплати судового збору, а позовні вимоги задоволені частково, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial