Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати свідоцтво про право на спадщину за законом ВРІ [NUMBER] від 25 лютого 2011 року, видане приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лігутою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 340, на ім'я [PERSON] - недійсним; визнати за нею, право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті доньки [PERSON], яка померла [INFO] року; стягнути з [PERSON] на її користь витрати пов'язані з наданням юридичної допомоги у розмірі 7 000,00 грн. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що [INFO] року померла її донька [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. За життя вона заповіт не складала та своє спадкове майно нікому не заповідала. Згідно довідки № 335 від 21.04.2011 року з КП «ЖЕО № 31» дільниці № 2 на час смерті доньки з нею ніхто не проживав та зареєстрований не був. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є вона, як мати померлої. Факт родинних стосунків підтверджується довідкою про народження № 76, виданого відділом РАЦС адміністрації Хомутовського районну, Курської області, про що в Книзі реєстрації актів про народження 08.09.1958 року зроблений запис № 37. Інші спадкоємці першої черги за законом відсутні, оскільки дітей та чоловіка вона не мала. Оскільки на час відкриття спадщини вона не проживала постійно зі своєю донькою, то в травні 2011 року вона подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак приватним нотаріусом їй було відмовлено на тій підставі, що вона пропустила 6-ти місячний строк, який надається спадкоємцям для прийняття спадщини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 березня 2012 року їй був наданий додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. При розгляді вказаної цивільної справи відповідачем по справі був [PERSON], так як на час звернення до суду йому, як спадкоємцю четвертої черги, при наявності спадкоємців першої та другої черги, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Л.В., видала свідоцтво на спадщину за законом. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2012 року апеляційна скарга відповідача - [PERSON] була відхилена, а рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 березня 2012 року залишили без змін. Таким чином, рішення суду вступило в силу 18 липня 2012 року. В визначений судом двохмісячний строк, вона, на початку серпня 2012 року, звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігути Л.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті доньки [PERSON], померлої [INFO] року. Вказана заява прийнята не була. Тому, 13.08.2012 року, вона знову написала заяву про прийняття спадщини, вказана заява була посвідчена іншим нотаріусом, та вказану заяву вона цінним листом направила приватному нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігуті Л.В. Окрім того вона, також просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті доньки, але нотаріусом їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що після смерті спадкодавця [PERSON], 25.02.2011 року вже було видане свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON], тому нотаріус не може виправити або скасувати своє свідоцтво. Відповідач по справі [PERSON], звертаючись до приватного нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігути Л.В. для отримання свідоцтва на спадщину, як спадкоємець четвертої черги, навмисно умовчав про наявність спадкоємців першої та другої черги, хоч йому було роз'яснено нотаріусом про зміст ст. 1258 ЦК України. Але, відповідач по справі [PERSON] не укладав ні договору з іншими спадкоємцями, а також не звертався до суду з відповідним позовом. Тому їй не зрозуміло, яким чином він отримав свідоцтво на спадищну. На теперішній час вона не може прийняти спадщину, так як свідоцтво про право на спадщину помилково видано відповідачу [PERSON], який навмисно ввів нотаріуса та суд в оману, та таким чином отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ъъ доньки [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідач по справі [PERSON] не мав права на спадкування, він би, як спадкоємець четвертої черги, мав право на спадкування лише за відсутності спадкоємців попередніх черг, а спадкоємці першої та другої черги в наявності, тому вона вимушена звернутись до суду. У листопаді 2012 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом в якому просив усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті її доньки - [PERSON], померлої [INFO] року та стягнути понесені ним судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог, [PERSON] вказав, що з 1998 року він проживав у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з громадянкою [PERSON] до моменту її смерті - [INFO] року. За життя дружина тяжко і постійно хворіла з дитинства. Згідно епікризу КУ «Криворізький Перинатальний центр зі стаціонаром» [PERSON] потребувала стороннього догляду, оскільки сама не могла рухатись. В січні 2010 року їй була встановлена 1 група інвалідності. За життя [PERSON] працювала в 3-ій міській лікарні по 13.01.2010. За час їхнього спільного проживання як одна сім'я, за кошти сімейного бюджету 22 грудня 2006 року придбали квартиру за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] у зв'язку з погіршенням стану здоров'я оформила на нього довіреність на розпорядження банківським рахунком відкритим на її ім'я. [INFO] року - [PERSON] померла. Після її смерті він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про спадкування за законом, оскільки не встановлений факт родинних відносин зі спадкодавцем. 07.02.2011 рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу було визнано факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], померлою [INFO], у період з 01.01.2004р. по [INFO]. Після отримання рішення він тримав свідоцтво про спадкування за законом на спадкове майно - квартиру [ADDRESS]. На час оформлення свідоцтва інші спадкоємці заяв про прийняття спадщини не подавали, але про їх існування він повідомив нотаріуса. Мати [PERSON] - [PERSON] за час їхнього спільного життя з 1988 року по день смерті [PERSON], а також інші родичі, ніяким чином не мали стосунків і не надавали їй ніякої допомоги, не спілкувались. [PERSON] постійно тяжко хворіла і потребувала допомоги, а в останні часи свого життя потребувала стороннього догляду, який він надавав самостійно. Навіть в період часу знаходження [PERSON] в лікарні з 18.02.2010 по 15.03.2010 він знаходився разом з нею в палаті та доглядав за нею. За час їхнього життя [PERSON] розповідала йому, що все життя мати та відчим ставились до неї негативно, вони навіть звертались до суду стосовно вирішення житлового питання. Після смерті [PERSON], її похоронами займався він, а це сам процес поховання, поминальний обід та встановлення гранітного пам'ятника. [PERSON] участі в похованні доньки не приймала. 13.08.2012 [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадкування за законом, оскільки таке свідоцтво раніше було видано йому. 17.08.2012 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності, хоча він вважає, що її може бути усунено від права спадкування, оскільки за життя доньки - [PERSON], яка через тривалу і тяжку хворобу (з дитинства) була в безпорадному стані, вона ухилялась від надання допомоги та догляду за донькою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі, а саме визнати свідоцтво про право на спадщину за законом ВРІ [NUMBER] від 25 лютого 2011 року, видане приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лігутою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 340, на ім'я [PERSON] - недійсним; визнати за нею, право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті доньки [PERSON], яка померла [INFO] року; стягнути з [PERSON] на її користь витрати пов'язані з наданням юридичної допомоги у розмірі 7 000,00 грн., посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. З зустрічної позовною заявою не згодні в повному обсязі, просили суд відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник з позовними вимогами [PERSON] не згодні, просили відмовити в задоволенні позову. Свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити та усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті її доньки - [PERSON], померлої [INFO] року та стягнути понесені ним судові витрати, посилаючись на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка батьків [PERSON], якого знає з 70-х років. Знає, що з [PERSON] мешкав з 1988 року. В їх квартирі була тільки після смерті [PERSON]. З 1990 року [PERSON] хворіла, їй була встановлена група інвалідності. Десь з листопада вона потребувала сторонньої допомоги. Зі своєю матір'ю [PERSON] не спілкувалась. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] знає приблизно 10 років, вони сусіди. [PERSON] та [PERSON] жили, як сім'я, [PERSON] була її подругою. [PERSON] дуже хворіла, померла в неї на руках. Зі слів [PERSON] знає, що з матір'ю вона не спілкувалась, так як мати її вигнала з дому. Похованням займався [PERSON] з братом. [PERSON] потребувала сторонньої допомоги, яку їй надавав один [PERSON] Мати за [PERSON] не доглядала. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знає [PERSON] з моменту купівлі квартири ним та [PERSON] Її знала добре, останній час вона дуже хворіла. Стан у [PERSON] був дуже поганий, вона за нею доглядала. [PERSON] сама нічого не могла робити, тому все робили вона та [PERSON] Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, свідка, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Лариса Вячеславівна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, та визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню, у зустрічному позові [PERSON] до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Лариса Вячеславівна про усунення від права спадкування за законом - відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 10 ЦПК України вказує на те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Суд вважає, що позивачем не надано доказів щодо заявлених вимог. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22.12.2006 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], згідно витягу про реєстрацію права власності від 26.12.2006 року за нею зазначена квартира була зареєстрована в БТІ як приватна власність. Померла [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою. М. Кривий Ріг, [ADDRESS], більше за вказаною адресою ніхто не зареєстрований. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. У відповідності до ст. 1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов?язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2011 року встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], що померла [INFO], у період з 01.01.2004 по [INFO]. На підставі рішення [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину, яке він зареєстрував в комунальному підприємстві "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2013 року рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2011 року скасовано, заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю - залишено без розгляду. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2014 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, зміну черговості у праві спадкування, визнання права власності на майно - відмовлено в повному обсязі. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2014 року змінено в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення залишилось без змін. У відповідності до ч. 3 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини. Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Так, на думку суду, відповідачем [PERSON] та його представником не надано суду переконливих та достовірних доказів для усунення матері померлої [PERSON] - [PERSON] від права на спадкування. Посилання [PERSON] про понесення витрат на організацію та проведення поховання [PERSON], на думку суду, не підтверджують факт тривалого проживання їх однією сім'єю як чоловіка та жінки більше ніж п'ять років. Крім того, позивачем не доведено в судовому засіданні перебування [PERSON] у безпорадному стані та потребування стороннього догляду, наявність доказів періодичного стаціонарного лікування не може свідчити про її перебування у безпорадному стані, крім того першу групу інвалідності померлій встановлено лише в січні 2010 року, тобто за два місяці до смерті. Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідач по справі [PERSON] не мав права на спадкування, він би, як спадкоємець четвертої черги, мав право на спадкування лише за відсутності спадкоємців попередніх черг, а спадкоємці першої та другої черги в наявності. Згідно абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7 "Відповідно до статті 1301 ЦК (435-15) свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо". На підставі вищевикладеного, суд вважає що свідоцтво про право на спадщину за законом видане [PERSON], після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року повинно бути визнано не дійсним, у зв'язку з тим, що це свідоцтво було видано з порушенням прав інших осіб-спадкоємців, а саме [PERSON], як спадкоємиці першої черги. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати необхідно віднести на рахунок відповідача [PERSON]

Outcome: approved