Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

02.02.2016 року Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго звернулося в інтересах виробничої одиниці Дружківкатепломережа в Дружківський міський суд з позовною заявою до\~ [PERSON]\~ в якій\~ просить стягнути з відповідачки\~ заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі\~\~ 13906,06\~ гривень. Позивач у позові вказав, що відповідачка\~ проживає\~ за адресою:\~ Чапаєва,40-87 в м. Дружківка Донецької області, користується послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго. Але протягом періоду з\~ 01 липня 2004 року по 01 березня 2011 року за послуги сплачувала не регулярно. Станом на\~ 01 березня 2011 року за нею значиться заборгованість перед ОКП ДТКЕ ВО Дружківкатепломережа у розмірі 13906,06\~ гривень.\~ 04 грудня 2012 року було видано судовий наказ про стягнення з відповідачки вищезазначеної заборгованості, але ухвалою Дружківського міського суду від 27 березня 2015 року зазначений судовий наказ було скасовано.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Просить стягнути\~\~ з відповідачки цю заборгованість та судові витрати. Ухвалою Дружківського міського суду від 19 лютого 2016 року провадження по справі було відкрито та призначено попередній розгляд справи на 29 люте 2016 року (а.с.19-20). 29 лютого 2016 року справу було призначено до судового розгляду на 09 березня 2016 року (а.с.25-26). 10 травня 2016 року по даній справі було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги були задоволені у повному обсязі (а.с.46-49). 31 серпня 2018 року відповідач по справі подала заяву про скасування заочного рішення суду від 05 травня 2016 року (а.с.55-56). Ухвалою Дружківського міського суду від 02 жовтня 2018 року заочне рішення Дружківського міського суду від 05 травня 2016 року було скасоване та справу пизначено до розгляду у загальному порядку на 01 листопада 2018 року (а.с.63-64). 31 жовтня 2018 року відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого заперечувала проти позовних вимог, просила застосувати строк позовної давності, та вказувала, що з неї вже стягнуто на погашення боргу 821 грн. 26 коп. (а.с.71-76). 20 грудня 2018 року представником позивача у судовому засіданні було надано відповідь на відзив на позовну заяву та уточнена позовна заява, згідно якої позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за надану теплову енергію за період з 01 грудня 2009 року по 12 листопада 2012 року у розмірі 2023 грн. 95 коп., інфляційні витрати у розмірі 437,43 грн. та три відсотки річних у розмірі 10,56 грн. та витрати на судовий збір (а.с.89-111). У судове засідання представник позивача\~ з'явилась, підтримала позовні вимоги, викладенні в уточненої позовній заяві. Відповідач\~ [PERSON] у судове засідання з'явилась, не заперечує проти позовних вимог, викладених в уточненій позовній заяві, але з урахуванням вже стягнутих з неї сум. Також, вважає, що судовий збір треба стягнути у пропорціональному відношенні до задоволених позовних вимог. Суд, заслухавши сторони, дослідивши усі докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідач\~ [PERSON]\~ є власником квартири [ADDRESS] з\~ 15 січня 2001\~ року. Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Відповідач від даних послуг не відмовлялася.\~ Окреме індивідуальне опалення\~ в квартирі відсутнє. Таким чином суд вважає, що відповідачка є споживачем теплопостачання. Згідно довідки ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго (без зазначення дати видачі) заборгованість відповідачки за централізоване опалення за особовим розрахунком №\~ 3554\~\~ складає 13906,06\~ гривень , яка утворилась станом на\~ 01 березня 2011 року\~\~ внаслідок того, що послуги за опалення сплачувались не регулярно. З зазначеної довідки вбачається, що плата за гаряче водопостачання в зазначений період по цій квартирі не нараховувалася. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 20,32 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ (який діяв на час за який стягується заборгованість) споживач повинен оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.. 1 зазначеного Закону, споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями), які діяли до 21 липня 2005 року, споживач - це наймач (власник) квартири (приватного будинку), якому надаються послуги з централізованого холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання та водовідведення у житловому фонді та підсобних приміщеннях. Відповідно\~ Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями),розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, якщо договором не встановлено інших термінів. Згідно п. 18 Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 ріку № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяці, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг с централізованого опалення між позивачем та відповідачкою не укладався, тому плату за послуги теплопостачання відповідачка зобовязана була вносити до липня 2005 року не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, а з липня 2005 року щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає\~ за розрахунковим. Ці строки оплати послуг, наданих в період з\~ 01 липня 2004 року по 01 березня 2011 року сплинули. Про те з довідки ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго заборгованість відповідачки за централізоване опалення на\~ 01 березня 2011\~ \~ року складає\~ 13906,06\~\~ гривень. Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася відповідачці з 03 вересня 2003 року згідно рішення виконкому міської ради №761 від 03.09.03р. №761, і тарифи складають 0,97грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири, за 1 куб.м. гарячої води 3,76грн. З вересня 2005 року згідно рішення виконкому міської ради №654 від 30.06.2005р., тарифи складають 1,32грн. за 1м2 загальної площі квартири, за 1 куб м гарячої води -6,30грн. З серпня 2006 року згідно рішення виконкому міської ради №643 від 23.06.2006 р., тарифи складають 1,92 грн. за 1\~ м2\~ загальної площі квартири, за 1куб м гарячої води 10,16 грн. З жовтня 2006 року згідно рішення виконкому міської ради № 851 від 17.08.2006 р., тарифи складають 2,64 грн. за 1\~ м2\~ загальної площі квартири, за 1куб м гарячої води 10,16 грн., 194,14 грн. за 1 Гкал. Суд встановив, що відповідачка не регулярно сплачувала послуги\~ теплопостачання у звязку з чим виникла заборгованість. Наявність у відповідачки заборгованості підтверджує невиконання нею\~\~ обовязків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1497 та п. 30 Правил № 630,\~ по своєчасній оплаті наданих послуг. Оскільки відповідачка добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачує, вона підлягає стягненню з неї у примусовому порядку. В уточненій заяві позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за період з 01 грудня 2009 року по 12 листопада 2012 року у сумі 2023,95 гривень. Заочним рішенням Дружківського міського суду від 05 травня 2016 року позовні вимоги ОКП "Донецьктеплокомуненерго" до [PERSON] були задоволені у повному обсязі і згідно з довідкою ТОВ "Гірнічні машини -Дружківський машинобудівний завод" із заробітної плати відповідача була утримана заборгованість у розмірі 821,26 грн. (а.с.77-78). Суд, вважає, що треба дану суму відрахувати із заборгованості, тому відповідач повинна сплатити заборгованість у сумі 1202 грн. 95 коп. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON]\~ , як споживачем теплової енергії, з одного боку, та енергопостачальником ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа", з іншого, договір про постачання енергетичними ресурсами не укладався. Але, відсутність письмового договору між сторонами не позбавляє відповідача, як споживача послуг, обовязку оплати наданих послуг з огляду на те, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини з постачання та споживання теплової енергії. Про припинення відносин щодо надання послуг відповідач не заявляла. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України , зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором ( ч.1 ст.901 ЦК України). Отже, договір про надання послуг є складним зобовязанням, що складається з двох, органічно поєднаних між собою, зобовязань: по перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обовязку; по друге, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Виходячи з положень ст.ст.524,533-535,625 ЦК України, грошовим зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 3 ст.510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони і одночасно, кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Тому, грошовим слід вважати будь яке зобовязання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обовязок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, правовідносини, які склалися між [PERSON] та ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа" є зобовязальними (договірними), грошовими зобовязаннями, в яких, серед інших прав та обовязків сторін, право виконавця (кредитора) - ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа" вимагати від замовника (боржника) - [PERSON] сплати грошей за надані послуги по теплопостачанню на його користь відповідає обовязок [PERSON] оплатити ці послуги. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобовязань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. З матеріалів справи вбачається, що інфляційні втрати за період з 01 грудня 2009 року по 12 листопада 2012 року становлять 437,43 грн., а 3% річних за вказаний період - 10,56 грн.( а.с. 106-107 ). Але виходячі із суми заборгованості, яка підлягає стягненню інфляційні витрати складають - 175,97 грн. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Рішення постановлено на користь позивача, позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 1270,70 гривень, які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки\~ на користь позивача. На підставі ст. ст. 4,10,11,12,13,76,77,78,79,80,81258,264,265 ЦПК України ( в редакції 2017 року), та

Outcome: partial