Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

У жовтні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та, з урахуванням уточнених позовних вимог, послалася на таке. [PERSON] (батьку), [PERSON] (матері), [PERSON] (сестрі), [PERSON] (племіннику) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 серпня 1993 року Виконкомом Снігурівської міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 196 від 19 січня 1993 року на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира [ADDRESS] . Їх частки в праві спільної сумісної власності не визначені. [INFO] помер батько [PERSON] [INFO] померла матір [PERSON] , на день смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з частини приватизованої квартири. В передбачений законом шестимісячний термін, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири їй було відмовлено, оскільки неможливо виділити частку померлого у спільній сумісній власності. Оскільки між співласниками не було укладено угоди відносно власності на квартиру, їх частки у спільній сумісній власності є рівними і кожному з них, як співвласнику належить право власності на 1/4 частку квартири, а відповідач [PERSON] не надає нотаріусу заяви про виділення часток, що перешкоджає їй оформити свої спадкові права, просить визначити розмір частки померлої [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на трикімнатну квартиру загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., розташовану за адресою [ADDRESS] , що становить 1/4 її частину. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (вх. № 1115/20 - вх. 19.02.2020) Представник відповідача Снігурівської міської ради надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю (вх.№636/20-вх. 31.01.2020). Відповідач [PERSON] також надійслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, погодився, що частка померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/4 та не запечував щодо виділення частки за померлою. У зв`язку з неможливістю подати заяву до нотаріальної контори та з`явитись у судове засідання, справу просив слухати в його відсутність (вх. №ЕП-81/20 15.01.2020). Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видане 30 серпня 1993 року Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" на підставі розпорядження від 19 січня 1993 року №196, та зареєстроване МП "Кошторисник" за реєстром №384, квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 14, 15). [INFO] в м. Снігурівка Миколаївської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис про смерть №181 від 15 липня 2010 року (а.с. 8). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його донька [PERSON] - позивачка у справі, як спадкоємець першої черги за законом та як вбачається з копії спадкової справи №№330/2010, заведеної до майна померлого [PERSON] [INFO] (а.с.53-68), за померлим, згідно з заявами співвласників, виділено 1/4 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . [INFO] в м. Миколаєві померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 березня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис про смерть № 48 від 01 березня 2011 року (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина на частку квартири у спільній сумісній власності за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з копії спадкової справи (а.с.41-48), спадщину після смерті [PERSON] прийняла її донька та позивачка у справі [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, подавши відповідну заяву до Снігурівської державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців немає. Донька спадкодавиці (сестра позивачки) [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за законом після смерті матері на користь позивачки. Факт родинних відносин між спадкодавцями та позивачкою [PERSON] , як між батьками та донькою, підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 1963 року за актовим записом № 112 (а.с.16), копіями Витягів з Реєстру РАЦС №№00025197290, 000251973111, датою формування 14 січня 2020 року на підтвердження зміни прізвища на [PERSON] . Постановою завідувачки Снігурівської державної нотаріальної контори Коваль Ю.В. від 26 вересня 2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] з підстави невизначення розміру належної спадкодавиці частки у спільному майні (а.с. 11). \~ \~ \~ \~ Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ст. 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкуванн" від 30.05.2008 року № 7 п. 12 роз`яснено, що за загальними правилами ч. 2 ст. 372 при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст.1216 ЦК України є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Як зазначено в пункті 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розглядаючи спори, пов`язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Як вбачається з матеріалів справи, за життя спадкодавиця не укладала з іншими співвласниками квартири договір щодо поділу часток майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, або виділу частки такого майна. За таких обставин частки співвласників у праві власності на квартиру є рівними. Доказів зворотнього суду не надано. Судом перевірено, що за наявною інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об`єкта, станом на 08 січня 2020 року, право у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 30 серпня 1993 року. Згідно з висновком про оцінку майна (а.с.19-27), вартість квартири станом на 30 вересня 2019 року становить 300 000, 00грн., 1/4 частки - 75 000,00 грн. Згідно п. 224 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. №20/5 нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визнання) частки померлого у спільному майні. У зв`язку зі смертю одного з співвласників, позивачка не може реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом через те, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності за неможливості виділення (визначення) частки померлого у спільному майні, оскільки один із співвласників [PERSON] ненадає добровільно заяви на виділ часток. Після смерті одного із співвласників частка у праві спільної сумісної власності належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином,\~оскільки іншим\~чином,\~окрім звернення\~до суду,\~захистити своє\~набуте в\~порядку спадкування\~право власності\~на невизначену\~частку померлого\~співвласника неможливо,\~а також\~з метою\~забезпечення належної\~реалізації права\~власності співвласника\~у спільному\~сумісному майні,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~задоволення позову,\~з визначенням\~частки у\~спільній сумісній\~власності на\~квартиру [ADDRESS] померлій\~ [PERSON] . На прохання позивача суд не стягує з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved