Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

12 травня 2015 року на адресу суду поштою надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк" (надалі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка мотивується тим, що 22 червня 2011 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" і відповідачкою був укладений кредитний договір №ВLаЖГА00045878, за яким банк надав останній кредит в розмірі 12000 грн. на поточні потреби зі сплатою 15% річних, 1,75% щомісячної комісії строком до 22 червня 2014 року. Позивач зазначає, що відповідачка належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 04 травня 2015 року в неї утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 54434,96 грн., з яких: 9776,54 грн. заборгованості по кредиту, 4238,08 грн. - заборгованості по відсоткам, 5807,93 грн. - заборгованості по комісії, 34612,41 грн. - пеня. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь банку вказану суму боргу. У судове засідання Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіна М.А. не з'явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про день, час та місце розглдяу справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами в заочному провадженні та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 червня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і [PERSON] був укладений договір банківського обслуговування №ВLаЖГА00045878, за яким банк надав відповідачці 12000 грн. на поточні потреби у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, строком до 22 червня 2014 року, а остання зобов'язалася сплачувати банку 15% річних за користування кредитом та 1,75% від суми кредиту комісії за управління кредитом (а.с. 5-12). Відповідно до п. 2.4.2 вказаного вище договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього договору, що є невідємною частиною цього договору. Відповідно до п. 2.5.2 договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених Графіком, а також в сумах комісії за управління кредитом. З огляду на положення п. 9 спеціальної частини договору та п.п. 4.3 договору у випадку прострочення позичальником сплати або несплати в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додаткової сплати банку пені, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, становить 0,5%. Банк свої зобов'язання по договору банківського обслуговування виконав, та надав відповідачці [PERSON] кредит в сумі12000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 923609 від 22 червня 2011 року (а.с. 21). Відповідачка [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 04 травня 2015 року в неї утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 54434,96 грн., з яких: 9776,54 грн. заборгованості по кредиту, 4238,08 грн. - заборгованості по відсоткам, 5807,93 грн. - заборгованості по комісії, 34612,41 грн. - пеня (а.с. 19-20). У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином суд вважає, що факт порушення відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача ПАТ "ВіЕйБі Банк" 54434 грн. 96 коп. заборгованості за договором банківського обслуговування №ВLаЖГА00045878 від 22 червня 2011 року. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхилиної вимоги. Таким чином, стягненню з відповідачки на користь держави підлягає судовий збір у сумі 544 грн. 35 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved