Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки у розмірі 35 794,62 грн., моральну шкоду - 50 000,00 грн., 33,36 грн. в рахунок витрат на досудове вирішення спору та сплачений судовий збір. Мотивуючи вимоги тим, що позивачу належить на праві власності автомобіль марки «Ford Mustang», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. 01 квітня 2017 року позивач з ТОВ «Магна Люкс» уклали договір № 5/14-04/2017-Н на розміщення транспортного засобу марки «Ford Mustang», 2006 року випуску, номер шасі (рама, кузов) [NUMBER], державний номер [NUMBER], на критому паркінгу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 09 квітня 2017 року, зазначений автомобіль було передано на зберігання до паркінгу на визначене місце. 15 квітня 2017 року в період з 9:00 год. до 10:00 год під час відвідування паркінгу, позивач виявив пошкодження транспортного засобу, а саме: замок на дверях автомобіля та доводчик скла водійських дверей було пошкоджено, а також викрадено акумулятор марки Форд. У зв'язку із чим, позивач автомобіль не забирав та викликав правоохоронні органи. Факт скоєння злочину та нанесення шкоди зафіксовано працівниками поліції, про що свідчить Витяг з кримінального провадження № 12017100040003365. В той же день позивач звернувся до відповідача про факт скоєння злочину на території паркінгу, однак ТОВ «Магна Люкс» бажання врегулювати спір в досудовому порядку будо проігноровано, а в приватній бесіді з директором паркінгу, позивачу повідомлено про відмову у відшкодуванні завданої шкоди. 28 травня 2017 року в період з 9:00 год. до 11:00 год. ранку, позивач приїхав забрати автомобіль, та ним повторно було виявлено вчинення повторного правопорушення. Під час якого викрадено значок з автомобіля та пошкоджено решітку бамперу. Заява про скоєння злочину була прийнята працівниками поліції безпосередньо по місцю скоєння злочину та зареєстрована в реєстрі досудових розслідувань за № 12017100040007422. На підставі статей 936, 937, 977 ЦК України позивач зазначає, що між ним та відповідачем мав місце договір зберігання автотранспортних засобів і відповідач мав забезпечити обмеження доступу сторонніх осіб на автостоянку та вжити заходів для збереження транспортного засобу. Відповідач не забезпечив умови, за яких було б неможливе проникнення на територію автостоянки сторонніх осіб з метою здійснення крадіжки та пошкодження автомобілю. Після вказаний подій позивач звернувся до представництва компанії Форд в Україні з метою оцінки пошкодженого автомобіля та визначення вартості втрачених і пошкоджених запчастин. Згідно проведеної оцінки, матеріальний збиток, завданий позивачу, як власнику автомобіля складає 35 784,62 грн. Моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що відповідач тривалий час ігнорує будь-які спроби вирішити дане питання, що призвело до душевних страждань, стресового стану позивача. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав викладених в ньому. Додатково пояснив, що розмір моральної шкоди у сумі 50 000,00 грн. обгрунтовується тим, що бездіяльність відповідача призвела до втрати заробітку під час запланованих зйомок на телебаченні та пошуку нового місця для паркування. Представник відповідача у судову засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшли заперечення ТОВ «Магна Люкс» на позовну заяву, в яких представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до Договору № 5/14-04/2017-Н на розміщення транспортного засобу ТОВ «Магна Люкс» зобов'язалось розмістити транспортний засіб на місці, відповідно до зазначених в перепустці даних, згідно п. 3.2.3. власник Паркінгу зобов'язаний виконувати всі вимоги, передбачені Положенням про діяльність Паркінгу. Між сторонами мав місце не договір зберігання, а договір паркування, в силу якого відповідач надав тільки парко-місце позивачу для паркування його автомобіля, тому відповідальність за збереження автомобіля, забезпечення його схоронності, відповідач не несе. Обидві сторони по договору виконали умови в повному об'ємі, і позивач і відповідач, погодились на його дію, стверджуючи при цьому, що це було волевиявлення обох сторін при вирішенні питання про користування паркінгом, яких небудь претензій щодо його змісту не мали одна до одної, тобто узаконили правовідносини щодо надання місця в паркінгу на певний узгоджений період. У зв'язку з цим не можна поголитись з позивачем, що він 09.04.2017 року передав вищезазначений автомобіль на зберігання до паркінгу, на визначене місце. Тому власник паркінгу ТОВ «Магна Люкс» не може нести відповідальність за схоронність автомобіля позивача, тим більше, що шкода заподіяна майну автовласника третьою особою, що підтверджується відкриттям кримінального провадження, і вини в цьому відповідача немає. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником автомобіля марки «Ford Mustang», 2006 року випуску, номер шасі (рама, кузов) [NUMBER], державний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] (а.с. 23-24). Відповідно до договору № 5/14-04/2017-Н від 01 квітня 2017 року укладеного між ТОВ «Магна Люкс» та [PERSON] відповідач зобов'язався розмістити транспортний засіб марки «Ford Mustang», 2006 року випуску, номер шасі (рама, кузов) [NUMBER], синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER], на території паркінгу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язується сплачувати плату за послуги (а.с. 9-10). Позивач [PERSON] оплатив місце для розміщення транспортного засобу відповідно до договору у розмірі 1084,00 грн., що підтверджується дублікатом квитанції №0.0.740425264.1 від 07 квітня 2017 року та не заперечується відповідачем. (а.с. 11). Згідно із витягом з кримінального провадження №12017100040005365 внесеного до ЄРДР Дніпровським управлінням поліції ГУНП у м. Києві в період часу з 16:00 год. 09 квітня 2017 року по 09:40 год. 15 квітня 2017 року невідома особа, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] таємно викрала акумулятор із автомобіля марки Форд Мустанг, д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], чим спричинила останньому матеріальної шкоди (а.с. 12). 15 квітня 2017 року та 24 травня 2017 року [PERSON] звертався до керівництва ТОВ «Магна Люкс» із заявами в яких повідомляв про завдані йому збитки та просив відшкодувати їх у досудовому порядку (а.с. 13, 15-16). Факт отримання 29 травня 2017 року листа, адресованого ТОВ «Магна Люкс» підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 17-18), однак відповіді на звернення позивача матеріали справи не містять. За даними довідки від 14 червня 2016 року №331/25/50/-17 виданої Дніпровським управлінням поліції ГУНП у м. Києві, [PERSON] звернувся до поліції з заявою про вчинення злочину, а саме, що в період часу з 21 травня 2017 року до 28 травня 2017 року невідома особа, перебуваючи на критому охоронюваному паркінгу за адресою: [ADDRESS], таємно викрала значок у вигляді емблеми з автомобіля марки Форд Мустанг, д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Вказана заява 29 травня 2017 року зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12017100040007422 (а.с. 14). Відповідач не заперечує обставин того, що на території паркінгу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], було пошкоджено транспортний засіб позивача, зокрема викрадено акумулятор, пошкоджено замок на дверях автомобіля та доводчик скла водійських дверей, а також викрадено значок автомобіля та пошкоджено решітку радіатора та не спростовує дані доводи позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Таким чином, оцінюючи надані докази, суд знаходить доведеним факт того, що на території паркінгу було пошкоджено транспортний засіб позивача, в результаті якого він здійснював заміну акумуляторної батареї, механізму склопідіймача водія, решітку радіатора. Відповідно до рахунків ТОВ «Віннер Автомотів» від 06 травня 2017 року та від 21 червня 2017 року вартість викрадених та пошкоджених запчастин автомобіля Ford Mustang, включаючи вартість їх зняття і установки становить загалом 34 519,62 грн. (21 868,67 + 11 570,95 +1 080,00) (а.с. 19, 20, 21). Згідно із п.п. 3.2.2, 3.2.3 договору № 5/14-04/2017-Н від 01 квітня 2017 року ТОВ «Магна Люкс» зобов'язується після отримання плати надати перепустку із зазначенням місця для розміщення транспортного засобу, яка дає право в'їзду/виїзду на/з території паркінгу. Виконувати всі зобов'язання, передбачені Положенням про діяльність паркінгу. За положеннями п. 4.1 договору за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Згідно із ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов'язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Зазначення у вказаній нормі «тощо» слід тлумачити як інші види діяльності, що можуть бути поставлені в один ряд з тими видами діяльності, які прямо наведені у дужках. Публічними є договори, стосовно яких спеціально або побічно зазначається на їх характер. Це договори прокату (ч. 3 ст. 787 ЦК України), побутового підряду (ч. 2 ст. ст. 865 ЦК України), банківського вкладу (ч. 2 ст. 1058 ЦК України), зберігання (ч. 3 ст. 986 ЦК України), зберігання автотранспортних засобів (ч. 1 ст. 977 ЦК України). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 977 ЦК України якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. За договором зберігання на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном). Отже, форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберіганню посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Згідно пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» №115 від 22.01.1996 року (із наступними змінами та доповненнями), - автостоянка повинна мати тверде покриття (асфальтове, бетонне, гравійне, щебеневе), огорожу, освітлення, телефонний зв'язок, приміщення для обслуговуючого персоналу, в'їзні-виїзні ворота із шлагбаумом та запасні ворота на випадок термінової евакуації транспортних засобів. Відповідно до пунктів 12-15 вказаної Постанови, - під час оформлення приймання на зберігання черговий приймальник вносить необхідні дані про володільця транспортного засобу і транспортний засіб до відповідного журналу обліку транспортних засобів і розписується в ньому. Володільцеві транспортного засобу, прийнятого на довготермінове зберігання, видається перепустка за встановленим зразком. Володільцеві транспортного засобу, що користується послугами довготермінового зберігання, надається право на стоянку транспортного засобу в одному й тому ж місці. Плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека. Відповідно до п. 30 Правил, - зберігання транспортних засобів на автостоянці повинні вестися: журнал обліку транспортних засобів довготермінового зберігання; журнал обліку транспортних засобів тимчасового зберігання; журнал обліку щоденного та одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів; журнал обліку транспортних засобів з пошкодженнями та некомплектних; касова книга; книга скарг та пропозицій; книжки квитанцій. Матеріали справи разом з наданими позивачем поясненнями підтверджують те, що сторони прийняли умови договору та фактично його виконували, тому на підставі ст. 950, 951 ЦК України відповідач зобов'язаний відповідати за збереження переданого йому майна. Разом з тим, обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач посилається на те, що в силу ст. 1167 ЦК України він не може нести відповідальність за завдану шкоду позивачу, так як вона завдана третіми особами шляхом вчинення злочину. Однак, посилання відповідача на положення вказаної статті є безпідставними, адже як вже встановлено судом, відомості за заявою [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а саме за фактом таємного викрадення майна, яке сталось на території паркінгу ТОВ «Магна Люкс», який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За вказаних обставин, враховуючи умови укладеного сторонами договору та вищевикладені вимоги законодавства, суд приходить до висновку, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, а саме: не вжиття встановлених договором та законом заходів щодо збереження прийнятого на зберігання автомобіля шляхом допуску проникнення третіх осіб на територію паркінгу, мало місце викрадення запчастин та пошкодження належного позивачу автомобіля, у зв'язку з чим останній набув право на отримання від відповідача відшкодування матеріальних збитків у понесеному ним розмірі в сумі 34 519,62 грн. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця. Статтею 951 ЦК України встановлено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі -у розмірі її вартості; у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості. Оскільки, позивачем належними доказами доведений розмір матеріальної шкоди внаслідок викрадення запчастин та пошкодження автомобіля з вини відповідача, позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 35 794,62 грн., підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем визначаючи ціну позову двічі включено рахунок [NUMBER] від 06.05.2017 року у розмрі 1080,00 грн. (а.с. 21, 22), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 34 519,62 грн. завданої матеріальної шкоди. (21 868,67 + 11 570,95 +1 080,00) (а.с. 19, 20, 21). Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, - право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Частина 2 ст.23 ЦК України визначає, у чому полягає моральна шкода. З огляду на п. 5 постанови вказаного вище Пленуму ВСУ та ст. 1167 ЦК, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв'язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 1000,00 грн., яка у сукупності з усіма обставинами справи є співмірною із заявленими позовними вимогами. Крім того, грошова компенсація моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі "Перна проти Італії", від 09 лютого 2007 року "Білуха проти України", - в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1280,00 грн. за позовними вимогами майнового і немайнового характеру. Також підлягають стягненню судові витрати пов'язані із вчиненням позивачем таких процесуальних дій, як досудове врегулювання спору, шляхом направлення відповідачу відповідних письмових звернень, вартість поштових відправлень яких складає 33,36 грн.

Outcome: partial