Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача в якому просила поділити спірний будинок [ADDRESS] з відповідними надвірними будівлями та спорудами, виділивши їй належну Ѕ частину. Не погоджуючись із вказаним позовом, відповідач подала зустрічну позовну заяву в якій враховуючи уточнення просила виділити їй в натурі в особисту приватну власність приміщення житлового будинку [ADDRESS] , позначені у технічному паспорті від 26.11.2018 року, виготовленому ТОВ "Антлайн", як квартира [ADDRESS] а саме: 1-2 коридор площею 6,1 кв.м, 1-3 кухню площею 8,4 кв.м, 1-7 житлову площею 12,0 кв.м, 1-8 коридор площею 5,1 кв.м, 1-9 житлову площею 16,4 кв.м, 1-10 житлову площею 10,0 кв.м та відповідну частину огорожі "N", припинивши право спільної часткової власності з [PERSON] . 01 серпня 2018 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. 18 жовтня 2018 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області до спільного розгляду із первісним позовом прийнята зустрічна позовна заява. 18 грудня 2018 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області призначена будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено експертам фірми "Еталон" в м.Чернігів. 09 липня 2019 року до суду надійшов висновок експерта за № С-9111 від 20 червня 2019 року. 10 липня 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області поновлено провадження у справі, призначено судовий розгляд на 08 жовтня 2019 року. Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача по первісному позову [PERSON] подала заяву в якій просила, позов задовольнити, та поділити спірний будинок відповідно до поданого висновку експерта, виділивши [PERSON] частину домоволодіння позначену як "другій стороні", судові витрати розподілити та стягнути із відповідача. Представник відповідача по первісному позову [PERSON] подала до суду заяву в якій зазначила, що не заперечує проти виділення внатурі [PERSON] частини будинку позначену як квартира [ADDRESS] з відповідними надвірними будівлями згідно висновку за результатами судової будівельно-технічної експертизи. Одночасно зазначила, що позовні вимоги по зустрічному позову підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно ч .1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч. 1, 2, 3 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК Україн и достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно договору дарування Ѕ частини жилого будинку від 12 жовтня 1996 року [PERSON] подарувала [PERSON] вказану частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Авраменко Н.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1118. (а.с. 5). Право власності [PERSON] на Ѕ частину вказаного будинку та відповідні надвірні будівлі та споруди також підтверджується, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02 жовтня 2008 року. (а.с. 6) Право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами успадкувала після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , його дружина [PERSON] , що посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 11 липня 2006 року нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Крученюк П.В., зареєстрованим в реєстрі за №2-655, спадкова справа №977, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 16829238 від 28.11.2007 року, виданим Броварським бюро технічної інвентаризації. Сторонами не заперечується, що між ними починаючи з 1985 року, як між співвласниками домоволодіння склався певний порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами. Так, [INFO] року рідний брат чоловіка [PERSON] отримав в дар Ѕ частину спірного житлового будинку на підставі договору, посвідченого Броварською державною нотаріальною конторою 11 січня 1985 року за №70, та зареєстрованого в Броварському бюро технічної інвентаризації 25 листопада 1991 року за реєстровим №3. 18 грудня 1991 року він подарував вказану частину житлового будинку жилою площею 58,8 кв.м. з надвірними будівлями: сарай, погреб, вбиральня, колодязь, огорожа - [PERSON] , що підтверджується договором посвідченим державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Базир В.Г., зареєстрований в реєстрі за №1-6128. При проведенні інвентаризації будинку Броварським міжміським БТІ станом на березень 2006 року будинок визначено, як двоквартирний, при цьому [PERSON] займає квартиру [ADDRESS] загальною площею 61,1 кв. м , житловою площею 38,4 кв.м. та з надвірних будівель [PERSON] користується погребом "В", гаражем "З", вбиральнею "Д", сараєм "Ж" та відповідною частиною огорожі "N".Квартирою [ADDRESS] користується [PERSON] . Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіннята користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна внатурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.У разі не можливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. За ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно зі ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок. Така правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13. Відповідно до положень ст.183 ЦК України та роз`яснень, викладених у п.п.6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок"суд дійшов висновку, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Відповідно до ч. 1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній часткові власності. Суд при виділенні належних на праві власності співвласникам їх часток кожному по Ѕ частині домоволодіння враховує порядок користування приміщеннями, який склався між сторонами, а також наданий висновок експерта за № С-9111 від 20 червня 2019 року з яким погодились сторони, дійшов висновку про наступне. Суд вважає за доцільне виділити [PERSON] в особисту приватну власність наступні приміщення, що розташовані по [ADDRESS] , позначені у технічному паспорті від 26.11.2018 року, виготовленому ТОВ "Антлайн", як квартира [ADDRESS] , а саме: тамбур 2-1 площею 2,2 кв.м, кухню 2-2 площею 13,1 кв.м., житлову 2-3 площею 9,1 кв.м., житлову 2-4 площею 19,4 кв.м., веранду 2-5 площею 13,4 кв.м., сарай Б, погріб - В, вбиральню Д, сарай - Е, гараж - Є, колодязь - К, огорожа N1, ворота з хвірткою N2, одночасно виділити [PERSON] в особисту приватну власність наступні приміщення, що розташовані по [ADDRESS] , позначені у технічному паспорті від 26.11.2018 року, виготовленому ТОВ "Антлайн", як квартира [ADDRESS] , а саме: 1-2 коридор площею 6,1 кв.м, 1-3 кухню площею 8,4 кв.м, 1-7 житлову площею 12,0 кв.м, 1-8 коридор площею 5,1 кв.м, 1-9 житлову площею 16,4 кв.м, 1-10 житлову площею 10,0 кв.м та огорожу "N 3", хвіртку "N4". Припинити право спільної часткової власності на вказане майно з [PERSON] . Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує, що при подачі як первісного, так і зустрічного позову кожним позивачем сплачений судовий збір у належній (однаковій) частці від задоволених вимог, тому дійшов висновку про те, що відшкодуванню судового збору одна одній стороні не підлягає. Щодо стягнення судових витрат, вважає обґрунтованим та доцільним стягнути частково із відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею витрати на проведення експертизи, розмір яких підтверджується поданою квитанцією від 24 січня 2019 року в розмірі 2049 грн. 00 коп.

Outcome: approved