Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] повністю ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: не цікавиться життям та здоров`ям дитини, її навчанням, не телефонує, не підтримує з нею родинних зв`язків, не проявляє до неї батьківського піклування та турботи, постійно приховує місце свого проживання. Крім того, протягом 6 (шести) місяців не сплачує аліменти, за що внесений в Єдиний реєстр боржників. Дитина перебуває на повному утриманні матері. Позивач, [PERSON] та її представник - адвокат Сацюк Ірина Василівна в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача визнав повністю та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради підтримала вимоги позовної заяви та просила суд їх задовольнити. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] та вирішити питання щодо задоволення позову в підготовчому судовому засіданні з урахуванням заяви, поданої відповідачем. Відповідно до частин першої, четвертої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07 червня 2011 року виконкомом Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 5, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] /яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] /. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 квітня 2012 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників [PERSON] занесений до Єдиного реєстру боржників в категорії стягнення: стягнення аліментів. За відомостями комунального підприємства «Інформаційно-розрахунковий центр» Володимир-Волинської міської ради [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . У цій же квартирі проживає і позивач. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину (стаття 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав на підставі статті 164 Сімейного кодексу України. Як роз`яснив Верховний Суд України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3). Згідно з висновком органу опіки та піклування - виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 18.04.2019 року № 108 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] » є доцільним позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] . Відповідно до довідки Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 8 «Вишиванка» Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 28.02.2019 року № 07/01-11, [PERSON] (2011 року народження) відвідувала дошкільний навчальний заклад № 8 «Вишиванка» м. Володимира-Волинського з вересня 2016 року по червень 2018 року. Мама дитини, [PERSON] , і тато [PERSON] (записано в документації закладу зі слів мами), займалися розвитком та вихованням дівчинки, піклувалися про здоров`я, приділяли належну увагу її зовнішньому вигляду. Вчасно приводили та забирали дитину з дошкільного навчального закладу, вчасно здійснювали оплату за харчування дитини в ДНЗ. Відповідно до характеристики учениці 1-Б классу Володимир-Волинського ліцею «Цент освіти» Волинської обласної ради [PERSON] , [INFO] , [PERSON] навчається у школі з 01.09.2018 року. За період навчання зарекомендувала себе доброю, старанною ученицею. Мама з вітчимом постійно цікавляться успіхами [PERSON] у навчанні та допомагають долати труднощі, якщо вони виникають. За період навчання дитини у 1-му класі, біологічний батько [PERSON] жодного разу не приходив до школи та не цікавився досягненнями своєї дочки. Відповідно до характеристики діагностики сімейних взаємин учениці 1-Б классу Володимир-Волинського ліцею «Цент освіти» Волинської обласної ради [PERSON] , [INFO] , [PERSON] проживає з матір`ю, [PERSON] , її чоловіком, [PERSON] та братом [PERSON] . Сім`я [PERSON] складається з тата « [PERSON] », мами « [PERSON] », братика «[PERSON]», бабусі та її, [PERSON] . На підставі наявних в матеріалах справи документів, суд дійшов висновку, що відповідач не піклується про свою дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, навчанням, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається її підготовкою до самостійного життя. Таким чином, викладене вище дає підстави суду дійти висновку, що відповідач не виконує належним чином своїх обов`язків по вихованню доньки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав на підставі пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України. Враховуючи викладене вище та

Outcome: approved