Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.10.2017 року по 31.04.2019 року, з урахування здійсненої оплатив сумі 15 675,90 грн., у розмірі 64 405 грн. 96 коп., три відсотка річних в розмірі 1575,24 грн., інфляційні витрати в розмірі 6354,14 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення площею 395,3 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач є постачальником теплової енергії у вказаному житловому будинку, при цьому відповідач безпідставно отримує теплову енергію, вартість її не сплачує, договір з позивачем не укладає. Вказане нежитлове приміщення межує з опалювальними приміщеннями житлового будинку, а система опалення у будинку є єдиною для всього будинку. При цьому самовільне відключення від мереж централізованого опалення забороняється, а у встановлений законом спосіб відповідач від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не відмовлявся. Як на правову підставу для задоволення позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 1212, 1213 ЦК України. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.12.2019 року позов КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання задоволено. Вказаним рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2017 року по 31.04.2019 року в розмірі 80 081, 82 грн.; індекс інфляції в розмірі 6 354,14 грн. та три відсотки річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 1 575,24 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. 15.06.2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.07.2020 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.12.2019 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 02.09.2020 року представником відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якому він не погодився із позовною заявою та зазначив, що розрахунки, на підставі яких [PERSON] було нараховано заборгованість, були здійснені з порушенням норм чинного законодавства та є необгрунтованими. Розрахунок теплонадходження, який став підставою для нарахування позивачем заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, був зроблений на основі нечинних норм, а тому не може братися до уваги. Окрім того, вказаний розрахунок не було надано із позовною заявою, що унеможливлює дослідження його обґрунтованості. Наведені підстави свідчать про неправомірність проведених позивачем розрахунків спожитої теплової енергії, на підставі яких [PERSON] було нараховано заборгованість та про відсутність правових підстав позову. 25.09.2020 року представником позивача - Вініцьким М.В. була подана заява про виправлення помилки у мотивувальній частині позовної заяви та відповідь на відзив на позовну заяву, в якому останній із доводами представника відповідача не погодився та зазначив, що нежитлові приміщення, які належать відповідачу на праві власності, межують з опалювальними приміщеннями (житловими квартирами), розводка централізованого опалення житлового будинку у відповідності з проектним рішенням жилого будинку проходять транзитом через нежитлові приміщення відповідача та житлових квартир. Система опалення нежитлових приміщень відповідача, є єдиною з системою опалення жилого будинку. Договір на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією не укладений, розрахунок теплового навантаження на опалення нежилих приміщень виконаний організацією, яка має ліцензію та узгоджений з теплопостачальною організацією не наданий. Відповідачу було виконано розрахунок теплового навантаження на опалення нежилих приміщень загальною площею 395,3 кв.м, згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. Таким чином, за період бездоговірного користуванням, у період з 01.10.2017 р. по 31.04.2019 р. відповідачем безпідставно спожито теплової енергії на суму 80 081, 82 грн. 16.11.2020 року представником відповідача подано заперечення, в яких відповідач та його представник не погодилися із аргументами позивача, посилаючись на те, що розрахунок нарахувань за спожиту теплову енергію [PERSON] було здійснено позивачем у неправомірний спосіб, всупереч нормам чинного законодавства, а надані розрахунки взагалі не відображають показників засобу обліку теплової енергії, що встановлений на будинку по [ADDRESS] . Крім того, представник відповідача посилався на п.12 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630, вказано, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі. Згідно акту обстеження системи теплоспоживання об`єкта №170/5837 від 29.09.2017 р., який було складно представниками КП «ХТМ» в порядку здійснення контролю за режимами споживання теплової енергії приміщеннями [PERSON] , опалювальна площа становить 49,1 кв.м., отже сплаті підлягає лише сума за спожиту теплову енергію згідно показань будинкових засобів обліку пропорційно опалюваній площі приміщень [PERSON] , тобто 15 675,86 грн. В додаткових поясненнях від 24.02.2021 року представник позивача вказав, що єдиною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води, інших підстав чинне законодавство не передбачає. Всупереч зазначеним нормам, відповідачем не надано до КП «ХТМ» дозволу міжвідомчої комісії на відключення його приміщення від системи централізованого опалення. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу. Власник повинен сплачувати за теплову енергію у разі самовільного відключення від мережі централізованого опалення, у тому числі у разі відсутності приладів опалення в приміщенні. 26.04.2021 року представником відповідача було подано клопотання про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату [PERSON] заборгованості за централізоване опалення за період з 01.10.2017 р. по 31.04.2019 р. у сумі 15 675,86 грн. 22.11.2021 року представником відповідача було подано клопотання про долучення до матеріалів справи уточненого контррозрахунку, здійсненого на підставі висновку експерта №19353 від 25.10.2021 р., згідно якого загальна опалювальна площа приміщень на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] , складає 60,4 кв. м. Таким чином, представник відповідача вважає, що згідно п. 12 Постанови КМ України №630 від 21.07.2005 р., якою передбачено, що в разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно їх показанням пропорційно площі, сума нарахувань за опалення по належним [PERSON] приміщенням виходячи із опалювальної площі 60,4 кв.м. за період з жовтня 2017 року по квітень 2019 року становить 18 716, 72 грн. Таким чином, представник відповідача вважає, що сума боргу відповідача за період з 01.10.2017 року по 31.04.2019 року з урахуванням уточненого контррозрахунку, а також здійсненої оплати становить 3 040, 86 грн. В судовому засіданні представник позивача - Вініцький М.В. позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, та стягнути з відповідача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2017 року по 31.04.2019 року, з урахування здійсненої оплатив сумі 15 675,90 грн., у розмірі 64 405 грн. 96 коп., три відсотка річних в розмірі 1575,24 грн., інфляційні витрати в розмірі 6354,14 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. В судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] проти позовних вимог заперечував частково, вважав, що сума боргу відповідача за період з 01.10.2017 року по 31.04.2019 року з урахуванням уточненого контррозрахунку, а також здійсненої оплатив сумі 15 675,90 грн., становить 3 040, 86 грн. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення площею 395,3 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Викладене підтверджується договором купівлі-продажу від 26.10.2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Парфенковою І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2025. Згідно актів підключення/відключення № 170/8121 від 07.10.2017 року, №170/8530 від 06.04.2018 року, № 170/10061 від 09.10.2018 року, №170/11405 від 08.04.20019 року житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , було підключено та відповідно відключено до опалення у відповідності до періоду року. Послуга з гарячого водопостачання надається позивачем протягом року. До актів додано перелік отримувачів теплової енергії у житловому будинку, у якому міститься нежитлове приміщення, що належить відповідачу [PERSON] . Позивач зазначає, що нежитлові приміщення, що належить відповідачу, знаходяться на 1-му поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок обладнаний централізованою системою опалення, теплопостачання здійснюється позивачем. При цьому нежитлові приміщення межують з опалювальними приміщеннями житлового будинку, над зазначеними приміщеннями розташовані жилі опалювальні квартири, під приміщенням проходять трубопроводи. Відповідач, всупереч діючому законодавству, не надав позивачу дозволу на відключення приміщень, що йому належать, від системи централізованого опалення будинку. Відповідач, споживаючи теплову енергію, не сплачує кошти за отримані послуги, що призвело до утворення заборгованості. Згідно наданої позивачем інформації про нарахування та розрахунки за спожиту теплову енергію заборгованість відповідача [PERSON] за період з 01.10.2017 року по 31.04.2019 року складає 80 081,82 грн. Розрахунок заборгованості здійснений позивачем з урахуванням теплового навантаження та у відповідно до СниП 2.04.05-91 «Опалення, вентиляція та кондиціювання» та «Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії за опалення житлових та громадських споруд, а також на господарські побутові потреби в Україні». Про наявність вказаної заборгованості відповідач [PERSON] повідомлявся позивачем, що підтверджується наданими суду вимогами про оплату боргу від 01.06.2018 року та від 16.05.2019 року. Крім того, позивач щомісячно направляв на адресу відповідача [PERSON] акти виконаних робіт та рахунки-фактури для оплати вартості спожитої теплової енергії. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо сплати вартості спожитої теплової енергії позивач просить суд стягнути з відповідача три відсотка річних в розмірі 1575,24 грн. та інфляційні витрати в розмірі 6354,14 грн., розрахунок розміру яких наданий суду. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги, які надаються позивачем є комунальними послугами. Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Наведеними положеннями законів передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Щодо посилань позивача на самовільне переобладнання відповідачем системи опалення суд зауважує наступне. Відповідно до п.п. 24, 25 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил). Згідно з п.п. 2.1, 2.2 «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року N 4, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання. Згідно з п.п. 2.5, 2.6, 2.7 вищезгаданого Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акту сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення. Оскільки відповідачем [PERSON] не виконано вимог «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] не дотримано вимог щодо належного порядку оформлення відключення його приміщень від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, закріплених у пунктах 2.6, 2.7 Порядку. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення приміщень від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6-1706цс15. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. При відключенні від мереж централізованого опалення без дотримання Порядку, дії споживача вважаються самовільними, протиправними, які тягнуть відповідальність за самовільне переобладнання приміщень та не надають підстав для припинення обов`язків власників зі сплати за послуги з теплопостачання. Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення приміщень відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилався на те, що позивачем невірно проведений розрахунок заборгованості за споживання наданих послуг теплопостачання, оскільки невірно зазначена площа опалювальних приміщень, що належать на праві власності відповідачу. На підтвердження своєї позиції відповідачем надано суду висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №19353 за яким загальна площа опалювальних приміщень на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] складає 60,4 кв. м. і саме виходячи з цієї площі відповідачем і був здійснений контррозрахунок оплати за спожиту послугу з теплопостачання. Проте суд не погоджується з такими доводами відповідача з посиланням на висновок експерта, виходячи з наступного. Як зазначено в висновку Дослідження проведено методом візуально-інстументального обстеження, аналізу та зпівставлення наданих на дослідження матеріалів з вимогами нормативної літератури та чинних законодавчих актів. Об`єкт дослідження - нежитлові приміщення, що розташовані на першому та в підвальному поверхах житлового будинку [ADDRESS] - нежитлові приміщення підвалу №1-8, 1-го поверху №19-21,21а, 26,26а, 27- 37, 55-60 в літ. «А-5» загальною площею 395,3кв.м. Згідно з даними технічного паспорту на нежитлові приміщення по [ADDRESS] , складеним Харківським міським бюро технічної інвентаризації станом на 23.04.2003 (інвентаризаційна справа №61365, реєстровий №1169) житловий будинок п`ятиповерховий, побудовано в 1966 році. Інженерне обладнання - підключено до електропостачання, водопроводу, каналізації. Графа «Вид опалення» в технічному паспорті не заповнена. В Акті «Обследования системы теплопотребления объекта» № 170/5837 від 29.09.2017, складеного КП «Харківські теплові мережі» вказано: «Жил. дом кирпичный, 5 этажный, 4 подъездный 1966г, с верхней подачей теплоносителя, с однотрубной системой отопления с отопительными приборами тип -М-140». Загальна площа приміщень складає 395,Зм2. Згідно з технічним паспортом та результатами обстеження на 1-му поверсі розташовано приміщення виробничого харчового призначення (випікання хлібо-булочних виробів), в підвальній частині розміщено приміщення кладових, складських в яких проходять загально-будинкові комунікації водопостачання, каналізації, опалення, які необхідні для забезпечення технічної експлуатації житлового будинку. За висновком експерт зазначив, що згідно з Кодексом газорозподільних систем, затв. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494 [3.2]: розділ 1 визначення основних термінів та понять дає таке тлумачення поняття: «опалювальна площа - загальна опалювальна площа об`єкта споживача без урахування площі лоджій, балконів, терас, а також площі приміщень, де відсутні тепловіддавальні поверхні (радіатори, регістри, стінки печей, трубопроводи систем опалення тощо), які безпосередньо не з`єднані з опалювальними приміщеннями дверними та іншими отворами». Згідно з листом Національної комісії регулювання електроенергетики від 08.12.2004 за№ 05-39-14/5344 [3.3]: «Національна комісія регулювання електроенергетики України розглянула лист ВАТ "Донецькоблгаз" від 28.10.2004 N 15/1824 та роз`яснює: Згідно з пунктом 2 «Норм споживання природного газу населенням» у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 N 619 ( 619-96-п ) [3.4]: "Установити, що до опалюваної площі належить загальна площа квартири (будинку) без урахування площі лоджій, балконів, терас. З опалюваної площі також вилучається площа приміщень, у яких відсутні тепловіддавальні поверхні (радіатори, регістри, стінки печей, трубопроводи систем опалення тощо) та які безпосередньо не з`єднані з опалюваними приміщеннями дверними та іншими отворами". При дослідженні не враховуються приміщення в яких встановлено електричні пічі для випікання. Результати дослідження обстежених приміщень зведено у таблицю №1. Таким чином експертом, саме відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затв. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494 [2] було встановлено, що площа опалювальних приміщень, розташованих на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] - складає 60,4 кв. м. За результатами обстежень проводилась фото знімки, які до речі, містять візуальну інформацію про наявність, в приміщеннях відповідача, демонтажу опалювальних пристроїв від системи теплопостачання будинку. Таким чином, експертом при визначенні опалювальної площі приміщень були застосовані саме «Норми споживання природного газу населенням» у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 N 619 ( 619-96-п ) [3.4], та Кодекс газорозподільних систем, затв. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494 [3.2]: розділ 1 за якими визначення основних термінів та понять дає таке тлумачення поняття: «опалювальна площа - "Установити, що до опалюваної площі належить загальна площа квартири (будинку) без урахування площі лоджій, балконів, терас. З опалюваної площі також вилучається площа приміщень, у яких відсутні тепловіддавальні поверхні (радіатори, регістри, стінки печей, трубопроводи систем опалення тощо) та які безпосередньо не з`єднані з опалюваними приміщеннями дверними та іншими отворами". При дослідженні експертом не враховані приміщення в яких встановлено електричні пічі. Тобто експертом, при визначенні, на замовлення відповідача, опалювальної площі приміщень відповідача були покладені, та використані нормативні акти, які не регулюють і є визначальними при встановленні опалювальної площі приміщень відповідача при наданні послуг теплопостачання і гарячої води. При цьому експертом взагалі не прийнято до уваги , наявність в приміщеннях відповідача ознак демонтованих приладів опалення. В Акті «Обследования системы теплопотребления объекта» № 170/5837 від 29.09.2017, складеного КП «Харківські теплові мережі» вказано: «Жил. дом кирпичный, 5 этажный, 4 подъездный 1966г, с верхней подачей теплоносителя, с однотрубной системой отопления с отопительными приборами тип -М-140». Загальна площа приміщень складає 395,3 м2. За таких обставин, зазначений висновок експерта, суд не оцінює як належний і допустимий доказ в підтвердження заперечень відповідача, щодо фактичного розміру опалювальної площі приміщень розташованих на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] , які належать йому на праві власності. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст.1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання підлягає частковому задоволенню, з урахуванням оплати здійсненої відповідачем за надані послуги, під час судового розгляду справи. У зв`язку з чим, з відповідача [PERSON] на користь позивача КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2017 року по 31.04.2019 року у розмірі 64 405,96 грн., три відсотка річних в розмірі 1575,24 грн., інфляційні витрати в розмірі 6354,14 грн. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial