Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 77 422,39 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 18.09.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», найменування якого змінено на Акціонерне товариство «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № VРr-75272, згідно з яким Відповідачу було надано кредит у сумі 56 500,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 54732223 від 18.09.2017 року, меморіальним ордером № 54731897 від 18.09.2017 року, меморіальним ордером № 54732157 від 18.09.2017 року, випискою руху коштів по рахунку ( [NUMBER] ) з 18.09.2017 по 02.03.2020 рік. 19.12.2019 року на адресу Відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка Відповідачем повністю проігнорована, адже листи повернулись. Повторно, 22.01.2020 року на адресу Відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка Відповідачем повністю проігнорована, адже листи повернулись. Загальна сума заборгованості по Кредитному договору становить 77 422,39 гривень, яка складається з: 49 902,42 гривень - сума заборгованості за кредитом; 22 655,99 гривень - сума заборгованості за відсотками; 4 863,98 гривень - пеня; На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача по справі суму заборгованості за Кредитним договором № № VРr-75272 від 18.09.2017 року в розмірі 77 422,39 гривень, судовий збір у розмірі 2 102,00 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 064 гривень, та витрати пов?язані із явкою представника позивача до суду в розмірі 5 000 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судові засідання, призначені на 22.06.2020 року, 21.09.2020 р., 26.11.2020 р., відповідач по справі не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позову та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавала. Судом були направлені судові повістки на адресу відповідача, за якою остання зареєстрована, на адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання», на конверті містяться відмітки листоноші про залишення відповідачу повідомлення про необхідність з`явитись до поштового повідомлення для отримання кореспонденції, але з невідомих причин відповідач не отримала судову повістку. В зв`язку з чим суд, урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача згідно з наданою заявою не заперечує проти заочного вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Судом встановлено, що 18.09.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», найменування якого змінено на Акціонерне товариство «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № VРr-75272, згідно з яким Відповідачу було надано кредит у сумі 56 500,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 54732223 від 18.09.2017 року, меморіальним ордером № 54731897 від 18.09.2017 року, меморіальним ордером № 54732157 від 18.09.2017 року, випискою руху коштів по рахунку ( [NUMBER] ) з 18.09.2017 по 02.03.2020 рік. Відповідно до п. 2.3 Договору встановлено термін кредитування. Згідно з п. 6.3 Договору Повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із тентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого зазначається п. 6.2 Кредитного договору. Для здійснення належного погашення кредиту Позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше погашення Щомісячного платежу, встановленого Графіком платежів, забезпечити наявність на Поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру Щомісячного платежу, з врахуванням рекомендацій Банку, передбачених п. 2.9 Кредитного договору п. 6.3.1 Договору. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Відповідач сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 39.99 % річних. Відповідно до п. 4.3 Договору за надання послуг Позичальник сплачує Банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 Кредитного договору. Пунктом 4.5 Договору визначено реальну річну процентну ставку 48.19 % річних. Пунктом 6.1. Договору Відповідач зобов`язаний повернути Позивачу кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 7.1 Договору, за несвоєчасне виконання (просточення) грошових зобов`язань а цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, гозрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальник за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення з аборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Згідно з п. 10.4 Договору шляхом підписання цього Кредитного договору, Позичальник стверджує, що він до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами Банку та Правилами постачання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк»; ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також іншою інформацією про споживчий кредит та інше. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що 19.12.2019 року на адресу Відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка Відповідачем повністю проігнорована, адже листи повернулись. Повторно, 22.01.2020 року на адресу Відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка Відповідачем повністю проігнорована, адже листи повернулись. Станом на дату подання позовної заяви до суду заборгованість за Кредитним договором Відповідачем не погашена, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п.1 ч.3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Первинні документи щодо погодження з клієнтом переліку послуг правничої професійної допомоги не можуть вважатися достовірним та достатнім доказом факту прийняття їх (послуг) виконання таким клієнтом. При цьому, при визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 р. №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження оплати витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 11 квітня 2019 року, укладений між Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та адвокатським об?єднанням «Смарт Люкс», свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 001086 на ім?я Кізко Л.С., довіреність за № 11004 виданої АТ «Кредобанк» адвокату Кізко Л.С. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Беручи до уваги те, що позивачем не було надано суду належних та достатніх доказів, які б підтвердили здійснення адвокатом Кізко Л.С. відповідних витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 064 грн. 00 коп. (платіжні документи про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, тощо), а також те, що в судовому засіданні представник позивача не брала участі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення начебто понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 064 грн. 00 коп. та витрат, пов`язаних із явкою представника позивача до суду в розмірі 5 000 грн., а тому в задоволенні таких вимог слід відмовити. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial