Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються із [PERSON] згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 15 березня 2018 року по справі № 603/744/17 та просить суд стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить суд визначити місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач вказує на те, що на даний час визначена сума аліментів 1000,00 грн. є недостатньою для забезпечення достатнього рівня життя та гармонійного розвитку дитини. Крім того, позивач вказує на те, що після розірвання шлюбу між сторонами, дитина також продовжувала проживати разом із позивачем, а відповідач заперечує проти цього. [PERSON] належним чином виконує свої батьківські обов`язки, займається вихованням та навчанням дитини, турбується про його розвиток та здоров`я, створила належні умови для проживання сина. З врахуванням наведеного просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою судді від 16 лютого 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 25 березня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому він заперечує щодо задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів, оскільки на його утриманні перебуває хвора мати [PERSON] . Вказує на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами покращення матеріального стану відповідача, погіршення власного стану здоров`я і його вплив на зменшення доходів, а також інші, визначені законом, підстави збільшення розміру аліментів присуджених судом. Вважає, що аргументи позивача про здійснення витрат на оплату школи-садка, як підставу збільшення присуджених судом розміру аліментів, не заслуговує на увагу в силу того, що такі витрати охоплюються аліментними платежами відповідача, відвідування садочку є загальноприйнятим і законодавчо визначеним видом дошкільної освіти дитини та не носить ексклюзивного характеру. Крім того, позивач не зверталась до відповідача з питанням здійснення ним додаткових витрат на лікування сина. Придбання у 2019 році мотоцикла не може розцінюватись як суттєва зміна матеріального стану, що дає можливість відповідачу здійснювати грошове забезпечення дитини у більшому розмірі ніж це визначено судовим рішенням. Спір між сторонами з приводу місця проживання дитини відсутній. Також, відповідач не погоджується із заявленим розміром судових витрат на правову допомогу, вважає його надмірним в розрахунку складності справи, неспівмірним з доходами відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів з підстав, які наведені у відзиві на позов та не заперечив щодо визначення місця проживання дитини разом із матір`ю. Представник Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами у справі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2013 року, який було розірвано на підставі рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 02 липня 2018 року та відновлено [PERSON] її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано 20 квітня 2016 року Гранітненською сільською радою Монастириського району Тернопільської області. Суд встановив, що дитина проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . 15 березня 2018 року Монастириським районним судом Тернопільської області ухвалено рішення про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця, починаючи стягувати з 08.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 28 травня 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Суд встановив, що станом на 22 грудня 2020 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів відсутня. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 231725974 від 09 листопада 2020 року двохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . Як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області) від 10 листопада 2020 року, за [PERSON] зареєстрований мотоцикл BAJAJ AVENGER, 2019 р.в., дата реєстрації 24.07.2019 року. Згідно Договору купівлі-продажу № 1568/19/МДФ від 15.07.2019 року вартість транспортного засобу мотоцикла марки BAJAJ, моделі AVENGER, становить 26574,00 грн. Відповідач [PERSON] з 03 лютого 2020 року зареєстрований як приватний підприємець, вид діяльності: виробництво кухонних меблів; виробництво інших меблів; виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, що вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Як вбачається з довідки Монастириської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Тернопільській області за період з 03.02.2020 року по 31.12.2020 року [PERSON] перебував на третій групі спрощеної системи оподаткування та за даний період доходів від провадження підприємницької діяльності не одержував. Згідно характеристики, яка надана Тернопільською початковою школою № 3 Тернопільської міської ради від 14 грудня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільний заклад з 27.07.2020 року. Фізичний розвиток дитини відповідає його віку. Виховується у сім`ї де є все необхідне для повноцінного розвитку та навчання, панує атмосфера добра, любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Активну участь у вихованні приймає мама [PERSON] та вітчим [PERSON] , якого [PERSON] називає «татом». Часто дитину приводить та забирає з садочку вітчим. [PERSON] та [PERSON] цікавляться розвитком дитини, беруть активну участь у житті групи, вітчим позитивно відгукується на співпрацю із вихователями. Суд встановив, що позивач оплатила навчання дитини у Тернопільській початковій школі № 3 за період з 07.08.2020 року до 07.12.2020 року у розмірі 1910,40 грн. [PERSON] відвідує розвитково-корекційні заняття з логопедом з 01.07.2020 року по дві години на тиждень, що підтверджується довідкою, яка видана ГО «Центр «Золотий ключик» 17.11.2020 року. Згідно відповіді наданої КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» від 16.11.2020 року за час спостереження в лікаря - педіатра КНП «ТМДКЛ» [PERSON] , [INFO] , оглядався: 09.07.2020 року; 15.07.2020 року; 12.10-21.10.2020 року - лікувався амбулаторно з приводу ГРВІ; 09.11.2020 року; 30.11.2020 року. На прийом до лікаря дитину завжди супроводжує мама. Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 10.11.2020 року [PERSON] встановлено діагноз остеохондроз, спондилоартроз поперекового відділу хребта, кила міжхребцевого диска з компресією дуального мішку та правого корінця S1, стійкий больовий синдром, ФНХ І-ІІ ст. Згідно висновку органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки і піклування рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм Сімейного кодексу України, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини" та ст. 184 " Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі " ). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей встановлено у наступних розмірах: для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 161 СК України). Згідно висновку органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки і піклування рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає, що після ухвалення рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 15 березня 2018 року, у зв`язку із тим, що з віком збільшилися потреби неповнолітньої дитини, та враховуючи інфляційні процеси в державі, а також майновий стан дитини, яка перебуває на утриманні матері, встановлений розмір аліментів є недостатнім, тому підлягає збільшенню. При вирішенні справи суд враховує майновий стан відповідача, а саме те, що відповідач є працездатним, у його приватній власності наявне нерухоме майно та транспортний засіб, відомості про незадовільний стан його здоров`я відсутні. Суд не бере до уваги доводи відповідача, що на його утриманні перебуває хвора мати, оскільки ці доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, щодо понесення відповідачем витрат на лікування матері. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання малолітньої дитини слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 2700 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набранням рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог. При цьому, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, а необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі позивачем не доведено. Менший розмір аліментів є недостатнім для належного виховання та утримання малолітньої дитини. Також, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, визнання позову відповідачем у частині визначення місця проживання дитини, суд вважає, що слід визначити місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Крім того, суд зауважує, що батько дитини, у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботі відносно дитини та участі у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. В силу ст. 141, 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову в частині визначення місця проживання до початку розгляду справи по суті, слід стягнути з відповідача в користь позивача 50% судового збору у розмірі 454,00 гривень та повернути позивачу з державного бюджету 454,00 грн. судового збору. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial