Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 11" серпня 2013 року [PERSON] під розписку позичила у НЬОГО [PERSON], 17500 доларів США, які зобов'язалась повернути "1" січня 2015 року, а також сплачувати щомісячно 5% від суми борг, або, у разі неповернення, передати у власність мені будинок за адресою: Київська обл., смт. Ворзель, вул. Крилова 39. По закінченню зазначеного строку, відповідач йому не повернула суму боргу. Відповідач відсотки за позикою не сплачувала та основну суму боргу не повертала, та ухиляється від повернення до цього часу. Він намагався врегулювати спір, для чого було надіслано рекомендований лист на адресу реєстрації відповідача з попередженням про необхідність повернення боргу від 10.02.2016 року отриманий відповідачем, та повторно лист від 22.03.2016, але відповідач за цим листом не зявилась до відділення поштового звязку . 15 травня 2016 року він зустрівся з відповідачем у присутності [PERSON], де її було повідомлено про необхідність повернення боргу та про наміри, у разі неповернення, звернення до суду, щодо примусового стягнення боргу. Відповідач пообіцяв до 27 червня 2016 року повернути вказану суму коштів. Наразі кошти відповідач не повернула, на звязок не виходить. У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України відповідач має сплатити йому суму боргу в розмірі 17500 доларів США або 434374,50 грн. в гривневому еквіваленті, суму несплачених відсотків за період з 11 серпня 2013 року по 04 липня 2016 року у сумі 738436,65 гр а також 3 % річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі 37772,73 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики у сумі 17500 доларів США або 434374,50 грн. в гривневому еквіваленті, суму несплачених відсотків за період з 11 серпня 2013 року по 04 липня 2016 року у сумі 738436,65, а також 3 % річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі 37772,73 грн., а всього: 1210583,88 грн. грн.У випадку неможливості відповідача сплатити вказану суму коштів, передати йому у власність будинок за адресою: Київська обл., смт. Ворзель, вул. Крилова 39. Стягнути з [PERSON] на його користь сплачену ним суму судових витрат. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON]С у судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила,що у серпні 2013р вона позичила у позивача гроші у суммі 12000 долларів США зі сплатою 5% щомісячно за користування коштами,про що написала розписку.Крім того,вона раніше брала у позивача гроші у борг без розписки,тому із врахуванням позичених 12000долларів США вона мала загальний борг 17 500 долларів США.Відповідач пояснила,що вона щомісячно повертала позивачу позичені гроші у розмірі згідно домовленості та у спосіб,який вказав позивач,а саме клала гроші у поштову скриньку.Повертала гроші по листопад 2015р. Представник відповідача [PERSON]С [PERSON]В у судовому засіданні позов не визнав,просив у позові відмовити,поскільки відповідач повернула борг позивачу.Крім того,позивач надав до суду розписку,яка не є належним доказом,поскільки має дописки,зроблені не позивачем.Також звернув увагу на ті обставини,що в діях позивача вбачаються ознаки шахрайства. Суд,заслухавши пояснення сторін,покази свідків,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні встановлено,що 11 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики,за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняла гроші у сумі 12 000,00 долларів [PERSON] кошти відповідно до умов договору позики відповідач зобовязалась повернути позивачу до 01.01.2015р.Крім того,умовами вказаного договору передбачено,що за користування вказаними коштами,відповідач зобов»язалась щомісячно сплачувати позивачу 5% .Наведені обставини справи стверджуються у судовому засіданні розпискою (а.с.5,51),оригінал якої був оглянутий у судовому [PERSON] обставини справи у судовому засіданні визнала відповідачка [PERSON]С . Крім того,у судовому засіданні було встановлено,що відповідач [PERSON]С до серпня 2013р отримувала від позивача у борг грошові кошти і станом на 11.08.2013р загальний розмір боргу становив 17500 долларів США,що підтвердила у судовому засіданні відповідач [PERSON]С та що було відмічено відповідачем у борговій розписці (а.с.5,51),оригінал якої було оглянуто у судовому засіданні. Відповідно до ст.. 61 ч 1 ЦПК України «Обставини визнані сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі,не підлягають доказуванню». Щодо посилання представника відповідача на ті обставини,що позивачем до суду було надано оригінал розписки,у яку було внесено зміни позивачем по справі,то при вирішенні спору по суті суд не приймає до уваги дані заперечення,поскільки у судовому засіданні було досліджено оригінал розписки від 11.08.2013р,копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.51).Згідно вказаної розписки вбачається,що зміни,які були внесені позивачем у зміст вказаної розписки,не впливають на її суть та не змінюють умов договору позики.При цьому відповідачем по справі [PERSON]С не оспорено зміст розписки,а навпаки у судовому засіданні було підтверджено факт отримання нею у борг у позивача коштів ,загальний розмір яких станом на серпень 2013р складав 17\~500 долларів США. Заперечуючи проти позову ,відповідач та її представник у судовому засіданні посилались на ті обставини,що відповідач станом на листопад 2015р повернула позивачу 25000 доларів США.Однак,на підтвердження вказаних обставин справи відповідач не надала до суду жодного доказу. У судовому засіданні було досліджено оригінал розписки від 11.08.2013р, зі змісту якої не вбачається будь-яких відомостей про повернення боргу. Будь-яких інших письмових доказів на підтвердження повернення боргу та відсотків за користування грошима,відповідач до суду не надала. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON]С,[PERSON]Однак суд не може прийняти до уваги покази даних свідків,поскільки [PERSON]С є рідною сестрою відповідачки по справі,а [PERSON]П є дочкою відповідача по справі,тому дані особи зацікавлені у наслідках розгляду вказаної справи. По справі була допитана свідок [PERSON]І,яка показала,що їй відомо про ті обставини,що відповідач повертала позивачу кошти,які вона брала у позивача у борг.Однак дані покази суд не може прийняти до уваги при вирішенні спору по суті,поскільки з показів даного свідка не вбачається коли саме,які суму та відповідно до яких боргових зобов»язань повернула відповідач позивачу. Відповідно до ст.. 545 ЦК України «Прийнявши виконання зобов»язання,кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або у повному обсязі.Якщо боржник видав кредиторові борговий документ,кредитор,приймаючи виконання зобов»язання,повинен повернути його боржникові.У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці,яку він видає.Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов»язку.У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов»язання.У цьому разі настає прострочення кредитора». У судовому засіданні було встановлено,що борговий документ-розписка від 11.08.2013р перебуває у позивача.Будь-яких відміток на вказаному документі про повернення боргу у повному обсязі чи частково даний борговий документ не містить.Доказів тих обставин,що позивач відмовився повернути борговий документ відповідачу чи зробити на даному документі відмітку про повернення коштів- відповідач до суду не надала. Відповідно до ст. 1046 ЦК України "За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості". Відповідно до ст. 1049 ЦК України " Позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку,що встановлені договором.Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги,позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це,якщо інше не встановлено договором". Враховуючи викладене,суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача борг згідно договору позики у суммі 434\~374 гр 50 коп,що еквівалентно 17500 долларам США станом на 04.06.2016р( курс долара 24, 8214 гр). Крім того, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно договору позики від 11.08.2013р передбачена сплата відповідачем позивачу щомісячно 5% за користування коштами . Тому,враховуючи наданий до суду розрахунок( за період з 11.08.2013р по червень 2016р за 34 місяці),суд стягує із відповідача на користь позивача 738\~436гр 65 коп -відсотки за користування позикою. Крім того, відповідно до ст. 1050 ЦК України "Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики,він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України". Відповідно до ст. 625 ЦК України"Боржник,який прострочив виконання грошового зобов"язання,на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти річних від просроченої суми,якщо інший процент не встановлений договором або законом". Згідно поданого розрахунку 3% річних складає 37772 гр 73 коп,які суд стягує із відповідача на користь позивача. При вирішенні спору по суті суд приймає до уваги розрахунок боргу,поданий позивачем по справі,поскільки під час розгляду даної справи відповідачем по справі даний розрахунок не був оспорений. Поскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача,то до відшкодування підлягають судові витрати,які поніс позивач при подачі позову до суду,а саме 6890гр сплаченого позивачем судового збору. Щодо вимог позивача в частині у випадку неможливості відповідача сплатити суму боргу, передати йому у власність будинок за адресою: Київська обл., смт. Ворзель, вул. Крилова 39,то в даній частині суд вимоги не розглядає,поскільки судом задоволені позовні вимоги позивача в частині стягнення із відповідача суми боргу згідно договору позики і під час розгляду справи по суті позивач у судовому засіданні з даного приводу свої позовні вимоги не уточнив. На підставі ст. 625,1046-1049,1050 ЦК України,

Outcome: approved