Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільним майном чоловіка та жінки, що проживали однією сім'єю та визнання права власності на майно, відповідно до остаточно уточнених вимог зазначила, що в період з 13 жовтня 2001 року по 01 жовтня 2011року вона та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в будинку по [ADDRESS] були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. 01.02.2012 р. зареєстрували шлюб. За період проживання однією сім'єю було усиновлено доньку - [PERSON] [INFO] р. н. [INFO] р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина. За період проживання із [PERSON] однією сім'єю до моменту реєстрації шлюбу ними було надбано майно, яке відповідно до положень ст. 74 Сімейного кодексу України належить їм на праві спільної сумісної власності. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] окрім позивача є: донька - [PERSON], [INFO] р. н., сини спадкодавця від першого шлюбу: [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO] р. н. Між позивачем та відповідачами виник спір щодо майна, вона неодноразово отримувала від відповідачів на свою адресу та в бік її малолітньої дитини погрози з вимогою відмовитись від спадщини, тому що в іншому випадку на неї чекає фізична розправа. З цього приводу за її заявами правоохоронні органи здійснюють розслідування вказаних епізодів. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що за час спільного їх життя за рахунок спільного сімейного бюджету [PERSON] та [PERSON] було набуте майно, що є їх спільною сумісною власністю: квартира [ADDRESS] автомобіль TOYOTA Rav 4, 2005року випуску, державний номерний знак [NUMBER].; автомобіль TOYOTA Rav 4 (V=2000), 1999 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; 1 324 910 акцій Приватного акціонерного товариства «Весна» (код ЄДРПОУ 13743004) загальною номінальною вартістю 132491,0 грн. (частка у статутному капіталі 79,6536 %), що обліковуються на рахунку у цінних паперах № 300772-UA10340015 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик»» (МФО 300670, вул. Хрещатик, 8а, м. Київ, 01001), який відкрито на ім'я [PERSON], [INFO]. Крім того, [PERSON] як акціонеру ПрАТ «ВЕСНА» було нараховано дивіденди загальною сумою 64600,00 грн. За життя [PERSON] заповіту не склав, а спадкоємцями після його смерті є його діти - відповідачі за її позовом, які у добровільному порядку виділити позивачу її частку у спільному майні відмовляються, тому дане майно просить визнати спільним майном [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки які проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою та визнати за нею право власності на 1/2 частину даного майна. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали повністю та подав зустрічний позов, у якому з урахуванням останніх уточнень просив визнати особистою приватною власністю [PERSON]: 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] квартиру [ADDRESS] автомобіль TOYOTA Rav 4, 2005 року випуску, днз [NUMBER]; автомобіль TOYOTA Rav 4, 1999 року випуску, днз [NUMBER]; грошові кошти, що знаходяться на рахунку № [NUMBER] у Кіровоградській філії АБ «Південний», грошові кошти, що знаходяться на картковому рахунку № [NUMBER] в ПАТ КБ «Хрещатик» м. Київ; грошові кошти, що знаходяться на вкладному (депозитному) рахунку № [NUMBER] в ПАТ КБ «Хрещатик» м. Київ; 1 324 910 шт. акцій Приватного акціонерного товариства «Весна» (код ЄДРПОУ 13743004) загальною номінальною вартістю 132 491грн. що складає 79,6536 % статутного фонду ПАТ «Весна», які обліковуються на рахунку в цінних паперах № 300772-UA10340015 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» ; 64600грн. дивідендів від діяльності Приватного акціонерного товариства «Весна». При цьому, посилаються на ст. 57 Сімейного кодексу України (особиста приватна власність дружити на чоловіка) та постанову ПВСУ від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», де вказано, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Зазначив, що шлюб [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано лише 01.02.2012 р., а вищевказане майно придбане до шлюбу, за особисті кошти [PERSON], без будь-якої участі [PERSON] отже, воно є особистою приватною власністю [PERSON] Будинок по вул. Комунальній, 1 придбано за договором міни від 24.04.1991 р., потім договір було змінено на свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 23.09.1994 р., добудовувався за час проживання їх батька з матір»ю в період їх спільного проживання до 1999року; квартира [ADDRESS] була придбана [PERSON] 22.02.2008 р. для проживання його сина -відповідача у справі [PERSON] , в договорі вказано про купівлю квартири за власні кошти [PERSON]; згідно квитанції від 21.05.2010 р. АБ «Південний» [PERSON] були занесені на депозитний рахунок АБ «Південний» грошові кошти в сумі 35 000 дол. США. Згідно квитанції від 21.04.2010 р. Кіровоградської філії ВАТ КБ «Хрещатик» [PERSON] були внесені кошти в сумі 50 000 дол. США. Отже, вказані квитанції свідчать про те, що грошові кошти, які знаходяться на депозитних рахунках в АБ «Південний» та ВАТ КБ «Хрещатик» перебували у власності [PERSON] ще до укладення шлюбу з [PERSON] Стверджується , що ЗАТ «Весна» (зараз ПрАТ «Весна») було зареєстровано 09.09.1992 року. Відповідно до змін до установчого договору ЗАТ «Весна» від 28.06.1996 року статутний фонд був поділений на 742 016 акцій, з них [PERSON] належало - 494 501 акція, що складало 66,64 % статутного фонду відповідно. Згідно установчих документів станом на квітень 2006 року [PERSON] належало 79,42 % акцій ПрАТ «Весна». Зазначається, що [PERSON] не доведено її участі коштами чи діями у придбанні майна , яке вона просить визнати спільним майном подружжя. Звертається увага суду на неможливість встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу при тому, що позивавач в цей період перебувала в зареєстрованому шлюбу з іншим чоловіком та усиновила дитину в свідоцтві про народження якої зазначено батьком [PERSON]. [PERSON] та в інтересах якої діяв [PERSON], підтримали нею поданий позов про визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], а саме після уточнення позовних вимог : 1/2 частину будинку по [ADDRESS] який було придбано згідно договору міни від 24.04.1991 р. Стверджується, що з часу розірвання шлюбу до 1999 року в період спільного проживання за рахунок спільних коштів ними було придбано даний будинок , який ними ж було добудовано та акції ЗАТ «Весна» в кількості 494 501 шт., що станом на 28.06.1996 року становить 66,64 % статутного фонду акціонерного товариства. Вказані акції були придбані за рахунок коштів (4 945 010 000 крб.) отриманих [PERSON] в квітні-травні 1996 року в позику від [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON]підтримала заявлений нею позов за заперечувала проти задоволення зустрічного позову [PERSON] та позову [PERSON] , наполягаючи на вищевказаних обставинах. Стверджується, що шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано ще в 1980році, до 1999року до виїзду з України до Ізраїлю [PERSON] проживала окремо за адресою : [ADDRESS], яку продала та розпорядилася коштами на власний розсуд, оскільки після розірвання шлюбу фактично між [PERSON] і [PERSON] було проведено розподіл майна за яким [PERSON] не претендував на кв. [ADDRESS] , а [PERSON] не претендувала на інше майно в т.ч. на будинок по [ADDRESS] При цьому, стверджує, що протягом довгого часу [PERSON] стверджував , що він є холостяком. Судом встановлені наступні факти. 01.02.2012 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 10 т.1 ). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 12 т.1). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. З матеріалів спадкової справи , наданої державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 Биковим С.Є. вбачається, що спадщину прийняла позивач [PERSON], третя особа - [PERSON], [INFO] законним представником якої [PERSON], [PERSON], [PERSON] надав заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] ( а.с. 186 т.1- а.с.136 т.2 ). · В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року з 13 жовтня 2001 року по 01 жовтня 2011 року проживали однією сім'єю без укладення шлюбу. Зазначене підтверджується довідкою квартального комітету відповідно до якої [PERSON] не проживала у будинку по [ADDRESS] з 2001 року, де зареєстрована, матеріалами досліджуваної судової справи № 1109/1117/2012 (2о/1109/100/2012) про усиновлення дитини гр. України [PERSON], [INFO] р. н. у якій відповідно до заяви самим [PERSON] було зазначено, що проживає з [PERSON] в цивільному шлюбі з 2001 року однією сім'єю в будинку за адресою [ADDRESS] (а. с. 116-118 т.1 ). Зазначене підтверджується встановленими обставинами у рішенні суду від 14.02.2012 р. (а. с. 36 т.3). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 08.02.2012 р. [PERSON] проживала саме у будинку по [ADDRESS] (а. с. 119 т.1 ). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Позивачем [PERSON] було надано до суду копії закордонних паспортів [PERSON] та [PERSON] з відмітками про перетин кордону та візами, що свідчить про здійснення спільних подорожей по різним країнам світу (а. с. 25-35 т. 6) та спільних фотографій за період всього спільного проживання з 2001 року ( а.с. 1-107 т.5 ). Згідно даних про реєстрацію транспортних засобів ToyotaRav 4, д.н.з. [NUMBER] та ToyotaRav 4, д.н.з. [NUMBER] містять зазначення про надання права керування транспортними засобами [PERSON] (а. с. 36-37 т. 1 ). Крім того, з узгоджених між собою показань допитаних свідків [PERSON];[PERSON]; [PERSON]; [PERSON] Н; [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]; [PERSON] достовірно вбачається, що позивач та [PERSON], не перебуваючи у шлюбі між собою, близько 10 років проживали однією сім'єю. Після чого, 01.02.2012 р. офіційно оформили свої відносини шляхом реєстрації шлюбу. Ззаначені обставини , встановлені судом , спростовують пояснення відповідача [PERSON] та свідків з боку відповідача: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вказали, що [PERSON] не проживала з [PERSON] і вони взагалі її не знають. Їхні покази спростовуються вищенаведеними належними та допустимими доказами, зокрема, спільними фотографіями, відеозаписами . Зазначення про реєстрацію шлюбу [PERSON] з іншим чоловіком не спростовує факту проживання однією сім»єю, оскільки період спільного проживання визначено до 01 жовтня 2011року , при тому, що інший шлюб існував з 11.11.11року по 24.01.12 року. Та при тому, що вже 01.02.12 року був зареєстрований шлюб [PERSON] та [PERSON] , підтверджуються цим пояснення позивача [PERSON] формальність короткочасного шлюбу з іншим чоловіком. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" при вирішенні спору між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. При цьому, встановлено, що автомобіль ToyotaRav 4, д.н.з. [NUMBER], було придбано 27.03.2003 р. тобто до набрання чинності СК України. Окрім того, як позивач [PERSON] так і свідок [PERSON] стверджували в судовому засіданні , що даний автомобіль був подарунком [PERSON] від [PERSON], який вони їздили спільно купувати до м. Одеси. Оскільки дане майно придбано до набуття чинності СК України , правовідносини щодо даного автомобіля мають регулюватися КпШС України , з точки зору застосування судової практики про поділ майна осіб, які перебували в цивільному шлюбі, є рішення Верховного Суду у справі №6-135цс13 від 25.12.2013. У цьому рішенні розкрито підходи до поділу майна осіб, які перебували у цивільному шлюбі до набрання чинності положеннями СК, які врегулювали такі відносини. ВС у своєму рішенні підтвердив право осіб, які перебували або перебувають в цивільному шлюбі, на поділ майна, яке вони набули до 1 січня 2004 р. Суд указав, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їх спільної сумісної власності, якщо майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід уважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, внаслідок яких вони одержали спільні чи особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); або інше не встановлено письмовою угодою між ними. При цьому ВС указав, що суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім'єю, слід встановити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці. Суд наголосив, що сам факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без встановлення факту ведення спільного господарства, побуту та бюджету не може бути підставою для визнання права власності на половину майна за кожною із сторін. За даних обставин автомобіль ToyotaRav 4, д.н.з. [NUMBER] не може бути визнано спільним майном, оскільки жодного доказу суду , що дане майно придбане сторонами внаслідок спільної праці суду не надано. Автомобіль ToyotaRav 4, д.н.з. [NUMBER], було придбано [PERSON] 27.08.2005 р., тобто в період спільного проживання однією сім»єю, відповідно до встановлених обставин судом, [PERSON] вказано як особу, що має право керування транспортним засобом. При цьому , позивачем надаються докази наявності у неї реалізованого майна , що було використаним для придбання спільного майна вт даний період часу спільного проживання. Квартиру [ADDRESS] було придбано [PERSON] 22.02.2008р., що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 22.02.2008 р., вказане майно було придбане за час спільного проживання позивача та [PERSON] однією сім'єю без шлюбу. При цьому судом встановлено, що даний договір було укладено в присутності позивача [PERSON] , нею ж зазначено, що дана квартира купувалася для сина [PERSON] де він і проживає на даний час. Договір містить п. 1.6 Договору , із зазначенням, що покупець у шлюбі не перебуває, і грошові кошти, що витрачаються покупцем на придбання квартири за цим договором, не є спільною сумісною власністю та є особистою приватною власністю, і осіб які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти ( чи їх частку) , витрачені на купівлю квартири, у тому числі й відповідно до ст.ст. 65,74 та 97 СК України відсутні ( а.с. 126-127 т.2) , що свідчить про те, що дана квартира купувалася за власні кошти [PERSON] та спростовує ствердження позивача про те, що дана квартира є спільним майном подружжя. Станом на [INFO] року, тобто на момент смерті, [PERSON] належало 1 324 910 простих іменних акцій ПрАТ «Весна» згідно виписки про стан рахунку в цінних паперах, наданої депозитарною установою ПАТ «Хрещатик» (а. с. 132 т.3) . У судовому засіданні сторони намагалися довести суду , що право власності на вказані акції [PERSON] набув наступним чином: Саме [PERSON] стверджувала , що після реєстрації свідоцтва про випуск акцій №12/11/1/04 від 09 липня 2004 року, [PERSON] зареєстрував право власності на 399 817 акцій. До системи реєстру таку інформацію внесено 03 листопада 2004 року на підставі розпорядження ЗАТ «Весна» реєстратору ЗАТ «Цукорагрореєстр» про внесення змін до системи реєстру в зв'язку з придбанням та оплатою акцій акціонерами ЗАТ «Весна» згідно списку, наданого ЗАТ «Весна» реєстратору. На підставі цього, 03 листопада 2004 року акціонерам ЗАТ «Весна» було видано сертифікати акцій. Зокрема, [PERSON] було видано сертифікат акцій на 399 817 штук, що стало підтвердженням його права власності на дану кількість акцій ЗАТ «Весна». До цього сертифікати ЗАТ «Весна» реєстратором ЗАТ «Цукорагрореєстр», який здійснював ведення системи реєстру акціонерів ЗАТ «Весна» з березня 1998 року, не видавалися, про що свідчать записи журналу обліку виданих, погашених, втрачених та знищених сертифікатів іменних цінних паперів ЗАТ «Весна», наданого ЗАТ «Цукорагрореєстр» при передачі системи реєстру власників акцій до ЗАТ «Приватбанк» 15 лютого 2007 року. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин), не пізніше ніж через шість місяців після реєстрації випуску акцій акціонерне товариство зобов'язано видати акціонерам акції (сертифікати акцій). Сертифікати акцій усім акціонерам було видано в межах встановленого шестимісячного строку 03.11.2004 року. Про все це свідчить один із реквізитів на сертифікаті акцій, який належав [PERSON]: дата випуску акцій - 09.07.2004 року. Цей реквізит має місце і на всіх інших сертифікатах, які були видані акціонерам ЗАТ «Весна». Незалежний реєстратор ЗАТ «Цукорагрореєстр» (код ЄДРПОУ 23690183), який здійснював облік прав власності на акції ЗАТ «Весна», здійснював ведення журналу обліку виданих, погашених, втрачених та знищених сертифікатів іменних цінних паперів ЗАТ «Весна», де чітко вказано що перші сертифікати було видано на підставі випуску акцій 09.07.2004 року кожному акціонеру 03.11.2004 року. Дата 3 листопада 2004 року має місце на кожному сертифікаті, який видавався акціонерам. Свідоцтвом про випуск акцій №12/11/1/04 від 09 липня 2004 року було скасоване свідоцтво про випуск акцій №39/11/1/98 від 13 квітня 1998 року. Свідоцтво про випуск акцій №39/11/1/98 від 13 квітня 1998 року було отримано з порушенням чинного законодавства, зокрема ст. 30, 33, 38, 40 Закону України «Про господарські товариства» щодо порядку скликання та прийняття рішення загальними зборами товариства про збільшення статутного капіталу, що було виявлено при перевірці Кіровоградським територіальним управлінням Державної комісією з цінних паперів та фондового ринку. У зв'язку із проведеною перевіркою, Кіровоградським територіальним управлінням НКЦПФР було складено акт від 27.09.2005 р. № 166-КІ та винесено постанову «Про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів» №166-КІ від 05.10.2005 року. Окрім того, свідоцтво було видане з порушенням прикінцевих положень Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні» (N 710/97-ВР), який вступив в дію 06.01.1998 року. Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №95 від 31.07.1998 року було затверджене Положення про вимоги до сертифікатів цінних паперів, випущених у документарній формі (вступило в силу 04.09.1998 року), згідно якого встановлювалися вимоги до сертифікатів акцій. Дані порушення не давали змоги внести зміни до системи реєстру на видати акціонерам сертифікати акцій, що були б підтвердженням їх права власності на акції. Тому до 03 листопада 2004 року в системі реєстру власників акцій ЗАТ «Весна» була внесена інформація про акціонерів ЗАТ «Весна», які придбали акції, зареєстровані свідоцтвом про випуск акцій №46-У від 18.11.1994 року. Згідно Установчого договору про створення ЗАТ «Весна», рішення зборів Засновників Протокол № 1 від 26.05.1994 р. у [PERSON] була у власності одна акція. До 2004 року загальних зборів акціонерів ЗАТ «Весна» відповідно до вимог чинного на той час законодавства не проводилось. Прийняття рішень загальними зборами акціонерів ЗАТ «Весна» відображено в матеріалах позапланової перевірки діяльності ЗАТ «Весна» на ринку цінних паперів, що здійснювалась Кіровоградським територіальним управлінням ДКЦПФР у 2005 році, про що 15 вересня 2005 року був складений акт. В результаті проведення вказаної перевірки було виявлено численні правопорушення щодо скликання та проведення загальних зборів акціонерів. Всі надані для перевірки протоколи загальних зборів вказують на незаконність прийняття зборами відповідних рішень, з чого можна зробити висновок, що загальні збори акціонерів ЗАТ «Весна» не проводилися зовсім, а протоколи загальних зборів друкували за необхідністю. Придбання простих іменних акцій ЗАТ «Весна» [PERSON] у кількості 399 817 штук було здійснене одразу після реєстрації випуску акцій в Кіровоградському територіальному управлінні ДКЦПФР 09.07.2004 року. 26.04.2006 року на ім'я [PERSON] було видано сертифікат акцій в кількості 921 324 простих іменних акцій на підставі реєстрації свідоцтва про реєстрацію випуску акцій №4/11/1/06 від 26 квітня 2006 року. Сумарна кількість акцій, зареєстрованих даним свідоцтвом складала 966 840 штук. До цього кількість акцій, які належали [PERSON] була 399 817 штук. На момент передачі реєстру власників іменних цінних паперів від ЗАТ «Цукорагрореєстр» до Кіровоградської філії ЗАТ «Приватбанк» 15 лютого 2007 року кількість акцій у [PERSON] була 1 321 141 штук. Ця кількість зафіксована у реєстрі власників іменних цінних паперів від 15.02.2007 року, виданого ЗАТ «Цукорагрореєстр» при передачі системи реєстру до Кіровоградської філії ЗАТ «Приватбанк». 14 січня 2009 року [PERSON] за допомогою торговця цінними паперами ПАТ «Хрещатик» згідно договору доручення про надання послуг з купівлі цінних паперів №2-Б/09 від 14 січня 2009 року придбав ще 3769 акцій, внаслідок чого кількість акцій ЗАТ «Весна» (далі - ПрАТ «Весна»), що зареєстровані за [PERSON] стала 1 324 910 штук. Після переведення 05 травня 2009 року акцій ЗАТ «Весна» з документарної форми існування в бездокументарну ведення системи реєстру акціонерів ЗАТ «Весна» було передане від реєстратора ЗАТ «Приватбанк» до зберігача цінних паперів ВАТ «Хрещатик». Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працював в період з 1998 по 2006 рік в ЗАТ «Цукорагрореєстр» та здійснював ведення системи реєстру ЗАТ «Весна» на підставі договору, щодо формування системи реєстру ЗАТ «Весна» та вказав наступне: Свідоцтво про випуск акцій №39/11/1/98 від 13 квітня 1998 року, видане Кіровоградським територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку ЗАТ «Весна» на 696500 акцій загальною номінальною вартістю 69650 грн., було видане з порушенням Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні», зокрема статті 4 «Форми випусків цінних паперів». Закон вступив в силу з 06 січня 1998 року і зобов'язував кожного емітента цінних паперів при реєстрації випуску визначатися з формою випуску - документарна або без документарна. Видане свідоцтво не мало даного реквізиту, тому не можна було визначити хто повинен здійснювати облік прав власності на цінні папери - реєстратор чи зберігач. В зв'язку з даною невідповідністю виникла проблема формування реєстру власників іменних цінних паперів на підставі Свідоцтва про випуск акцій №39/11/1/98 від 13 квітня 1998 року, виданого Кіровоградським територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Окрім того, до статуту ЗАТ «Весна» не було внесено змін щодо акціонерів - в статуті не було жодної інформації хто є акціонером ЗАТ «Весна». Це йшло в порушення пункту 6 «Формування системи реєстру» Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №60 від 26 травня 1998 року. В 2004 році ЗАТ «Весна» здійснило випуск акцій відповідно до чинного законодавства - і на підставі цього Кіровоградським територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку було видане Свідоцтво про випуск акцій №12/11/1/04 від 09 липня 2004 року, яким було скасоване свідоцтво про випуск акцій №39/11/1/98 від 13 квітня 1998 року. Було внесено зміни до переліку акціонерів, яким було надано право здійснити оплату і придбати прості іменні акції ЗАТ «Весна». І на підставі цього переліку було сформовано нарешті реєстр акціонерів ЗАТ «Весна» згідно Свідоцтва про випуск акцій №12/11/1/04 від 09 липня 2004 року, а 3 листопада 2004 року всім акціонерам було видано сертифікати, на яких було вказано: дата випуску: 09 липня 2004 року. Дані сертифікати втратили чинність на підставі Свідоцтва про випуск акцій №6/11/1/09 від 2 травня 2009 року, виданого Кіровоградським територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в зв'язку зі зміною форми існування акцій - з документарної в бездокументарну. При бездокументарній формі існування акції обліковуються у формі записів у зберігача, а підтвердженням права власності на акції є виписка з рахунку в цінних паперах. При дематеріалізації акцій сертифікати акцій вилучалися у акціонерів, для чого була створена комісія зі знищення сертифікатів акцій, тому збереження сертифікату акцій в оригінальному вигляді не було.З цього моменту ЗАТ «Цукорагрореєстр» почав видавати товариству реєстри власників іменних цінних паперів, які до цього не видавалися. Згідно Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №60 від 26 травня 1998 року, реєстр власників іменних цінних паперів реєстратор надавав акціонерному товариству на підставі запиту про складання реєстру на певну дату згідно п.4.4.6. даного Положення. Без даного запиту реєстратор не мав права формувати реєстр власників іменних цінних паперів. Інформацію про те, що таких запитів від ЗАТ «Весна» ЗАТ «Цукорагрореєстр» не отримував, видно з відповідей, які ЗАТ «Цукорагрореєстр» надавав Кіровоградському територіальному управлінню Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку при проведенні перевірки у вересні 2005 року. З цих підстав позивач зазначає , що надані відповідачами реєстри не є доказами того, що вони були сформовані на відповідні дати. Відповідачами не заперечується факт випуску акцій в 2006 році та 2009року, при цьому стверджується , що · перший випуск акцій мав місце в 1994 році, [PERSON] належить - 0,01 % акцій, організації орендарів - 99,99%, на підставі установчого договору , затвердженого протоколом № 1 від 26.05.1994 року. · Другий випуск акцій проведено в 1998 році, відповідно до якого [PERSON] має 66,6429% ( 494 501шт.) на підставі змін до установчого договору , затвердженого протоколом № 2 від 24.06.1996 року. · В 1999 році згідно реєстру власників цінних паперів [PERSON] має 68,8825% ( 511120шт.) · В 2003 році на підставі договору дарування від 03.11.03 року подаровано [PERSON] 111303 шт. акцій. · 25.11.04 року згідно реєстру власників цінних паперів [PERSON] має 53,8825% ( 399817шт.) · Третій випуск акцій 26.04.2006 року 55,3900 % ( 921 324шт.) · Згідно рєстру прав власників цінних паперів від 18.05.06 року за [PERSON] - 79,427% (1321141шт.) · На час смерті [PERSON] - 79,6536 % ( 1 324 910шт.). Стверджується, що зазначене свідчить про те, що з акцій придбаних до 2001 року залишилось 24,0370% (399 817шт.), які є його особистою власністю, а інші придбані в 2006 році за власні кошти [PERSON] , оскільки позивачем не надано доказів її участі у придбані даних акцій її участю коштами чи працею. Спростовують зазначення позивача, щодо її участі в діяльності ПАТ « Весна» згідно наданих позивачем [PERSON] довіреностей на представництво нею інтересів товариства та особистих двіреностей від фізичної особи [PERSON] зазначивши , що в даному випадку [PERSON] надавала правову допомогу як [PERSON] так і Товариству , що не дає їй права на визнання за нею як дружиною права власності за 1/2 частину даних акцій. Вважають, що за даних обставин не підлягають задоволенню вимоги і щодо визнання спільним майном та визнання права власності на 1\\2 частину невиплачених дивідендів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, кожен окремо та в їх сукупності, заслухавши покази свідків, суд дійшов висновку, що право власності на акції ЗАТ «Весна» у [PERSON] виникло не з моменту видачі йому сертифікату акцій від 03.11.2004 р. як стверджується позивачем , а з моменту внесення ним коштів за дані акції. При цьому , позивач не надала суду доказів відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України придбання цінних паперів виключно за сумісні кошти подружжя, вартості, за яку вони були придбані, та не обґрунтувала і не довела суду свого права на стягнення частини коштів за їх придбання . Саме з цих підстав позов , щодо визнання даного майна спільним майном подружжя та визнання права власності на 1/2 частину акцій задоволенню не підлягає. Згідно відповіді ПрАТ «Весна» № 33 від 23.06.2014 р. на запит Першої Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 893/02-14 від 06.06.2014 р., станом на [INFO] р. акціонеру ПрАТ «Весна» [PERSON] були нараховані та невиплачені дивіденди за: 2007 рік нараховано 40 000,00 грн. до виплати 34 000,00 грн.; 2008 рік нараховано 24 000,00 грн. до виплати 20 400,00 грн.; 2009 рік нараховано 12 000,00 грн. до виплати 10 200,00 грн. Загальна сума нарахованих дивідендів складає 76 000,00 грн. до виплати 64 600,00 грн.( ст.90-91 т.2). З урахуванням висновків суду , що акції ПАТ «Весна» є особистим майном померлого, відсутні правові підстави для задоволення вимоги позивача про визнання спільним майном та визнання права власності на 1/2 частину дивідентів, в цій частині позов задоволенню не підлягає з вищезазначених підстав. Відповідно до ст. 74 СК України, на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. З урахуванням твердження позивача , що відповідач [PERSON] не має права на звернення до суду з позовом про визнання майна особистим майном померлого [PERSON] , суд зазначає, що спільне сумісне майно, подружжя мало право розділити між собою при житті [PERSON] в натурі відповідно до ст.71 СК України, що не відбулось у зв'язку із смертю одного із подружжя. Позивачем було надано суду докази своєї фінансової участі у придбанні майна за час проживання із [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу за період з 13.10.2001 р. по 01.10.2011 р., а саме: Довідка про одержані доходи та утримані податки за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р., згідно якої за вказаний період [PERSON] нараховано доходу у розмірі 19684,56 грн., 1) Договір оренди приміщення від 17.01.2007 р., укладений між ФОП [PERSON] та ДП «Фаберлік-Україна», відповідно до якого ФОП [PERSON] передала в оренду ДП «Фаберлік-Україна» в термінове платне користування приміщення площею 66,91 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 01.08.2006 р. та віднесено до категорії нежитлових приміщень. Згідно вказаного договору орендна плата за місяць оренди складала 2475 дол. США. 2) Додаткову угоду від 01.11.2008 р. до договору оренди приміщення від 17.01.2007 р., згідно якої розмір орендної плати за останній місяць користування приміщенням (за період з 17.11.2008 р. по 17.12.2008 р.) становила 43123,91 грн. 3) Виписку від 08.12.2008 р. по особовому рахунку № 26020.1.9000657.25 СПД [PERSON]. в Кіровоградській філії АКБ «ТАК-Комерцбанк» за період з 14.03.2007 по 31.08.2007 р., згідно якої оборот коштів склав станом на 14.03.2007 р. - 24 997,50 грн., 30.03.2007 р. - 24 997,50 грн., 05.04.2007 р. - 12 498,75 грн., 07.05.2007 р. - 12 498,75 грн., 05.06.2007 р. - 12 498,75грн., 05.07.2007 р. - 12 498,75 грн., 06.08.2007 р. - 12 498,75 грн., 4) Виписку від 21.11.2008 р. по особовому рахунку № 2600.5.9000260.01 СПД [PERSON]. в Кіровоградській філії АКБ «ТАК-Комерцбанк» за період з 31.08.2007 по 17.09.2007 р., згідно якої оборот коштів склав станом 06.09.2007 р. -12 502,14 грн., 07.09.2007 р. - 12 300,00 грн. 5) Виписку від 21.11.2008 р. по особовому рахунку № 2600.1.0646178.01 СПД [PERSON] в ВАТ «СВЕДБАНК» за період з 15.09.2007 р. по 21.11.2008 р., згідно якої дохід станом на: 10.10.2007 р. - 12 502,14 грн., 06.11.2007 р. - 12 504,14 грн., 07.12.2007 р. - 12 504,14 грн., 28.12.2007 р. - 13 186,75 грн., 03.04.2008 р. - 38 294,16 грн., 05.05.2008 р. - 12 502,14 грн., 09.06.2008 р. - 12 502,14 грн., 03.07.2008 р. - 12 502,14 грн., 05.08.2008 р. - 12 502,14 грн., 04.09.2008 р. - 12 502,14 грн., 08.10.2008 р. - 12 502,14 грн., 05.11.2008 р. - 14 186,00 грн., 05.11.2008 р. - 14 330,25 грн. Зазначені доходи не можуть підтверджувати витрати на придбання як спільного майна , оскільки дані доходи були отримані вже після придбання майна , що є предметом розгляду. Згідно відповіді начальника ОКП КООБТІ В. В. Шихової від 13.01.2015 р. № 13-17/20 на запит адвоката Нефьодова О. О. [PERSON] - матір позивача [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.09.1999 р. № 1717, в обмін якого оформила свідоцтва про право власності від 01.08.2006 р., в обмін якого оформила свідоцтва про право власності від 19.05.2008 р. на житлове приміщення 61,9 кв. м., яке перейшло [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.12.2012 р. № 366. 1) Згідно відповіді начальника ОКП КООБТІ В. В. Шихової від 13.01.2015 р. № 12-17/20 на запит адвоката Нефьодова О. О. [PERSON] - батько [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва проправо власності на житло від 29.02.2000 р. № 299, яка перейшла [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.09.2002 р. № 3-2084, яку продала [PERSON]. (договір купівлі-продажу від 28.12.2010 р. № 6195). 2) Згідно відповіді начальника ОКП КООБТІ В. В. Шихової від 13.01.2015 р. № 14-17/20 на запит адвоката Нефьодова О. О. [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] (на теперішній час - [ADDRESS]) на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.2001 р. № 3786, яка перейшла [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.12.2012 р. № 363. 3) Квитанція № 44 від 25.07.2006 р., видана ТЗОВ «Західінкомбанк» про погашення кредиту згідно кредитного договору № 0303/104 від 05.05.06 р. у сумі 1995,00 дол. США, що еквівалентно 10074,75 грн. 4) Довідка № 1-07/132 від 17.04.2007 р., видана за підписом ректора та головного бухгалтера Кіровоградського інституту регіонального управління та економіки про те, що вона працювала старшим викладачем кафедри господарського та цивільного права юридичного факультету КІРУЕ з заробітною платою 2156 грн. 5) Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.04.2007 р. № 459 посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку площею 1000,00 кв. м., кадастровий номер [NUMBER] за 43800,00 грн. 6) Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.04.2007 р. № 460, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку площею 1000,00 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] за 43800,00 грн. 7) Згідно звіту суб'єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку за четвертий квартал 2011 року [PERSON]. у 2011 році отримала дохід у розмірі 94 500,00 грн. 8) Згідно довідки Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про нарахований дохід та утриманий податок за період з січня 2007 р. по березень 2007 р. [PERSON] отримала дохід у розмірі 6988,62 грн. 9) Згідно розписки від 22.12.2010 р. [PERSON] дав завдаток [PERSON] за квартиру в [ADDRESS] у розмірі 1000 у.о. Вартість квартири 16200 у. о. 10) Згідно угоди про завдаток від 22.12.2010 р. [PERSON] для забезпечення належного виконання зобов'язання щодо купівлі-продажу квартири по [ADDRESS] отримала від [PERSON] завдаток у розмірі 8000 грн., що еквівалентно 1000 дол. США. Згідно угоди об'єкт продавався за 129600 грн., що еквівалентно 16200 дол. США. 11) Надані суду слідуючі документи свідчать про отримані доходи, але в період часу задовго до придбання спірного майна , що є предметом розгляду , а суду при цьому не доведено яке саме майно за рахунок цих коштів було придбане. А саме це: Виписка від 12.03.2001 р. по особовому рахунку № 2600.1.0646178.01 СПД [PERSON] в АТ «СВЕДБАНК» за період з 01.04.2008 р. по 09.12.2010 р., згідно якої дохід станом на: 03.04.2008 р. - 37 900,00 грн., 05.05.2008 р. - 12 660,00 грн., 29.05.2008 р. - 395,00 грн., 10.06.2008 р. - 12 375,00 грн., 08.07.2008 р. - 12 700,00 грн., 07.08.2008 р. - 12 800,00 грн., 05.09.2008 р. - 12 500,00 грн., 23.09.2008 р. - 584,00 грн., 08.10.2008 р. - 12 380,00 грн., 03,11.2008 р. - 350,00 грн., 05.11.2008 р. - 14 186,00 грн., 19.11.2008 р. - 390,00 грн., 01.12.2008 р. - 700,00 грн., 10.12.2008 р. - 16 100,00 грн., 30.12.2008 р. - 487,00 грн. Загальний оборот за вказаний період становив 147 953,06 грн. 1) Згідно відповіді начальника ОКП КООБТІ В. В. Шихової від 13.01.2015 р. № 11-17/20 на запит адвоката Нефьодова О. О. та копії договору купілі-продажу від 13.06.2001 р. № 1555, приватне підприємство «Влада-2000» було власником по вул. Чайковського, 68 в м. Кіровограді на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.2001 р. № 1-491, який продала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2001 № 1555 за 7377 грн. 2) Згідно відповіді начальника ОКП КООБТІ В. В. Шихової від 13.01.2015 р. № 10-17/20 на запит адвоката Нефьодова О. О. та копії договору купівлі-продажу від 21.07.2001 р. № 2804[PERSON] була власником комплексу будівель по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2001 р. № 1280, з якого перейшло: 11/50 ч. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.2001 р. № 2804 за 14200 грн.; 7/25 ч. [PERSON] на підстві договору дарування від 30.08.2001 р. № 383, дар було оцінено у 18310 грн.,; 1/10 ч. [PERSON] на підставі договору дарування від 31.08.2001 р. № 398, дар було оцінено у 6500 грн.; 2/5 ч. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі договору дарування від 09.04.2002 р. № 1026, дар було оцінено в 19058 грн. 3) Згідно відповіді начальника ОКП КООБТІ В. В. Шихової від 13.01.2015 р. № 9-17/20 на запит адвоката Нефьодова О. О. та копії договору купівлі-продажу від 13.06.2001 р.,приватне підприємство «Влада-2000» було власником 8/25 ч. будівлі по [ADDRESS] на підстві свідоцтва про право власності від 20.12.2000 р. № 617, яку продало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2001 р. № 1557 за 6700 грн. При цьому позивачем було зазначено , що відповідно до копії свідоцтва про народження дитини, наданої позивачем до суду [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON]. [PERSON] був засновником та директором ПП «Влада-2000», [PERSON] здійснювала підприємницьку діяльністю як фізична особа-підприємець, отримували дохід. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона разом зі своїм батьком [PERSON] та матір'ю [PERSON]здійснювали вищевказану підприємницьку діяльність, отримані доходи використовувались на користь [PERSON] Крім того, як доказ того, що у [PERSON] та [PERSON] був спільний сімейний бюджет, позивач [PERSON] зазначила, що [PERSON] надавалися кошти на лікування її матері [PERSON] Зазначене , як вважає суд, навпаки підтверджує факт, що подружжя мало кошти і в особистій власності кожного. Продаж квартири [ADDRESS] ([ADDRESS]) було продано позивачем [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 23.05.2013 р. за 295 700 грн. Вказаний факт у судовому засіданні було підтверджено показами свідка [PERSON], яка пояснила, що вона 21.05.2013 р. працювала в агентстві нерухомості ріелтором, пропонувала потенційним покупцям вказану квартиру. Під час здійснення правочину щодо продажу квартири були присутні [PERSON] та її чоловік, який перераховував кошти вручну 60000 дол. США, а коли договір було підписано, він сказав, що кошти забирає і їде в банк, бо [PERSON] їх може витратити. Зазначений продаж вчинено під час перебування подружжя у шлюбі і не може бути взятий судом як доказ до предмету розгляду у суді. Вирішуючи по суті позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], суд дійшов висновку, що зустрічний позов [PERSON] задоволенню підлягає у частково. Враховуючи вищевикладене по позову [PERSON] суд дійшов висновку щодо доведеності в суді вимог, щодо належності [PERSON] як особистого майна: - квартиру [ADDRESS] -автомобіль TOYOTA Rav 4 (V=2000), 1999 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]; -1 324 910 шт. акцій Приватного акціонерного товариства «Весна» (код ЄДРПОУ 13743004) загальною номінальною вартістю 132 491грн. що складає 79,6536 % статутного фонду ПАТ «Весна», які обліковуються на рахунку в цінних паперах № 300772-UA10340015 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Хрещатик» ; - 64600грн. дивідендів від діяльності Приватного акціонерного товариства «Весна». В іншій частині вимог [PERSON], щодо визнання особистим майном [PERSON] , грошових коштів, що знаходяться на рахунку № [NUMBER] у Кіровоградській філії АБ «Південний», грошових коштів, що знаходяться на картковому рахунку № [NUMBER] в ПАТ КБ «Хрещатик» м. Київ, суд відмовляє з тих підстав, що позивач [PERSON] не ставить вимог , щодо визнання цього майна спільним майном подружжя , а відповідачі не мають права у даний спосіб захищати свої права на спадкування. З цих же підстав не можна визнати особистим майном померлого [PERSON] домоволодіння по [ADDRESS]. Окрім того , судом встановлено, що будинок за даною адресою Вирішуючи по суті позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] про визнання за нею права власності на 1\\2 частину будинку по [ADDRESS] , яка посилається на норми ст. 22 КЗпШС України та ст. 17 Закону України « Про власність», зазначаючи про спільне придбання даного будинку під час перебування у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу до 1999року , та її права на частину будинку, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає у повному обсязі. Судом встановлено, що спірний будинок було придбано [PERSON] на підставі договору міни від 24.04.91року ( а.с. 135 т. 1) та отриманого 23.09. 1994 року свідоцтва про право власності ( а.с. 42 - 43 т.1). В судовому засіданні доведено і підтверджується відміткою в договорі міни , що даний будинок придбано під час проживання спільно без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , відповідно до технічної документації та показів свідків з боку відповідачів підтверджувався факт, що ними проводились роботи по реконструкції даного будинку до 1999року , тобто часу виїзду [PERSON] до Ізраілю, як і встановлено, що за час проживання [PERSON] з [PERSON] продовжувалася реконструкція даного будинку. Але даним обставинам суд не дає оцінку, оскільки відповідно до технічного паспорту будинку по [ADDRESS] ( а.с. 15-17 т. 6) та Висновку ОКП «Кіровоградське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» про узаконення самовільного будівництва по [ADDRESS] зазначений будинок визнано самовільним будівництвом ( а.с. 234 т. 6) у зв»язку з чим не може бути предметом розгляду у суді і не підлягає розподілу у спосіб , визначений [PERSON] Тому позов [PERSON] про визнання її права на 1/2 частину будинку по вул. Комунальна 1 не грунтується на законі і не підлягає задоволенню повністю. При цьому, безпідставним є застосування строку позовної давності до даної вимоги, про яке заявлено [PERSON] до даної вимоги [PERSON] , оскільки відсутній предмет спору. При винесенні рішення суд керується роз'ясненнями, що містяться в пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" (у редакції, яка була чинною на момент спірних правовідносин), спори про поділ майна осіб, які живуть однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають вирішуватися згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України "Про власність", відповідних норм ЦК Української РСР та з урахуванням пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності". Правила статей 22, 28, 29 КпШС України в цих випадках не застосовуються та частиною першою статті 17 Закону України "Про власність", який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України , суд вирішує судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Outcome: partial