Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] у сумі 109400 гривень, а також судові витрати у сраві у сумі 6378 грн. 20 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15 березня 2019 року між позивачем та відповідачем в особі [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності, був укладений Попередній договір, у відповідності до умов якого Позивач та Відповідач в особі [PERSON] прийняли на себе зобов`язання укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] на умовах визначених цим договором. За домовленістю сторін продаж вищевказаного майна буде вчинено за 1217075 грн., що є еквівалентом 44500 грн. за курсом НБУ на день укладання договору та з урахуванням суми забезпечення виконання зобов`язання. Договір купівлі продажу має бути укладений до 18 годин 00 хвилин 10 квітня 2019 року, що підтверджується п.1-3 "Попереднього договору " копія якого додається, оригінал знаходиться у Позивача. На підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання Позивачем передано Відповідачу в особі [PERSON] ( Сторона 1 Договору) грошову суму забезпечення виконання зобов`язання в розмірі 54700 грн., яка згідно п.4 Договору буде зарахована в подальшому до суми продажу майна. Зазначена сума отримана Відповідачем в особі [PERSON] від Позивача до моменту підписання даного договору в повному обсязі. Таким чином, умови наведеного "Попереднього договору" Позивачем були виконані в повному обсязі. У відповідності до п.5" Попереднього договору " Відповідач в особі [PERSON] прийняв зобов`язання погасити усі заборгованості за користування комунальними послугами та надати підтверджуючи документи. 10 квітня 2019 року Позивач разом з Відповідачем в особі [PERSON] з`явилися до приватного нотаріуса ХМНО Зубарєва І.Ю. Для укладання основного договору вказаної квартири, однак, правочин не відбувся в наслідок невиконання Відповідачем в особі [PERSON] умов п.5 " Попереднього договору", а саме - не сплачена заборгованість за комунальними платежами у сумі 38646,24 грн. Однак, в порушення прийнятих зобов`язань Відповідач в особі [PERSON] заборгованість за комунальні послуги не сплатив ,що стало об`єктивною перешкодою для укладання основного договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , на умовах, визначених «Попереднім договором». Розрахунок платежів ( суми позову) складає : 54700 грн. (сума сплачена позивачем згідно умов попереднього договору 19.03.2019 року) X 2 ( розмір санкції передбачений умовами «Попереднього договору». В добровільному порядку Відповідач в особі [PERSON] відмовляється повернути позивачу вказану грошову суму у зв`язку з чим він змушений звернутися за захистом порушених прав до суду. Окрім того, позивачем понесені витрати у справі у загальній сумі 6378 грн. 20 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що предявляється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є неправомірними , які порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході судового розгляду встановлено, що 15 березня 2019 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] (на підставі довіреності посвідченої 28.12.2018 року приватним нотаріусом ХМНО Щавлевою І.В. від) був укладений, Попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Поддубною Ю.В. зареєстрований в реєстрі за №144. У відповідності до умов якого [PERSON] та [PERSON] , від імені якого діє [PERSON] прийняли на себе зобов`язання укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] на умовах визначених цим договором. За домовленістю сторін продаж вищевказаного майна буде вчинено за 1217075 грн. ,що є еквівалентом 44500 грн. за курсом НБУ на день укладання договору та з урахуванням суми забезпечення виконання зобов`язання. Договір купівлі продажу має бути укладений до 18 годин 00 хвилин 10 квітня 2019 року, що підтверджується п.1-3 "Попереднього договору ". На підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання Позивачем ( Сторона 2 Договору) передано Відповідачу в особі [PERSON] (Сторона 1 Договору) грошову суму забезпечення виконання зобов`язання в розмірі 54700 грн., яка згідно п.4 Договору буде зарахована в подальшому до суми продажу майна. Зазначена сума отримана Відповідачем в особі [PERSON] від Позивача до моменту підписання даного договору в повному обсязі. Таким чином, умови наведеного " Попереднього договору" Позивачем були виконані в повному обсязі. У відповідності до п.5" Попереднього договору " Відповідач в особі [PERSON] прийняв зобов`язання погасити усі заборгованості за користування комунальними послугами та надати підтверджуючі документи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно із ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обрати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Також, частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За положеннями ч.1ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (упевний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. 10 квітня 2019 року [PERSON] разом з представником відповідача - [PERSON] з`явилися до приватного нотаріуса ХМНО Зубарєва І.Ю. для укладання основного договору вказаної квартири, однак правочин не відбувся внаслідок невиконання Відповідачем в особі [PERSON] умов п.5 " Попереднього договору" ,а саме - не сплачена заборгованість за комунальними платежами у сумі 38646,24 грн., що підтверджується нотаріально посвідченого Свідоцтва ( реєстр. № 1653) та довідкою про заборгованість за комунальними платежами станом на 01.04.2019 р. Однак, в порушення прийнятих зобов`язань Відповідач в особі [PERSON] заборгованість за комунальні послуги не сплатив, що стало перешкодою для укладання основного договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , на умовах, визначених «Попереднім договором». У відповідності до положень п .9 " Попереднього договору " Відповідач в особі [PERSON] Сторона 1 Договору) винна у порушенні зобов`язань по укладанню договору купівлі - продажу на умовах договору повинна повернути грошову суму отриману від Позивача ( Сторона 2 договору) в двійному розмірі, тобто у розмірі 109400 грн.: 54700 грн. (сума сплачена позивачем згідно умов попереднього договору 19.03.2019 року) X 2 ( розмір санкції передбачений умовами «Попереднього договору». Відповідно до ч.ч. 2.3 ст. 635 ЦК України, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1, ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються с судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; по`вязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, по`вязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були понесені наступні витрати: 1094, 0 грн. - судовий збір за подання позовної заяви, 384 грн. 20 коп. - судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, 800 грн. - витрати за оцінку належного відповідачу майна, 4100 грн. - витрати на правову допомогу, а всього в сумі 6378 грн. 20 коп. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved