Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], право власності на земельні ділянки, площею 1,58 га- рілля, площею 0,19 га кормові угіддя, які належали її дядькові [PERSON], який помер 01 травня 2009 року, які розташовані за межами населенного пункту на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування. При цьому мотивує свої вимоги тим, що після смерті 01 травня 2009 року [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять і зазначені земельні ділянки. Проте оформити належним чином спадщину позивач не може, оскільки державний акт на право приватної власності на землю загублений. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 32). Представник Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але позовні вимоги визнав повністю та просить суд розглядати справу без його участі, про що надав до суду письмову заяву (а.с. 37). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася 15 липня 1967 року, про що свідчить копія сторінок її паспорту (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 1213601 її батьком зазначений [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 8). 26 липня 1986 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище "Шаповаленко" на "Арістархова", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВП №404706 (а.с. 9). Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 січня 1963 року в селі Засулля, Недригайлівського району, Сумської області. До реєстрації шлюбу прізвище матері позивача було "Дремова". Вказане підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 906717 (а.с.10). Відповідно до копії посвідки про народження №008061, копія якої міститься на а.с. 11, 21 липня 1938 року народилась [PERSON], мати позивача, і її батьками записані: в графі "батько" [PERSON], в графі "мати" [PERSON], актовий запис № 201. У матері позивача [PERSON] був рідний брат [PERSON]. 01 травня 2009 року в с. Баба, Недригайлівського району, Сумської області, помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 108872 (а.с.13), який постійно проживав у [INFO], за життя в шлюбі не перебував та дітей не мав. Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 19 лютого 2015 року встановлено юридичний факт, що [PERSON], [INFO], є рідною племінницею по лінії матері [PERSON], [INFO], який помер 01 травня 2009 року в селі Баба, Недригайлівського району Сумської області, та який доводився її матері, [PERSON], [INFO], рідним братом. Рішення суду набрало законної сили 03 березня 2015 року. Після смерті [PERSON], дядька позивача, відкрилася спадщина в с. Баба, Недригайлівського району Сумської області, у вигляді земельної ділянки, площею 1,77 га, розташованої на території Засульської сілької ради Недригайлівського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 732327 від 29 серпня 2002 року, виданого на імя [PERSON] (а.с. 15). Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 27 травня 2015 року позивачу [PERSON], [INFO], визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті дядька [PERSON], який помер 01 травня 2009 року, терміном один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішення суду набрало законної сили 09 червня 2015 року. Відповідно до листа, наданого на запит суду відділом Держзеокадастру у Недригайлівському районі Сумської області від 26.08.2015 року за №27, [PERSON] дійсно був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 №732327, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державний актів на право власності на землю громадян за №508, державний акт на право власності на земельну ділянку видано 05.03.2003 року (а.с. 35-36). Позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі рішення суду Недригайлівського районного суду Сумської області від 27 травня 2015 року, яким визначено додатковий строк для прийняття спадщини, 19 червня 2015 року була заведена спадкова справа №80/2015, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, що міститься в матеріалах справи на а. 31. Відповідно до ст.1269 ЦК України позивач [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON]. При оформленні спадщини виявилося, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 №732327 (а.с. 15), виданий на імя [PERSON] на підставі розпорядження Недригайлівської районної державної адміністрації Ради народних депутатів від 09 серпня 2002 року №289 на земельну ділянку загальною площею 1,77 га (рілля 1.58 га, кормові угіддя 0,19 га), що розташована на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, втрачено. Оскільки на даний час державний акт на право приватної власності на землю втрачений, а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо, у зв'язку з смертю власника земельної ділянки, позивач не може отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину на ці земельні ділянки. Статтями 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статтей 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. Беручи до уваги, що позивач успадкувала земельні ділянки, площею 1.58 га та площею 0,19 га, що розташовані на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, але у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа (Державного акту на право приватної власності на землю) не може отримати Свідоцтво про право на спадщину на неї, то рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права позивача на дані земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved