Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просила встановити факт народження [INFO] року в м. Донецьк дитини [PERSON] у матері - [PERSON], [INFO], уродженки м. Макіївки, Донецької області, громадянки України. Вимоги заяви обґрунтовано тим, що заявниця перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Донецьк [INFO] року народила дівчинку - [PERSON], після чого з метою отримання дозволу на виїзд із тимчасово окупованої території від прикордонних сил Донецької Народної Республіки [PERSON] змушена була зареєструвати факт народження дитини та отримала свідоцтво про народження. Після цього, [PERSON] з родиною переїхали до с. Веселівка, Кіровоградського району та області, де проживає її бабуся. Оскільки, [PERSON] та [PERSON] являються громадянами України та бажають, щоб їхня дитина мала громадянство України і була зареєстрована у відповідності до законодавства України, [PERSON] звернулася із заявою про реєстрацію дитини до територіального органу реєстрації, проте виданні документи про народження дитини на тимчасово окупованій території позбавляють державний орган реєстрації можливості провести реєстрацію народження дитини, а тому заявниця звернулась до суду. Заявниця та її представник у судовому засіданні підтримали вимоги заяви та просили їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав вимоги заяви. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського РУЮ у судовому засіданні залишила вирішення заяви на розсуд суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір'ю [PERSON] та підтверджує, що її донька перебуваючи у м. Донецьк народила дівчинку на ім'я [PERSON]. Заслухавши пояснення заявниці та заінтересованих осіб, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.256 ч.1 п.7 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що відповідно до форми №113/у від 07.10.2015 року (обмінна карта), що видана Донецьким обласним клінічним територіальним медичним об'єднанням, [INFO] року [PERSON] народила вперше дівчинку на 41 тижні вагітності вагою 2300 г. і ростом 51 см., що також підтверджується медичної карткою (а.с.9, 21, 25-27). 09.10.2015 року Макіївським міським відділом записів актів громадянського стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] в якому зазначено, що [INFO] року в м. Донецьк народилась [PERSON], а батьками дитини вказані [PERSON] (громадянин України) та [PERSON] (громадянка України), актовий запис № 525 (10, 23). Довідка №180 від 03.03.2016 року, що видана виконкомом Веселівської сільської ради Кіровоградського району та області, свідчить, що [PERSON], [INFO], не зареєстрована, але проживає за адресою: [ADDRESS], разом із співмешканцем [PERSON], [INFO], та донькою [PERSON], [INFO] (а.с.12, 22). Листом №467-04/05.01-23 від 09.03.2016 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського РУЮ роз'яснив [PERSON], що орган державної реєстрації не має можливості провести реєстрацію народження її дитини, оскільки свідоцтво про народження серія [NUMBER] не визнається на території України, а тому рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження дитини (а.с.11). На запит суду Управлінням карного розшуку ГУ НП в Кіровоградській області надано лист №842/01/19-16 від 15.03.2016 року, згідно якого [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у державному та міжнародному розшуку не перебувають (а.с.36). Відповідно до вимог ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частина друга вказаної статті передбачає, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Відповідно до вимог п. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини: дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Реєстрація народження дитини проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження (ст. 144 Сімейного кодексу України). Державні органи реєстрації актів громадянського стану мотивують відмову в реєстрації дитини тим, що відповідно до п.п. а) п.2 ч.1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Згідно з абзацом 5 частини 4 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Доказами народження дитини є документи, які підтверджують факт її народження, а саме: копія індивідуальної картки вагітної і породіллі (обмінна карта), довідка про народження, медичне свідоцтво про народження тощо. Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для державної реєстрації народження доньки, оскільки визначений законом порядок не дає можливості отримати свідоцтво про народження у відповідному державному органі України, а тому зважаючи на надані суду докази, що підтверджують факт народження дитини, враховуючи, що відсутня можливість встановлення вказаного факту в позасудовому порядку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved