Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

В листопаді 2014р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк", в якому просила суд: стягнути на свою користь з відповідача суму депозитного вкладу у розмірі 48000,0 грн. та нараховані за два місяці відсотки у розмірі 1840,0 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 06 серпня 2014р. між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу "Марафон лояльності_Подвійний дохід ЕПС" №830599/2014 (у національній валюті України) (далі по тексту - договір). Відповідно до п. 1.1 договору, позивачка розмістила на рахунок [NUMBER] депозитний вклад у національній валюті у сумі 48000,0 грн. на строк 13 місяців від дня укладення договору із щомісячною виплатою процентів. 06 жовтня 2014р. у зв'язку із невиконанням відповідачем умов договору, позивачка звернулась із заявою про розірвання договору та повернення їй депозитного вкладу у повному обсязі. Однак, у видачі коштів позивачці було відмовлено з підстав відсутності достатніх коштів, а тому вона вимушена була звернутись до суду за захистом свого порушеного права. До судового засідання позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позов, проти заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення не заперечувала. Сторона відповідача, про час і місце судового розгляду оповіщалась у встановленому законом порядку, у судові засідання свого представника не направила, про поважність причин неявки суду повідомлено не було, як і прохання розглядати справу у відсутність свого представника. При цьому, до судового засідання на адресу суду були направлені заперечення на позовну заяву, із проханням відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності протиправності дій банку. Оскільки, позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 06 серпня 2014р. між сторонами було укладено договір, предметом якого, відповідно до п. 1.1. є розміщення позивачем у відповідача строкового вкладу на умовах депозитного продукту "Марафон лояльності_Подвійний дохід ЕПС" в національній валюті України на строк 13 місяців з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів. Для обліку вкладу відповідач відкрив на ім'я позивачки вкладний рахунок [NUMBER]. Крім того, відповідач відкрив на ім'я позивачки вкладний рахунок за вкладом на вимогу "Для виплат" [NUMBER], на який може бути перераховано вклад та нараховані, але не отримані вчасно проценти за цим вкладом по закінченню строку його дії (п.1.2 договору). Сума початкового вкладу - 48000,0 грн. (п. 1.4 договору). Сторони погодили у п. 1.5 договору, що стандартна ставка за вкладом становить 23% річних та діє з першого по другий місяць дії вкладу. З третього по тринадцятий місяць дії вкладу стандартна ставка за вкладом становить 10% річних. При достроковому закритті вкладу проценти за вкладом нараховуються/перераховуються у повному обсязі згідно договору за кожні повні два місяці дії вкладу, за кожний неповний двомісячний строк дії вкладу - за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідним розрахунковим періодом, відповідною сумою початкового вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на Інтернет-сайті банку - www.vab.ua. Умови дострокового повернення вкладу зазначені в Правилах, окрім випадків звернення клієнта до банку в усній формі в перший день після закінчення кожного двомісячного періоду дії вкладу. При достроковому закритті вкладу за ініціативою клієнта, останній погоджується зі сплатою комісії банку згідно тарифів, що діють на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідним розрахунковим періодом, відповідною сумою вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на Інтернет-сайті банку - www.vab.ua (п. 1.6 договору). Судом встановлено, що позивачкою було виконано умови договору та внесено 06 серпня 2014р. суму вкладу у розмірі 48000,0 грн. на вкладний рахунок, що підтверджується меморіальним ордером №232806 (а.с. 5). У зв'язку із зверненням позивачки про дострокове повернення вкладу за договором після двомісячного періоду дії вкладу, відповідачем було перераховано суму вкладу у розмірі 48000,0 грн. та суму нарахованих процентів у розмірі 1542,58 грн. на рахунок за вкладом на вимогу "Для виплат", що підтверджується випискою по особовим рахункам за 06 жовтня 2014р. ( а.с. 14-15). Відповідно до п.4.3.3. Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ "ВіЕйБі Банк", розміщених у відкритому доступі на офіційному сайті відповідача, повернення грошових коштів, внесених на Вклад на вимогу відбуваються на першу вимогу Вкладника. Враховуючи вищевикладене, а також факт перечислення на даний рахунок суми вкладу, суд приходить до висновку про те, що договір було закрито до закінчення строку передбаченого у п. 1.1 договору. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 3 цієї статті передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч. 1, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Водночас, на час розгляду справи сума вкладу та процентів по договору, які були перераховані на вкладний рахунок на вимогу "Для виплат" відповідно до п. 1.2 договору, позивачці не виплачені, доказів, які б свідчили про належне виконання банком взятих на себе зобов'язань за договором отримано не було. Згідно ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які перебувають на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача суми вкладу та нарахованих за два місяці його дії процентів підлягають задоволенню. При цьому, суд не знаходить вірним розрахунок сторони позивача щодо розміру необхідних для виплати процентів. Так, згідно умов п.1.6 договору сторони узгодили, що при достроковому закритті вкладу за ініціативою клієнта, останній погоджується зі сплатою комісії банку згідно тарифів, що діють на день закриття вкладу за цим видом вкладу. Враховуючи, положення умов укладеного між сторонами договору, сума нарахованих, але не отриманих вчасно процентів за вкладом по закінченню строку його дії становить 1814,8 грн., а з вирахуванням комісії за дострокове закриття вкладу - 1542,58 грн., що підтверджується і наданою стороною позивача випискою з вкладного (депозитного) рахунку по договору банківського вкладу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме на користь позивачки підлягає стягненню сума заборгованості за договором у розмірі 49542,58 грн., що складається із суми банківського вкладу у розмірі 48000,0 грн. та нарахованих процентів у розмірі 1542,58 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 495,43 грн.

Outcome: partial