Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] акціонерного товариства "ПроКредит Банк", [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю "ДДМ Естейт", реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції Київської області, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договорів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію та про внесення змін до запису державного реєстру, в котрому зазначено, що у приватній власності [PERSON] з 01.03.2005 перебувала нежитлова будівля магазину «Евріка», розташована за адресою: вул. Вокзальна, 25, м. Яготин, на підставі свідоцтва від 01.03.2005, виданого виконавчим комітетом Яготинської міської ради. 13.05.2005 між ЗАТ «ПроКредит Банк» (правонаступник публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк») і [PERSON] укладено Рамкову угоду № 2367, згідно з якою Банк зобовязаний кредитувати позичальника на умовах цієї угоди та кредитних договорів. З метою забезпечення кредитних зобовязань за Рамковою угодою та укладеними в її межах кредитними договорами між Банком та [PERSON] укладено Договір іпотеки від 19.05.2005 №2367-ІД 01, за умовами якого в іпотеку передана спірна нежитлова будівля площею 74 кв.м. Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 06.06.2014 у справі №382/849/14-ц за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до [PERSON], третя особа [PERSON] звернуто стягнення на предмет іпотеки, на спірну нежитлову будівлю на суму заборгованості за кредитними зобовязаннями в розмірі 2\~028 146,30 грн. та суму судового збору в розмірі 3654 грн. Цим судовим рішенням також встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах, з початковою вартістю, що буде встановлено субєктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження. Однак, 24.12.2014 між банком і [PERSON] укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором та заміну сторони у зобовязаннях, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі №4495. Відповідно до п. 2 цього договору банк передав новому кредитору [PERSON] частину права вимоги з загальної суми заборгованості, визначеної рішенням суду у справі №382/849/14-ц, у фіксованому розмірі 310\~000 грн., а [PERSON] став кредитором виключно на вказану суму. Пунктом 3 цього ж договору передбачено, що первісний кредитор (тобто Банк) передає новому кредитору, а новий кредитор ([PERSON]В.) приймає усі права за іпотечним договором від 19.05.2005 №2367-ІД01. При цьому, пунктом 3.3 даного Договору вартість предмета іпотеки, тобто спірної нежитлової будівлі, визначена сторонами договору в сумі 84083 грн. 19.03.2015 між [PERSON] та ТОВ «ДДМ ЕСТЕЙТ» укладено договір купівлі-продажу спірної нежитлової будівлі, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 589. При цьому площа будівлі, яка відчужена за цим договором, становить 117,4 кв.м. Договори, укладені 24.12.2014 року та 19.03.2015 року, відбулись без відома власника нежитлової будівлі та порушують права останнього. Вчинення зазначених правочинів підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 27.03.2015, яка додається. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частинами першою, третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобовязанні допускається протягом усього часу існування зобовязання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Однак, заміна сторони на стадії виконання рішення суду може відбуватися тільки відповідно до вимог ЦПК України і Закону України «Про виконавче провадження». Аналогічної правової позиції дотримався Верховний Суд України у постанові від 19.08.2014 у справі №3-56гс14, вказавши при цьому, що «оскільки виконання рішення суду є невідємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку». Згідно з ч. 2 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Частиною пятою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобовязанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 378 ЦПК України. Отже, при укладенні оспорюваного Договору від 24.12.2014 уступки права вимоги, не замінюючи кредитора у зобовязанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, відповідачі 1 і 2 фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена. За таких обставин оспорюваний правочин Договір уступлення права вимоги від 24.12.2014 вимогам чинного законодавства не відповідає. Верховний Суд України у вищевказаній постанові від 19.08.2014 також дійшов висновку про невідповідність вимогам законодавства правочинів про уступлення права вимоги на стадії виконання судових рішень, вчинених не в порядку, передбаченому Закон України "Про виконавче провадження". Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Порушення вимог закону в момент укладення Договору від 24.12.2014 має наслідком його недійсність з моменту вчинення. У свою чергу, це призводить до недійсності Договору від 19.03.2015, оскільки відповідно до\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6\~статті 203 цього Кодексу. При цьому частиною 2 ст. 203 ЦК України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. З огляду на недійсність Договору від 24.12.2014 та наслідки його недійсності, у момент укладення Договору від 19.03.2015 продавець [PERSON] не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності і не міг відчужувати спірну нежитлову будівлю, тобто укладати даний договір. У свою чергу приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] при посвідченні оскаржуваних договорів порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про нотаріат", оскільки нотаріус має відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо її вчинення призведе до порушення закону. Статтями 387, 388 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної на те підстави заволоділа ним. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення. Просив визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором та заміну сторони у зобовязаннях від 24.12.2014, укладений між публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі №4495, застосувати наслідки недійсності договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором та заміну сторони у зобовязаннях від 24.12.2014, укладеного між публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та [PERSON], шляхом повернення кожною стороною іншій стороні всього одержаного майна за недійсним договором, визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину «Евріка» від 19.03.2015, укладений між [PERSON] і товариством з обмеженою відповідальністю «ДДМ ЕСТЕЙТ», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі №589, застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину «Евріка» від 19.03.2015, укладеного між [PERSON] і товариством з обмеженою відповідальністю «ДДМ ЕСТЕЙТ», шляхом повернення кожною стороною іншій стороні всього одержаного майна за недійсним договором. В судовому засіданні представник позивачки, позивачка вточнили позовні вимоги, обгрунтовуючи це наступним. Рішенням про державну реєстрацію № 19856374 від 6 березня 2015 року, державним реєстратором [PERSON] було проведено реєстрацію нежитлової будівлі магазину «Евріка», що розташований за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Вокзальна -25 за [PERSON] (реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна-591734532255) номер запису про право власності 8975723. Рішенням про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 20010687 від 16.03.2015 року державним реєстратором [PERSON] були внесені зміни в попередню державну реєстрацію нежитлової будівлі магазину «Евріка», що розташований за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Вокзальна -25 за [PERSON] (реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна- 591734532255) номер запису про право власності 8975723, при цьому площа магазину збільшилася з 74 кв. м. до 117,4 кв. м. В той же час з матеріалів справи вбачається, що площа магазину збільшилася внаслідок проведення самочинного будівництва. Вважає дії державного реєстратора при винесенні рішень від 6 березня 2015 року та 16 березня 2015 року незаконними та такими, що порушують вимоги діючого законодавства. Просив врахувати обґрунтування щодо задоволення позовних вимог в частині скасування рішення про державну реєстрацію № 19856374 від 6 березня 2015 року, проведену державним реєстратором [PERSON]С щодо реєстрації нежитлової будівлі магазину «Евріка», що розташований за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Вокзальна -25 за [PERSON] (реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна-591734532255) номер запису про право власності 8975723 та рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 20010687 від 16.03.2015 року, проведену державним реєстратором [PERSON] щодо державної реєстрації нежитлової будівлі магазину «Евріка», що розташований за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Вокзальна -25 за [PERSON] (реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна- 591734532255) номер запису про право власності 8975723. В силу ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.10 державна реєстрація прав проводиться на підставі : 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Згідно п. 40 «Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно» у разі внесення змін у зв»язку із зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб»єкта цього права, інші речові права та суб»єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб»єкта цих прав, що містяться у державному реєстрі прав, які не пов»язані з проведенням державної реєстрації прав, державний реєстратор вносить до відповідного запису Державного реєстру прав такі відомості: 1) підстава для зміни відомостей: назва документа, дата видачі документа, номер документа, ким виданий (оформлений) документ, додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, даті і час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться зміни до Державного реєстру прав; 3) підстава для внесення змін до запису: назва рішення, дата формування рішення, індексний номер рішення; 4) прізвище, ім»я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва територіального округу. Перелік даних документів є вичерпним і розширеному трактуванню не підлягає. Реєстрація нежитлового приміщення на підставі договору про відчуження права власності, відчуження прав за іпотечним договором та заміну сторони у зобов»язаннях від 24.12.14 суперечить ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ґрунтується лише на неправильному розумінні державним реєстратором вимог діючого законодавства. Внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 20010687 від 16.03.15 при відсутності передбачених п.40 «Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» документів є фактичним узаконенням самочинного будівництва, що також викликано виключно неправильним розумінням державного реєстратора вимог діючого законодавства. В зв»язку з порушенням ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 40 «Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно» вважає дії державного реєстратора незаконними. Просив визнати недійсним договір про відступлення права вимоги, відступлення прав за іпотечним договором та заміну сторони у зобов»язаннях від 24.12.2014, укладений між ПАТ «ПроКредит банк» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 4495, визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину "Евріка" від 19.03.2015 року, укладений між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю "ДДМ Естейт", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 589, скасувавши державну реєстрацію даного договору, скасувати рішення про державну реєстрацію № 19856374 від 6 березня 2015 року, проведену державним реєстратором [PERSON] щодо державної реєстрації нежитлової будівлі магазину "Евріка", що розташований в м. Яготині Київської області, вул. Вокзальна-25, за [PERSON] (реєстраційний запис об"єкта нерухомого майна 591734532255), номер запису про право власності 8975723, скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 20010687 від 16.03.15 року, проведену державним реєстратором [PERSON] щодо державної реєстрації нежитлової будівлі магазину "Евріка", що розташований в м. Яготині Київської області, вул. Вокзальна-25, за [PERSON] (реєстраційний запис об"єкта нерухомого майна 591734532255) номер запису про право власності 8975723. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства "ПроКредит Банк" позов не визнав з наступних підстав. Підстави, на які посилається позивач, є такими, що не тягнуть визнання спірного договору недійсним. Позивачем не зазначено, яка саме підстава з тих, що передбачена нормою статті 203 ЦК України, має бути застосована судом для задоволення позовних вимог. Позивач правильно зазначає, що «відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов"язанні допускається протягом усього часу існування зобов»язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Визнаючи це, позивач, у той же час заперечує право ПАТ «ПроКредитБанк» на укладення такого договору, вважаючи, що заміна сторони на стадії виконання рішення суду може відбуватися тільки відповідно до вимог ЦПК України і Закону України «Про виконавче провадження». Із норм ЦПК України позивач посилається на ст. 378, відповідно до якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Вважає, що ця норма не має жодного відношення до цієї справи, оскільки в ній йдеться про вибуття сторони виконавчого провадження. В даному випадку до укладення спірного договору ПАТ «ПроКредитБанк» нікуди не вибував, а заміна сторони у зобов»язаннях відбулася саме після укладення та засвідчення цього договору. Посилання позивача на ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» вважає неправильним, оскільки у цьому випадку відповідач ПАТ «ПроКредитБанк», як сторона на користь якої ухвалено рішення, не звертався до органів виконавчої служби за примусовим виконанням рішення Яготинського районного суду від 06.06.2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, внаслідок чого не існує та не існувало виконавче провадження з цього питання. Посилання позивача у позовній заяві про те, що укладення цього договору відбулося без її відома, відповідає дійсності, але не відповідає дійсності твердження про те, що начебто це порушує її права. На підтвердження цього позивач не наводить жодної правової норми, оскільки законом не передбачено отримання згоди власника предмета іпотеки при укладенні договору уступки вимоги, у всякому разі позивач на такий обов"язок кредитора не посилається і не наводить відповідну норму закону про це. Так, відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. ПАТ «ПроКредитБанк» вважає, що діяв в межах наданих йому законом як кредитору повноважень і ніяких прав позивача він не порушував. Навпаки, саме позивач порушувала взяті на себе перед ПАТ «ПроКредитБанк» зобов"язання за кредитним договором та не повертала банку гроші, за повернення яких взяла на себе зобов"язання, забезпечивши кредитний договір своїм майном. Підставою для заміни кредитора у цих зобов"язаннях послужила норма, яка міститься у п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов"язанні може бути замінений іншою стороною внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Передаючи свої права на предмет іпотеки іншому відповідачу [PERSON], ПАТ «ПроКредитБанк» виходив також із положень ст. 24 ЗУ «Про іпотеку», відповідно до якої відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов"язанням. Просив у задоволенні позовних вимог до ПАТ «ПроКредитБанк» та [PERSON] про визнання договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором та заміну сторони у зобов"язаннях, укладеним 24.12.2014 року та того ж дня засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] відмовити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, мотивуючи це тим, що вимоги про визнання угоди відчуження прав за іпотечним договором не ґрунтуються на законі та є безпідставними. Укладення спірних договорів не порушує прав позивачки, а наявність самочинного будівництва не може слугувати підставою для визнання договору купівлі- продажу недійсним, так як позивачка не набула права власності на це майно. [PERSON] діяв в межах прав та обов"язків, які перейшли до нього на підставі договору про відступлення права вимоги, що складається із частини права вимоги по заборгованості за кредитними договором, іпотечним договором, рішенням суду. Крім цього, були здійсненні всі дії для повідомлення позивачки відповідно до п. 3.6. п. 2.2 Договору іпотеки, проте остання не знаходилась за зареєстрованим місцем проживання. Представник відповідача ТОВ "ДДМ Естейт" позов не визнав з аналогічних підстав, зазначених вищевказаними відповідачами. Представник відповідача реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції позов не визнав, мотивуючи це тим, що діяв у межах закону. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив розглядати справу у його відсутності та надав письмові пояснення, котрі обґрунтував наступним. При посвідченні договору про відступлення прав вимоги, відступлення прав за іпотечним договором та заміну сторони у зобов"язанні він керувався ст. 24 ЗУ «Про іпотеку», згідно котрої відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов"язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов"язанням. Іпотекодержатель зобов"язаний письмово у п"ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов"язанням. У відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов"язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов"язку первісному кредиторові є належним виконанням. Договір іпотеки від 19.05.2005 року (зокрема ст. 3.6) не встановлює необхідності отримання згоди іпотекодавця, так само як і Рамкова угода від 13.05.2005 року. Отже, при посвідченні вказаного правочину у нотаріуса відсутня необхідність витребовувати від сторін згоду іпотекодавця. Відмова у вчиненні нотаріальної дії на підставі відсутності у сторін такої згоди як раз би і суперечило чинному законодавству України. Таким чином, після перевірки усіх необхідних документів, ним було посвідчено вищевказаний договір. Договір про відступлення прав вимоги, відступлення прав за іпотечним договором та заміну сторони у зобов"язанні не передбачав перехід права власності на предмет іпотеки, а лише уступку права вимоги за договором іпотеки та рамковою угодою. При посвідченні договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 19.03.2015 року він керувався тим, що право власності відчужувача було належним чином зареєстроване та підтверджене, йому подані відповідні документи, зокрема, правовстановлюючий документ на майно та документ про реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), за результатами пошуку інформації про наявні обмеження (обтяження) в Державних реєстрах не знайдено, сторонами подано усі необхідні документи на відчуження та чітко встановлено наміри сторін та створення відповідних юридичних наслідків. Таким чином, жодних причин для відмови у посвідченні зазначеного правочину у нього не було. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. В силу ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.10 державна реєстрація прав проводиться на підставі : 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. 2. Державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3) постанови органів досудового слідства, державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюються за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.03.2005 року, виданого на підставі рішення виконкому Яготинської міської ради від 14.10.2004 року (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить нежитлова будівля, магазин "Евріка", загальною площею 74,00 кв.м., який розташований в м. Яготин Київської області по вул. Вокзальна - 25. З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 9) вбачається, що 01.03.2005 року право власності [PERSON] на нежитлову будівлю, магазин "Евріка" в м. Яготин Київської області по вул. Вокзальна 25, зареєстроване в Яготинському бюро технічної інвентаризації 01.03.2005 року, записане в реєстрову книгу № 4 за реєстровим № 41. З копії рамкової угоди № 2367 від 13.05.2005 року, укладеної між ЗАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] (а.с. 10) вбачається, що згідно п.п. 1 п. 1 кредитор відкриває позичальнику кредитну лінію терміном на 48 місяців в розмірі та на умовах, передбачених статтею 2 даної Угоди. Підпунктом 2.2 пункту 2 передбачено надання кредитором позичальнику кредиту на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Кредитні кошти можуть надаватися кредитором позичальнику у гривні, доларах США або Євро на підставі договорів про надання траншу, які є невідємною частиною цієї Угоди. При цьому загальна сума заборгованості по даній Угоді на дату надання траншу порахована з використанням курсів НБУ для відповідних валют не повинна перевищувати 25 000 доларів США. Підпунктом 3.1 пункту 3 передбачено, що забезпеченням зобовязань Позичальника перед кредитором з повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та інших видатків за цим Договором є майно та (або) майнові права Позичальника та третіх осіб (поручителів, майнових поручителів, гарантів) згідно укладених договорів застави, поруки та гарантії. З копії договору іпотеки № 2367-ІД 01, укладеного 19.05.2005 року між ЗАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] (а.с. 11) вбачається, що кредитору в іпотеку передано нерухоме майно, а саме, нежитлову будівлю, магазин Евріка, що знаходиться за адресою: Київська область м. Яготин вул. Вокзальна - 25. Магазин має загальну площу 74,00 кв.м. Пунктом 1.2 пункту 1 Договору іпотеки передбачено, що оціночна вартість предмета іпотеки становить 84 083 грн. Пункт 1.3 пункту 1 Договору іпотеки передбачає, що іпотека за цим договором забезпечує повне виконання іпотекодавцем зобовязань перед іпотекодержателем, що виникають з Рамкової угоди № 2367 від 13.05.2005 року та договорів про надання траншу, договорів про надання овердрафту, інших договорів, які укладені та/або будуть укладені на підставі Рамкової угоди, і є та/або будуть її невідємною частиною, за умовами яких іпотекодавець зобовязується перед іпотекодержателем повернути кредит з максимальним лімітом заборгованості у розмірі 25 000 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитом, можливі неустойку та інші платежі в розмірі, порядку та строки, передбачені Кредитним договором. Пункт 3.6 договору передбачає, що іпотекодержатель зобов?язаний письмово у пятиденний строк повідомити іпотекодавця про зміну іпотеко- держателя, кредитора за кредитним договором, про уступку (відступ) прав за цим договором і права вимоги за кредитним договором. З копії Договору про відступлення права вимоги, відступлення прав за іпотечним договором та зміну сторони у зобовязаннях, укладеного 24.12.2014 року між [PERSON] акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та [PERSON] (а.с. 12-13, 60-63, 82-83) вбачається, що згідно п. 2 первісний кредитор - Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», передає новому кредиторові - [PERSON], а новий кредитор приймає частину права вимоги, що складається із частини права вимоги по заборгованості за капіталом становить фіксовану суму 310\~000 гривень, належну первісному кредиторові згідно Договору надання траншу № 1.36631/2367 від 29.01.2008 року та рішення суду по справі № 382/849/14-ц і стає кредитором виключно на фіксовану суму заборгованості в гривні, що становить 310\~000 гривень, що складається з частини заборгованості за капіталом по Договору про надання траншу № 1.36631/2367 від 29.01.2008 року та рішення Яготинського районного суду Київської області від 06.06.2014 року по справі № 382/849/14-ц. Усі та будь-які інші права вимоги первісного кредитора до боржника за кредитним договором, окрім тих, що є предметом відступлення за цим договором у розмірі заборгованості та у фіксованій сумі 310\~000 гривень, у тому числі залишок заборгованості за кредитним договором та рішенням суду, а саме: залишок капіталу, проценти, проценти за фактичне неправомірне користування простроченим капіталом, пеня, залишаються за первісним кредитором і не відступаються за цим договором, а первісний кредитор має цінним необмежене право отримати задоволення своїх вимог у порядку встановленому чинним законодавством. Відповідно до п.п. 3.1 пункту 3 первісний кредитор - Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», передає новому кредиторові - [PERSON], а новий кредитор приймає усі права за іпотечним договором, а саме: у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов (зобовязань) кредитним договором в межах суми заборгованості в розмірі 310\~000 гривень та/або договором іпотеки новий кредитор вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право нового кредитора на звернення стягнення на предмет іпотеки може виникати і в інших випадках, передбачених законодавством України на момент звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п.п. 3.3 пункту 3 у разі набуття новим кредитором права на здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки на підставах, передбачених п.п. 3.1 цього договору, новий кредитор може здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, а саме шляхом продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому діючим на момент звернення законодавством, при цьому ціною реалізації предмета іпотеки є вартість, яка зазначена в п. 1.2 договору іпотеки, тобто 84\~083 гривні. В залежності від попиту та пропозиції новий кредитор має право змінювати ціну продажу предмета іпотеки в сторону в сторону її збільшення або зменшення. Підпунктом 4 передбачено, що за відступлення права вимоги та відступлення прав за іпотечним договором за цим договором новий кредитор сплачує первісному кредитору суму у гривні в розмірі 310\~000 грн. шляхом зарахування на рахунок Первісного кредитора № 37393003 у АТ «ПроКредит Банк», МФО 320984. Згідно п. 5 первісний кредитор зобов"язується одразу після підписання цього договору передати новому кредитору: належним чином засвідчену копію рамкової угоди з усіма змінами та доповненнями, оригінал іпотечного договору з усіма змінами та доповненнями, оригінал виконавчого листа, отриманого в Яготинському районному суді на підставі зазначеного вище рішення суду, та належно завірену саму копію цього рішення, всі інші оригінали документів, пов"язані з укладенням та виконанням рамкової угоди, кредитного та іпотечного договору, рішення суду та виконавчого листа (акти, листування тощо). З відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 14-16) вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності від 01.03.2005 року, виданого на підставі рішення виконкому Яготинської міської ради від 14.10.2004 року [PERSON] на праві приватної власності належала нежитлова будівля, магазин "Евріка", загальною площею 74,00 кв. м., який розташований в м. Яготин Київської області по вул. Вокзальна - 25. 01.03.2005 року право власності [PERSON] на нежитлову будівлю, магазин "Евріка", розташований в м. Яготин Київської області по вул. Вокзальна 25, зареєстроване в Яготинському бюро технічної інвентаризації 01.03.2005 року, записане в реєстрову книгу № 4 за реєстровим № 41, реєстровий номер 10048753. Згідно договору іпотеки, укладеного 19.05.2005 року між АТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] накладено заборону відчуження обєкта обтяження, а саме, нежитлову будівлю, магазин Евріка, вхідний ганок, під літ. А-1, загальною площею 74,00 кв.м., за адресою: Київська область м. Яготин вул. Вокзальна - 25. На підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, укладеного 19.03.2015 року Товариству з обмеженою відповідальністю «ДДМ ЕСТЕЙТ» на праві приватної власності належить нежитлова будівля, магазин "Евріка", загальною площею 117,4 кв.м., який розташований в м. Яготин Київської області по вул. Вокзальна - 25. З копії заочного рішення Яготинського районного суду Київської області від 06.06.2014 року по справі № 382/849/14-ц по справі за позовом [PERSON] акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 39-41) вбачається, що позов ПАТ «Про Кредит банк» до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, задоволено. В рахунок часткового погашення заборгованості за Рамковою угодою та Договором про надання траншу № 1.36631/2367 від 29.01.2008 року, звернути стягнення на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці АТ «ПроКредит Банк», відповідно до договору іпотеки № 2367-ІД 01 від 19.05. 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2457, а саме: нежитлову будівлю, магазин Евріка, що знаходиться за адресою: м. Яготин Київської області вул. Вокзальна - 25 та перебуває у власності [PERSON], мешканки [INFO] Заслонова 33, ідентифікаційний номер [NUMBER], на суму заборгованості 2 024 492, 30 гривень, а також суми судового збору - 3 654,00 гривень, а всього на суму 2 028 146, 30 гривень та встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах, з початковою вартістю, що буде встановлено субєктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження. З копії договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, укладеного 19.03.2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДДМ ЕСТЕЙТ» (а.с. 56-59) вбачається, що відповідно до п.п. 1.1 пункту 1 продавець продав, а покупець купив, належний продавцю на підставі права власності нежитловий будинок, що знаходиться за адресою Київська область м. Яготин вул. Вокзальна 25, загальною площею 117,4 кв.м. Згідно п.п. 1.2 пункту 1 Договору нежитловий будинок, що відчужується за цим договором, належить продавця на підставі Договору про відступлення права вимоги, відступлення права за іпотечним договором та заміну сторони у зобовязаннях, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 24.12.2014 року за реєстровим № 4495, право власності зареєстровано Реєстраційною службою Яготинського районного управління юстиції Київської області 06.03.2015 року, номер запису про право власності: 8975723, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 591734532255. Відповідно до п.п. 1.3 пункту 1 Договору відповідно до інформації з витягу з Державного земельного кадастру №-НВ-3204099882015 виданого Управлінням Держземагенства в Яготинському районі 16.03.2015 року, нежитловий будинок розташовано на земельній ділянці площею 0,0232 гектарів, яка розташована за адресою Київська область м. Яготин вул. Вокзальна 25, кадастровий номер 3225510100:08:019:0094, категорія земель землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки під розміщення нежитлової будівлі магазину «Евріка», земельна ділянка є комунальної власності Яготинської міської ради Київської області. Згідно п.п. 1.4 пункту 1 Договору відповідно до Звіту № 421688_17032015_82 про оцінку майна, що був виконаний ФОП [PERSON] вартість нежитлового будинку, що відчужується за цим Договором, станом на 17.03.2015 року становить 388\~000 гривень. Відповідно до п.п. 1.5 Договору продаж нежитлового будинку вчинено за 388\~000 гривень, які покупець сплачує продавцю протягом одного року з моменту підписання цього договору, а саме: до 19.03.2016 року, при цьому покупець має право у межах цього строку сплачувати вказану грошову суму як частинами так і повністю одноразово. З [PERSON] про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна (а.с.118) вбачається, що 19.05.2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано обтяження на нерухоме майно- нежитлову будівлю, магазин «Евріка», вхідний ганок, під літ.А-1, загальна площа 74,00 кв.м., розташований за адресою: м. Яготин Київської області, вул. Вокзальна- 25, власником якого є [PERSON], підстава: договір іпотеки, 2457 від 19.05.2005 р. З матеріалів реєстраційної справи вбачається, що [PERSON] 06.03.2015 року звернувся з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлову будівлю магазин «Евріка». За результатами розгляду заяви та на підставі договору про відступлення права вимоги, відступлення прав за іпотечним договором та заміну сторони у зобовязаннях № 4495 від 24.12.2014 року укладеного між [PERSON] акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та [PERSON] було проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю магазин «Евріка». 06.03.2015 року [PERSON] звернувся з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлову будівлю магазин «Евріка». За результатами розгляду заяви та на підставі договору про відступлення права вимоги, відступлення прав за іпотечним договором та заміну сторони у зобовязаннях № 4495 від 24.12.2014 року укладеного між [PERSON] акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та [PERSON] було проведено державну реєстрацію іншого речового права іпотеки на нежитлову будівлю магазин «Евріка». 06.03.2015 року [PERSON] звернувся з заявою про зміну внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За результатами заяви на підставі договору про відступлення права вимоги, відступлення прав за іпотечним договором та заміну сторони у зобовязаннях укладеного 24.12.2014 року між публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та [PERSON] було внесено зміни до запису про іпотеку щодо уточнено прізвище іпотекодавця нежитлової будівлі магазин «Евріка». 06.03.2015 року [PERSON] звернувся з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За результатами розгляду заяви та на підставі договору про відступлення права вимоги, відступлення прав за іпотечним договором та заміну сторони у зобовязаннях № 4495 від 24.12.2014 року укладеного між [PERSON] акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та [PERSON] було проведено державну реєстрацію обтяження на нежитлову будівлю магазин «Евріка». 16.03.2015 року [PERSON] звернувся з заявою про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За результатами заяви на підставі технічного паспорта на магазин «Евріка» та довідки ФОП [PERSON] № 1403 від 14.03.2015 року було внесено зміни до запису про нерухоме майно щодо уточнення площі нежитлової будівлі магазин «Евріка», а з довідки ФОП [PERSON] вбачається, що під час інвентаризації магазину, який знаходиться за адресою:м.Яготин, вул.. Вокзальна,25 зафіксовано зменшення загальної площі магазину з 184 кв.м. до 117,4 кв.м., самочинно побудовані будівлі відсутні. 21.03.2015 року [PERSON] звернувся з заявою про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За результатами розгляду заяви та на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі № 589 від 19.03.2015 року укладеного між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «ДДМ ЕСТЕЙТ» було внесено зміни до запису про нерухоме майно розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 591734532255 щодо уточнення назви. В судовому засіданні встановлено, що у приватній власності [PERSON] з 01.03.2005 перебувала нежитлова будівля магазину «Евріка», розташована за адресою: вул. Вокзальна, 25, м. Яготин, Київська область. Право власності виникло на підставі свідоцтва від 01.03.2005, виданого виконавчим комітетом Яготинської міської ради. 13.05.2005 між ЗАТ «ПроКредит Банк» (правонаступник публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк») і [PERSON] укладено Рамкову угоду № 2367, згідно з якою банк зобовязаний кредитувати позичальника на умовах цієї угоди та кредитних договорів. З метою забезпечення кредитних зобовязань за Рамковою угодою та укладеними в її межах кредитними договорами між Банком та [PERSON] укладено Договір іпотеки від 19.05.2005 № 2367-ІД01, за умовами якого в іпотеку передана спірна нежитлова будівля площею 74 кв.м. Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 06.06.2014 у справі №382/849/14-ц за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до [PERSON], третя особа [PERSON] звернуто стягнення на предмет іпотеки спірну нежитлову будівлю на суму заборгованості за кредитними зобовязаннями в розмірі 2\~028 146,30 грн. та суму судового збору в розмірі 3654 грн. Цим судовим рішенням також встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах, з початковою вартістю, що буде встановлено субєктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження. Однак, 24.12.2014 між банком і [PERSON] укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором та заміну сторони у зобовязаннях, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі №4495 (далі Договір від 24.12.2014). Відповідно до п. 2 цього договору банк передав новому кредитору [PERSON] частину права вимоги з загальної суми заборгованості, визначеної рішенням суду у справі №382/849/14-ц, у фіксованому розмірі 310\~000 грн., а [PERSON] став кредитором виключно на вказану суму. Пунктом 3 цього ж договору передбачено, що первісний кредитор (тобто Банк) передає новому кредитору, а новий кредитор ([PERSON]В.) приймає усі права за іпотечним договором від 19.05.2005 №2367-ІД01. При цьому, пунктом 3.3. даного Договору вартість предмета іпотеки, тобто спірної нежитлової будівлі, визначена сторонами договору в сумі 84083 грн. 06.03.2015 року в супереч Закону « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Реєстраційною службою Яготинського районного управління юстиції Київської області було проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю магазин «Евріка» яка знаходиться за адресою вулиця Вокзальна ,25 в м. Яготині Київської області загальна площа якого становить 74 кв.м. 19.03.2015 між [PERSON] та ТОВ «ДДМ ЕСТЕЙТ» укладено договір купівлі-продажу спірної нежитлової будівлі, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 589. При цьому площа будівлі, яка відчужена за цим договором, становить 117,4 кв.м. (далі Договір від 19.03.2015). Договори, укладені 24.12.2014 та 19.03.2015, відбулись без відома власника нежитлової будівлі в порушення вимог п.3.2 іпотечного договору. Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 06.06.2014 в рахунок часткового погашення заборгованості позивача по даній справі, [PERSON], перед «ПАТ «ПроКредит Банк» звернено стягнення на магазин «Евріка», розташованого за адресою: м. Яготин Київської області вул. Вокзальна,25, який перебував у власності [PERSON] Цим же рішенням встановлено спосіб реалізації даного магазину його продажу: на прилюдних торгах з початковою вартістю, що буде встановлено субєктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження. Дане рішення суду вступило в закону силу і є обовязковим для виконання для всіх органів державної влади, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. В звязку з цим перехід права власності до третіх осіб на магазин «Евріка», що знаходиться в м. Яготині по вул. Вокзальна,25, можливий лише способом, вказаним в рішенні Яготинського районного суду Київської області від 06 червня 2014 року тобто шляхом його реалізації з прилюдних торгів. При цьому суд виходить з правової позиції Верховного Суду України у постанові від 19.08.2014 у справі № 3-56гс14, відповідно до якого «оскільки виконання рішення суду є невідємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку». Згідно з ч. 2 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. В той же час відповідач [PERSON] зареєстрував за собою право власності на спірний магазин на підставі договору про відчуження права власності, відчуження прав за іпотечним договором та заміну сторони у зобовязаннях від 24.12.14, укладеного між ним та ПАТ «ПроКредит Банк», що, з точки зору суду, не ґрунтується на вимогах діючого законодавства. Згідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.10 державна реєстрація прав проводиться на підставі : 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. 2. Державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3) постанови органів досудового слідства, державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Даний перелік є вичерпним і не передбачає такої підстави як договір про відступку прав власності та відступлення прав за іпотечним договором. Посилання третьої особи, державного реєстратора [PERSON], на те, що договір про відступку вимоги від 24.12.14 є документом, що підтверджує перехід прав на нерухоме майно, не ґрунтується на вимогах діючого законодавства, так як правова позиція реєстратора [PERSON] суперечить не тільки ст. 19 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а й умовами самого договору від 24 грудня 2014 року. Зокрема, відповідно до п.2 даного Договору відповідач [PERSON] отримав від ПАТ «ПроКредит Банк» частину права власності до [PERSON] виключно на суму 310\~000,00 гривень, а відповідно до п.3.2 Договору звернення стягнення не на предмет іпотеки може здійснюватися на підставах, передбачених діючих законодавством. Передача ПАТ «ПроКредит Банк» [PERSON] виконавчого листа від 03.07.14 на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області від 6 червня 2014 року давало відповідачу право ініціювати проведення певних виконавчих дій по продажу з прилюдних торгів магазина «Евріка», а не реєструвати за собою права власності на спірний обєкт нерухомості. При цьому суд погоджується з поясненнями приватного нотаріуса КМНО [PERSON], в тій частині, що Договір про відступлення права вимоги, відступлення прав за іпотечним договором та заміну сторони у зобовязанні не передбачав перехід права власності на предмет іпотеки, а лише уступку права вимоги за договором іпотеки та рамковою угодою». З врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин суд вважає, що дії державного реєстратора [PERSON]С є незаконними, а реєстраційний запис від 06.03.15 про право власності за номером 8875723, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 591734532255 підлягає скасуванню. Також не відповідають вимогам діючого законодавства і дії державного реєстратора [PERSON] щодо внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.03.15, відповідно до якого площа магазина «Евріка» збільшилось з 74 кв.м. до 117,4 кв.м. Відповідно до свідоцтва про права не нерухоме майно від 14.10.2004 [PERSON] належить магазин «Евріка» площею 74,00 кв.м. Саме магазин з такою площею і був предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки №2367-1801 від 19.05.2005 року і саме магазин з такою площею повинен був реалізовуватися з прилюдних торгів відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 06.06.14. З показань позивача [PERSON], які вона надала в якості свідка, вбачається, що нею та членам її родини без відповідного дозволу була добудована значна частина магазину, що збільшило площу обєкта нерухомості до 117,4 кв.м. Посилання третьої особи державного реєстратора [PERSON] на те, що зміни до запису Державного реєстру речових прав 16.03.15 він вніс відповідно до вимог «Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 26.10.2011 №1141, суд не приймає до уваги, виходячи з наступного. Згідно до п.40 «Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» у разі внесення змін у зв'язку із зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, державний реєстратор вносить до відповідного запису Державного реєстру прав такі відомості: 1) підстава для зміни відомостей:назва документа; дата видачі документа;номер документа; ким виданий (оформлений) документ;додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата і час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться зміни до Державного реєстру прав; 3) підстава для внесення змін до запису:назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу. В рішенні від 16.03.15 про внесення змін до запису відсутнє посилання на будь -який документ, який би дав підстави реєстратору збільшити в інтересах [PERSON] площу спірного магазину. Фактично державний реєстратор [PERSON] зареєстрував самочинне будівництво, що відповідно до вимог діючого законодавства не відноситься до функцій реєстраційної служби. Також фактично даною реєстрацією [PERSON] була позбавлена права власності на будівельні матеріали, за рахунок яких площа магазину збільшилася з 74 кв.м. до 117,4 кв.м. В звязку з незаконністю реєстрації права власності на магазин «Евріка» вчиненої державним реєстратором [PERSON] 16.03.15, не може бути визнаним дійсним договір купівлі- продажу даного магазину від 19.03.15, вчиненого між [PERSON] та директором ТОВ «ДДМ ЕСТЕЙТ» [PERSON], так як продавець не набув права власності на спірний обєкт нерухомості в передбаченому законодавством порядку. При цьому суд приймає до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений ним у постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15, в якому вказано « що ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 цього Кодексу не породжує в неї право власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту». В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] не надав доказів, які б підтверджували, що площа магазина «Евріка» була збільшена на підставах, передбачених законодавством, що, відповідно до правового висновку Верховного Суду, виключає даний обєкт нерухомості з цивільного обороту. Крім того, суд не в повній мірі погоджується з думкою представника відповідача [PERSON], в тій частині, що оспорюванні правочини, а також реєстраційні дії щодо магазину «Евріка» не порушують прав позивача. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюються за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. В силу п. 3.5 Договору про відступлення права власності, відступлення права за іпотечним договором на заміну сторони у зобовязанні від 24.12.14 в випадку продажу предмету іпотеки за більшу суму, ніж сума заборгованості, залишок грошових коштів від його продажу новий кредитор повертає іпотекодавцю. Тобто, [PERSON] як іпотекодавець зацікавлена в продажу магазину «Евріка» за ціною, яка її задовольняє, так як діюче законодавство захищає інтереси не тільки іпотекодержателя, але і враховуває майнові інтереси іпотекодавця. Показання [PERSON] в тій частині, що за магазин «Евріка» її пропонували значно більшу суму ніж сума, яку сплатив [PERSON] «ПроКредит Банку» відповідно до договору від 24.12.14, який міститься в матеріалах справи, не спростовані, що свідчить про порушення майнових прав позивач внаслідок переходу права власності на спірний магазин до [PERSON], а потім до ТОВ «ДДМ ЕСТЕЙТ». Крім того, [PERSON] і ТОВ «ДДМ ЕСТЕЙТ» незаконно заволоділи і частиною магазину, площею 43 кв.м., яка була самовільно побудова за кошти членів родини позивача і яка не була предметом іпотечного договору від 19.05.2005. Дані обставини спростовують позицію відповідача [PERSON] в тій частині, що права позивача продажем магазину не порушено. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Враховуючи, те що ТОВ «ДДМ ЕСТЕЙТ» придбало магазин «Евріка», який був зареєстрований за продавцем [PERSON] без законних підстав і крім того являв собою обєкт нерухомості з елементами самочинного будівництва, то угода купівлі-продажу від 19.03.2015 підлягає визнанню недійсною. В той же час суд не вбачає правових підстав для визнання недійсним договору про відступлення права власності, відступлення права за іпотечним договором та заміну сторони у зобовязанні від 24.12.14, так як даний договір не передбачав переходу права власності на предмет іпотеки і не стосувався безпосередньо прав та обовязків позивача.

Outcome: partial