Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER] . Заяву обгрунтовує тим, що у червні 2019 року звернувшись до Бершадського відділення управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з метою нарахування пенсії за віком вона надала свою трудову книжку, проте їй в усній формі відмовили у призначенні пенсії в зв`язку з тим, що в її трудовій книжці прізвище " [PERSON] " перекреслено, а по батькові вказано " [PERSON] ", яке також перекреслено. Дана заява надійшла до суду 04.07.2018 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, була передана для розгляду судді Хмель Р.В. Ухвалою від 05.07.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання на 05.08.2019 року. Заявник, [PERSON] , до початку розгляду справи, надала на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи, Бершадського об`єднаного управління ПФУ Вінницької області, надав до суду письмову заяву, в якій справу просив слухати у його відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно ксерокопії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 03 листопада 1995 року Бершадським РВ УМВС України у Вінницькій області, прізвище, ім`я та по батькові заявника записано як « [PERSON] ». З копії трудової книжки серії [NUMBER] від 13.06.1979 року вбачається, що власником даної трудової книжки є на рос. мові " [PERSON]". Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст.81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи збіг прізвищ імен та по батькові у трудовій книжці серії [NUMBER] , заведеної 13.06.1979 року і паспорті заявниці встановлено, що зазначена трудова книжка належить саме [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що дана заява є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved