Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 19.06.2015 року про право власності на комплекс будівель, що знаходиться по вул. Герцена №10, м. Новоград-Волинський Житомирської області, видане [PERSON] на підставі акта державного виконавця від 04.06.2015 року про проведення електронних торгів, посвідчене приватним нотаріусом Новоград-Волинського нотаріального округу [PERSON] В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачем ВДВС Новоград-Волинського МУЮ в порушення вимог чинного законодавства здійснено виконавчі дії з проведення прилюдних торгів з продажу комплексу будівель за вищезазначеною адресою, які належали позивачу. Зокрема, позивач зазначив, що державним виконавцем порушено вимоги чинного законодавства України, в тому числі Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5, оскільки при проведенні електронних торгів після втрати чинності звітом про оцінку майна не було дотримано однієї з обов'язкових умов торгів - не отримано нового звіту про оцінку майна. На думку позивача, при проведенні оскаржуваних електронних торгів були допущені порушення спеціальної процедури підготовки, проведення прилюдних торгів та оформлення кінцевих результатів прилюдних торгів, а саме: - на обєкти нерухомості, які входили у Лот торгів за № 47168, у власника - ВАТ "Гарантбуд" відсутні належні правовстановлюючі документи; - визначена їх площа переважно є недостовірною; - трьох обєктів нерухомості взагалі не існує (старої будівлі контори, лісорами та котельні); - має місце очевидно недостовірний (нікчемний) звіт про оцінку майнового комплексу вартістю 1872620,00 грн., який помилково базується на сукупності 10-ти обєктів нерухомості, частини з яких на момент оцінки вже не було, а щодо інших - з невірно визначеною площею; - знаходження переважної частини майнового комплексу в іпотеці; - не надання державним виконавцем ВАТ "Гарантбуд" повного звіту про оцінку майна (дата підписання звіту про оцінку майна 07.11.2014 року) та неповідомлення останнього про заплановане проведення електронних торгів; - проведення електронних торгів з реалізації спірного арештованого майна повторно призначалося його організатором на 18.05.2015 року, за початковою ціною продажу майна у розмірі 1498096 грн., після спливу місячного строку з дня проведення уцінки спірного майна, яка мала місце 16.04.2015 року. Крім того, акт державного виконавця від 04.06.2015 року про проведені електронні торги не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому невірно вказано код ЄДРПОУ ВАТ «Гарантбуд». За наслідками торгів 18.05.2015 року відповідач [PERSON] придбав комплекс будівель до складу якого входять: 1) контора 2-х поверхова загальною площею 307,7 кв.м; 2) будівля контори (стара) загальною площею 67,6 кв.м; 3) склад матеріалів загальною площею 587,6 кв.м; 4) котельня-гараж загальною площею 592,5 кв.м; 5) столярний цех загальною площею 577,5 кв.м; 6) стара будівля загальною площею 138,8 кв.м; 7) пилорама загальною площею 208,0 кв.м; 8) цех шлакоблоків загальною площею 351,7 кв.м; 9) лісорама загальною площею 116,7 кв.м; 10) котельня загальною площею 12,6 кв.м. Про право власності [PERSON] на зазначене майно приватним нотаріусом [PERSON] видано свідоцтво від 19.06.2015 року. Разом з тим, позивач посилається на фактичну відсутність окремих будівель, зазначених у спірному свідоцтві. Крім того, наявні розбіжності у розмірі площ будівель, що зазначені у документах виконавчого провадження (актах державного виконавця, звіті про оцінку), вищезазначеному свідоцтві та раніше складених Новоград-Волинським МБТІ матеріалах інвентарної справи. В судовому засіданні 09.12.2015 року представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. В судове засідання 28.12.2015 року представник відповідача не зявився, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач є добросовісним набувачем майна за результатом прилюдних торгів. Будь-які порушення у процедурі торгів з боку державного виконавця відсутні. Акт про прилюдні торги відповідає вимогам закону, є чинним та не оскаржується позивачем. Таким чином, підстави для визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на придбане майно відсутні. Представник відповідача ВДВС Новоград-Волинського МУЮ в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на їх необґрунтованість. Пояснила, що під час виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення коштів з ВАТ «Гарантбуд» продано цілісний майновий комплекс нежитлових будівель. Державним виконавцем дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Заслухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.02.2013 р. у справі №906/142/13-г за позовом ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі Обласного відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м. Житомир до ВАТ "Гарантбуд" позов задоволено, стягнуто з ВАТ "Гарантбуд" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - 2370969,86 грн. заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 712 від 30.11.2007 року На виконання рішення господарським судом видано наказ №906/142/13-г від 18.03.2013 року. 04.04.2013 року державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 37302905 (т. 2, а.с. 8). 28.11.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ [PERSON] складено Акт опису й арешту майна, згідно якого описано та арештовано нерухоме майно по вул. Герцена 10, а саме: будівля контори площею 301,4 кв.м., будівля БРУ площею 390,1 кв.м., гараж площею 343,9 кв.м., котельня площею 303,8 кв.м., столярний цех 890,3 кв.м., стара будівля площею 299,5 кв.м., будівля шлакоблоків площею 426,7 кв.м., котельня площею 19,3 кв.м. (т. 2, а.с.17, 18). Постановою начальника відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ від 27.06.2014р. вищезазначений Акт державного виконавця скасовано, оскільки не були зібрані правовстановлюючі документи, що характеризують майно боржника та в яких вказується площа будівель (т. 2, а.с. 74-76). 10.09.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ [PERSON] складено Акт опису і арешту майна, згідно якого описано та арештовано комплекс нежитлових будівель, розташованих по вул. Герцена, 10, а саме: контора 2-х поверхова загальною площею 307,7 кв.м.; будівля контори (стара) загальною площею 67,6 кв.м.; склад матеріалів загальною площею 587,6 кв.м.; котельня-гараж загальною площею 592,5 кв.м.; столярний цех загальною площею 577,5 кв.м.; стара будівля загальною площею 138,8 кв.м.; пилорама загальною площею 208,0 кв.м.; цех шлакоблоків загальною площею 351,7 кв.м.; лісорама загальною площею 116,7 кв.м.; котельня загальною площею 12,6 кв.м. (т. 2, а.с.79). Постановою державного виконавця від 13.10.2015 року призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - Приватне підприємство "Україна-експерт-центр" в особі оцінювача [PERSON] для визначення вартості описаного майна (т. 2, а.с.133). 07.11.2014 року складено звіт про оцінку майна боржника, згідно якого вартість комплексу будівель по вул. Герцена №10, м. Новоград-Волинський Житомирської області становить 1872620 грн. (т. 2 а.с. 88) 19.11.2014 року даний звіт направлено для ознайомлення сторонам виконавчого провадження, у тому числі боржнику - ВАТ "Гарантбуд" з супровідним листом від 19.11.2014 р. № 28184. Звіт отриманий позивачем 25.11.2014 року згідно повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с.135, 136). Рецензування звіту про оцінку майна жодною зі сторін виконавчого провадження не проводилося та в судовому порядку звіт про оцінку майна не оскаржувався. 16.12.2014 року матеріали по реалізації нерухомого майна направлені до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, але були повернуті для усунення недоліків. 02.02.2015 року після усунення недоліків матеріали по реалізації нерухомого майна повторно направлені на реалізацію до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області (т. 2, а.с.127). Перші торги за лотом № 47168 призначені на 16.03.2015 року не відбулись у зв'язку відсутністю допущених учасників торгів. 17.03.2015 року державним виконавцем складено акт уцінки майна та уцінено майно на 10%, вартість майна після уцінки становила 1685358,00 грн. (т. 2, а.с.131 на звороті). Другі торги за лотом № 55179 призначені на 16.04.2015 року також не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів. 16.04.2015 року державним виконавцем складено акт уцінки майна та уцінено майно на 20% , вартість майна після уцінки становила 1498096,00 грн. (т. 2, а.с. 134). 18.05.2015 року Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України проведені електронні торги з реалізації комплексу будівель загальною площею 2960,7 кв.м. за адресою: вул. Герцена 10 у м. Новоград-Волинський Житомирської області, про що складено протокол № 81635 проведення електронних торгів (т. 1, а.с.12). [PERSON] даного протоколу комплекс будівель реалізовано за ціною 1498096,00 грн. переможцю торгів - [PERSON]. ВАТ «Гарантбуд» звернулось до Господарського суду Житомирської області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просили визнати бездіяльність та дії посадових осіб ВДВС Новоград-Волинського МУЮ та Управління ДВС ГУЮ у Житомирській області неправомірними та зупинити реалізацію арештованого 10.09.2014 року майна, зобовязавши ВДВС Новоград-Волинського МУЮ зупинити виконавче провадження. В обґрунтування скарги, боржник посилався на невідповідність змісту акту опису та арешту майна, а також звіту про його оцінку, переліку обєктів нерухомого майна та правовстановлюючим документам оскільки описане та арештоване державним виконавцем майно за своєю кількістю, найменуванням та площею не збігається з правовстановлюючими на нього документами, виготовленими станом на 26.11.2007 року (т. 1, а.с. 164). Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.05.2015 року в задоволені скарги ВАТ «Гарантбуд» відмовлено (т.1, а.с. 167). [PERSON] ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. [PERSON] частин 1, 5 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 58 того ж Закону, визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. (ч. 3 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження") У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. (ч. 4 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження"). Загальний порядок реалізації арештованого майна встановлено ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження". [PERSON] ч. 1 ст. 62 реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Відповідно до ч. 9 п.1 розділу І Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 р. № 656/5 (далі - Тимчасовий порядок) електронні торги - прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі в Системі. Тимчасовим порядком визначено, що прилюдні торги - продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну (ч.13 п.1 Тимчасового порядку). Відповідно до статті 650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. [PERSON] ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 4 ст. 656 ЦК України визначено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. [PERSON] ч. 2 ст. 388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Предметом спору в даній справі є визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності відповідача [PERSON] на придбане нерухоме майно. Отже, предметом доказування є невідповідність свідоцтва вимогам чинного законодавства за формою та/або змістом, чи відсутність законних підстав для його видачі. Вимог про визнання торгів недійсними та витребування нерухомого майна позивачем у даній справі не заявлено. Разом з тим, фактичним наслідком задоволення позову стане позбавлення відповідача [PERSON] права власності на придбане майно та відновлення права власності ВАТ «Гарантбуд». Частиною 2 ст. 388 ЦК України визначено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Таким чином, законодавцем встановлено гарантію захисту прав покупця, як сторони правочину, спрямованого на відчуження майна боржника у виконавчому провадженні. Оскільки держава, як універсальний субєкт несе відповідальність за відновлення порушених прав усіх інших субєктів правовідносин, на які поширюється її юрисдикція, діяльність державних органів, уповноважених на примусове виконання судових рішень, у цивілізованому суспільстві має ґрунтуватись на чіткому дотриманні встановлених законів, стандартів і правил. За таких обставин, оголошена від імені держави публічна пропозиція правочину з придбання майна, має бути сприйнята усіма заінтересованими особами як безумовно легальна. Для підтримання впевненості усіх учасників даних правовідносин у настанні очікуваних наслідків, повязаних із задоволенням певного правомірного інтересу покупця, держава встановила гарантію, закріплену ч. 2 ст. 388 ЦК України, яка є способом реалізації принципу правової визначеності. У даній справі позивачем не заявлено будь-яких доводів щодо протиправної або недобросовісної поведінки відповідача [PERSON] під час його участі в електронних торгах. Суд зазначає, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24.07.2003 року самі по собі допущені органами влади порушення при передачі майна у власність особи не можуть бути безумовною підставою для повернення цього майна, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого набувача майна. Позивач вказує на те, що державним виконавцем були допущені порушення, які істотно вплинули на формування ціни лоту. Як вбачається з виконаного ПП "Україна-експерт-центр" звіту про оцінку майна - комплексу будівель ВАТ "Гарантбуд" від 07.11.2014 р., початкова вартість об'єкта оцінки складала 1872620 грн. (т. 2 а.с. 88) [PERSON] ч. 5 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Таким чином, звіт про оцінку майна - комплексу будівель ВАТ "Гарантбуд", який складено 07.11.2014 року втратив чинність 07.05.2015 року. Разом з тим, суд визнає обґрунтованими заперечення відповідача ВДВС Новоград-Волинського МУЮ про те, що процедура торгів розпочата передачею майна на реалізацію 02.02.2015 року, коли строк чинності звіту про оцінку майна не закінчився. Так, відповідно до п. 1 Розділу V Тимчасового порядку, реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів. Передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у Систему. Вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна. Розділом VIII Тимчасового порядку встановлено, що у разі, якщо електронні торги не відбулися, нереалізоване майно, яке виставлялося на електронні торги, підлягає уцінці (повторній уцінці). Уцінка (повторна уцінка) майна проводиться відповідно до статті 62\~Закону України «Про виконавче провадження». Товари, на які згідно із законодавством установлено мінімальні ціни, можуть бути уцінені лише до розміру мінімальної ціни (п. п. 1-3) Повторні електронні торги проводяться в місячний строк з дня проведення уцінки (повторної уцінки) майна згідно з вимогами, визначеними цим Порядком. Вартість майна, зазначена в уцінці (повторній уцінці), є стартовою ціною реалізації майна на повторних електронних торгах (п. 5 Розділу VIII Тимчасового порядку). [PERSON] ч. 5 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. Враховуючи, що станом на момент продажу 18.05.2015 року, майно було виставлено на торги не за ціною первинно визначеною звітом оцінювача, а після повторної уцінки державного виконавця, чинність звіту взагалі не має будь-якого значення. Уцінка майна є процедурою, що спрямована на забезпечення інтересів стягувачів отримати кошти від реалізації майна боржника з урахуванням поточної конюнктури ринку та обєктивного попиту на конкретне майно. Чинність звіту про оцінку майна має значення лише для вирішення питання про дотримання процедури початку реалізації арештованого майна, оскільки саме визначена оцінювачем вартість майна має бути мінімальною початковою ціною пропозиції продажу, що має забезпечити задоволення інтересів як стягувача, так і боржника у виконавчому провадженні. Статтею 62 Закону України "Про виконавче провадження", а також Розділом VIII Тимчасового порядку передбачено двічі послідовне зменшення початкової ціни майна (уцінка) у випадку, якщо торги не відбулись за відсутності попиту. [PERSON] ч. 6 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявляє про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. (ч. 7 ст. 62 зазначеного Закону). Таким чином, Законом чітко передбачено послідовність дій державного виконавця, яка спрямована на забезпечення продажу майна боржника з прилюдних торгів після зменшення ціни, визначеної звітом про оцінку майна. Проведення повторних торгів за ціною, визначеною оцінювачем у первинному звіті або новому звіті після використання первинного, Законом не передбачено. Якщо майно не продано після повторної оцінки воно пропонується для прийняття у власність стягувачу, а у разі його відмови - повертається боржнику. Дії зі складання нового звіту про вартість майна ВАТ «Гарантбуд» після того, як другі торги, призначені на 16.04.2015 року також не відбулися за відсутності покупця після уцінки майна, суперечили б послідовності виконавчих дій, визначеній ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження", а саме не відбулась би повторна уцінка державним виконавцем та пропозиція стягувачу прийняти майно у випадку неможливості його продати після такої уцінки. Суд також зазначає, що станом на 16.04.2015 року, коли державним виконавцем складено акт про повторну уцінку майна та внесено повідомлення до Системи електронних торгів, звіт про оцінку майна від 07.11.2014 року був формально чинним. Відповідно до п. 6 Розділу Х Тимчасового порядку, Організатор зобовязаний негайно припинити електронні торги та зняти майно з реалізації виключно у випадку надходження від державного виконавця постанови про завершення виконавчого провадження або постанови, в якій зазначено про зняття арешту з майна. Жодної законної підстави для винесення державним виконавцем таких постанов на той час не існувало. За таких обставин, підстави для припинення торгів з продажу майна боржника ВАТ «Гарантбуд» були відсутні. Суд визнає необґрунтованими посилання позивача на висновки Верховного Суду України, викладені у постановах: від 15.04.2015 року по справі №6-42цс15; від 04.03.2015 року по справі №6-18цс15; від 28.01.2015 року по справі №6-227цс14; від 22.10.2014 року по справі №6-124цс14; від 01.10.2014 року по справі №6-147цс14. Зазначені рішення Верховного Суду України ухвалені за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Предметом розгляду було неоднакове застосування статті 58 Закону України Про виконавче провадження, пунктів 2.6, 2.7, 3.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 27 жовтня 1999 року\~\~№ 68/5. Висновком Верховного Суду України по вищезазначених справах є визнання прилюдних торгів недійсними у звязку з їх проведенням на підставі звіту про оцінку майна, який втратив чинність. Разом з тим, у даній справі предметом спору є дійсність свідоцтва про право власності, а позовних вимог про визнання торгів недійсними не заявлено. Крім того, предметом розгляду Верховного Суду України було неоднакове застосування норм Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 27 жовтня 1999 року\~\~№ 68/5. Питання застосування норм Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5 Верховним Судом України не розглядалось. Разом з тим, процедури електронних торгів істотно відрізняються від загального порядку прилюдних торгів. Отже, правовідносини врегульовані у різний спосіб не є аналогічними. За таких обставин, суд не може керуватися висновками Верховного Суду України без урахування особливостей спеціального нормативно-правового акту, що не був предметом розгляду під час ухвалення таких висновків. Суд також враховує вищезазначені обставини даної справи, що відрізняються від обставин, встановлених Верховним Судом України у рішеннях, на які позивач посилається, як на обовязкові для застосування. Щодо оцінки спірного свідоцтва про право власності суд зазначає наступне. Відповідно до п. 5 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, зокрема, вчиняють нотаріальну дію з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) [PERSON] 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року) придбання арештованого або заставленого нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціонів) оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням такого майна шляхом видачі набувачу відповідного свідоцтва на підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби (п. 3.1). [PERSON] п. 3.2. Глави 12 вищезазначеного Порядку, в акті про проведені прилюдні торги має бути зазначено: ким, коли і де проводилися прилюдні торги; коротка характеристика реалізованого майна; прізвище, імя, по батькові (назва юридичної особи), адреса кожного покупця; сума, внесена переможцем торгів за придбане майно; прізвище, імя, по батькові (назва юридичної особи) боржника, його адреса; дані про правовстановлюючі документи, що підтверджували право власності боржника на майно: назва правостановлюючого документа, ким виданий, посвідчений (для нотаріусів указувати прізвище, імя, по батькові, нотаріальний округ), дата видачі, посвідчення, номер за реєстром, орган реєстрації, дата і номер реєстрації. Позивач посилається на невідповідність свідоцтва від 19.06.2015 року про право власності відповідача [PERSON] змісту ату про проведені прилюдні торги від 04.06.2015 року (т. 1, а.с. 15). А саме наявні розбіжності по найменуванням будівель, їх кількості та площ. У якості доказу такої невідповідності позивачем надано копію свідоцтва від 19.06.2015 року, з якої вбачається, що воно видане приватним нотаріусом [PERSON] (т. 1, а.с. 17). Надана позивачем копія за переліком придбаних обєктів нерухомості, що складають придбаний комплекс будівель, дійсно відрізняється від переліку, зазначеному в акті про проведені електронні торги від 04.06.2015 року (т. 1, а.с. 15). На спростування доводів позивача, представником відповідача [PERSON] надано фотокопію дублікату свідоцтва від 19.06.2015 року, виданого приватним нотаріусом [PERSON] про придбання [PERSON] комплексу будівель за адресою: м. Новоград-Волинський, вул. Герцена, 10, до складу якого входять: 1) контора 2-х поверхова площею 307,7 кв.м; 2) будівля контори площею 67,6 кв.м; 3) склад матеріалів БМУ площею 587,6 кв.м; 4) котельня-гараж площею 592,5 кв.м; 5) столярний цех площею 577,5 кв.м; 6) стара будівля площею 138,8 кв.м; 7) пилорама площею 208,0 кв.м; 8) цех шлакоблоків площею 351,7 кв.м; 9) лісорама площею 116,7 кв.м; 10) котельня площею 12,6 кв.м. Фотокопія посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] (т. 1, а.с. 151). Оригінал спірного свідоцтва сторони суду не надали. За таких обставин, суд визнає належним доказом фотокопію дубліката свідоцтва від 19.06.2015 року, яка посвідчена нотаріусом (т. 1, а.с. 151) та не бере до уваги копію свідоцтва, яка не посвідчена належним чином (т. 1, а.с. 17). Надана стороною відповідача копія дублікату свідоцтва за своєю формою та змістом відповідає вимогам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та відтворює інформацію згідно Акту державного виконавця про проведені прилюдні торги від 04.06.2015 року (т. 1, а.с. 15). Перелік та площі будівель, зазначені у правовстановлюючому документі відповідача відповідають змісту складеного державним виконавцем акту опису і арешту майна від 10.09.2014 року (т. 2, а.с.79) та звіту про оцінку майна позивача від 07.11.2014 року (т. 2 а.с. 88). Інформація про будівлі, що складають придбаний відповідачем [PERSON] комплекс, також відповідає змісту витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 24.12.2007 року та станом на момент продажу (т. 1, а.с. 183, 184). Крім того, за клопотанням позивача судом витребувано у КП «Новоград-Волинське МБТІ» інвентарну справу комплексу будівель за адресою: м. Новоград-Волинський, вул. Герцена, 10. Розбіжностей між даними правовстановлюючого документу та матеріалами інвентаризаційної справи, судом не виявлено. Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження знищення частини будівель, придбаних відповідачем [PERSON] Слід також зауважити, що предметом торгів був комплекс будівель, як єдиний майновий обєкт. У випадку придбання відповідачем майна, комплектація якого не відповідає змісту технічної документації, будь-яке порушення прав позивача відсутнє, оскільки така обставина може стосуватися лише інтересів покупця. Щодо посилань позивача на невірне зазначення в акті про проведені електронні торги коду ЄДРПОУ 13563785 замість вірного коду позивача 05428501, суд дійшов висновку, що дана помилка не може впливати на дійсність оскаржуваного свідоцтва, оскільки така інформація не є обовязковою для зазначення в акті про торги, не підлягає внесенню до свідоцтва і не відображена в ньому. Ідентифікація боржника, майно якого продано під час торгів, не входить до обовязків нотаріуса при складанні відповідного свідоцтва за зверненням покупця. Зазначена помилка також не перешкоджає ідентифікації проданого майна. Доводи позивача про наявність інших порушень під час вчинення виконавчих дій суд також визнає необґрунтованими, з наступних підстав. [PERSON] висновків Верховного Суду України, викладених у Постанові від 26 серпня 2014 року\~\~по справі № 3-36гс14, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Посилання позивача на порушення, допущені, на його думку, державним виконавцем під час складання акту опису і арешту майна від 10.09.2014 року (т. 2, а.с.79) та оцінювачем при складанні звіту про оцінку майна позивача від 07.11.2014 року (т. 2 а.с. 88), суд визнає необґрунтованими, оскільки для оскарження дій державного виконавця та відповідного звіту законом встановлено спеціальний порядок, який позивачем використано шляхом звернення до господарського суду, який видав виконавчий документ. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.05.2015 року суд відмовив у задоволенні скарги боржника, дійшовши висновку про відсутність порушень, на які посилається ВАТ «Гарантбуд» (т. 1, а.с. 167) Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд також визнає необґрунтованим посилання позивача на порушення під час торгів Закону України «Про іпотеку». Виконавче провадження відкрито на підставі наказу Господарського суду Житомирської області про стягнення коштів за кредитним договором. Рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не приймалось. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Отже, комплекс будівель продано в загальному порядку, для задоволення вимог стягувача ПАТ «Промінвестбанк». Оскільки стягувач одночасно є іпотекодержателем згідно договору №713 від 30.11.2007 року (т. 1, а.с. 140-142), то його права та інтереси в даному випадку не порушено. За таких обставин, необхідність дотримання вимог Закону України «Про іпотеку» під час торгів з продажу майна у загальному порядку для задоволення вимог стягувача на підставі рішення суду про стягнення коштів (а не про звернення стягнення на предмет іпотеки) відсутня. У звязку з вище викладеним, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. За таких обставин, заходи забезпечення позову, які були накладені ухвалою від 23.07.2015 року, а саме арешт на комплекс будівель, що розташовані по вулиці Герцена № 10 в м. Новоград-Волинський, Житомирської області - підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed