Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом, у якому просить суд визнати зобов'язання [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Український Професійний банк» за кредитним договором № 650 від 13.09.2007 року припиненими у зв»язку із його виконанням. Мотивуючи вимоги тим, що 13.09.2007 року між позивачем та ПАТ «Український Професійний Банк» було укладено кредитний договір № 650 згідно з яким, з урахуванням змін та доповнень, банк надав позичальнику кредит з лімітом заборгованості в 2 550 132,31 гривні, в євро 472 091,00 , строком до 12.09.2022 року та сплатою 22% річних за користування кредитом в гривні та 13,25% за користування кредитом в євро. Згідно з додатковим договором від 18.05.2015 року до Кредитного договору, виконання позичальником зобов'язань забезпечувалось порукою ТОВ «Сіті-Стейт» (договір поруки №650-2 від 13.09.2007 року); порукою та заставою майнових прав на грошові кошти [PERSON] (договір поруки № 650-4 від 29.01.2015 року, договір застави майнових прав на грошові кошти № 650-5 від 29.01.2015 року); порукою [PERSON] (договір поруки № 650-6 від 18.05.2015 року); порукою [PERSON] (договір поруки №650-7 від 18.05.2015 року) та порукою [PERSON] (договір поруки №650-8 від 18.05.2015 року). 25.05.2015 року поручителями [PERSON] та [PERSON] здійснено часткове погашення кредиту та процентів за його використання, що підтверджується виписками з рахунків обліку кредитної заборгованості з відміткою ПАТ «УПБ». Крім цього, 26.05.2015 року поручителем [PERSON] погашено залишок заборгованості по кредиту та процентам за його використання, що підтверджується відповідними виписками з рахунків з відміткою банку. У зв'язку з погашенням кредиту, ПАТ «Український Професійний Банк» надав позивачу довідку від 28.05.2015 року за № 11/5- 02/509, згідно якої кредит по кредитному договору № 650 від 13.09.2007 року достроково погашений в повному обсязі за рахунок грошових коштів поручителів, заборгованість по Кредитному договору відсутня. Листами ПАТ «Український Професійний Банк» від 20.08.2015 року № 01-10/4031, № 01-10/4032, № 01-10/4034 та від 12.10.2015 року за № 01-10/5344 повідомило поручителів [PERSON], [PERSON], ТОВ «Сіті-Стейт» та [PERSON] про те, що з 29.05.2015 року в ПАТ «Український Професійний Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в банку. Крім того, у вказаних листах містилось повідомлення про нікчемність Договорів поруки: № 650-6 від 18.05.2015 року; № 650-7 від 18.05.2015 року; № 650-8 від 18.05.2015 року по кредитному договору № 650 від 13.09.2007 року, претензій від 19.05.2015 року, всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з укладенням договорів поруки №№ 650-6, 650-7, 650-8 від 18.05.2015 року та погашенням [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості [PERSON] по Кредитному договору, посилаючись на порушенням чинного законодавства України, вимог Національного банку України та внутрішніх процедур банку з погашення кредиту за кредитним договором № 650 від 13.09.2007 року укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Український Професійний банк». В той же час, в листах ПАТ «Український Професійний банк» не вказав які саме порушення були допущені сторонами при укладенні та виконанні Договорів поруки. Оскільки договори поруки, укладені банком із позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також операції з погашення кредиту є дійсними, а ознаки нікчемності правочинів, передбачені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відсутні, зобов'язання позивача за Кредитним договором виконані належним чаном і є припиненими у зв'язку з повним виконанням Договору. Враховуючи, що ПАТ «Український Професійний банк» не визнає правомірність укладення вищезазначених договорів поруки та повного погашення поручителями заборгованості по Кредитному договору та наполягає на повторному погашенні кредиту, позивач змушена звернутись із даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.10.2016 року залучено в якості третьої особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.02.2017 року залучено до розгляду справи в якості третіх осіб [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті-Стейт». У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та в письмових поясненнях по справі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала з підстав викладених у письмових запереченнях. Зокрема зазначила, що 28.05.2015 року Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову №348 «Про віднесення ПАТ «Український Професійний Банк» до категорії неплатоспроможних», на підставі чого Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №107 від 28.05.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Український Професійний банк» (надалі ПАТ «УПБ»). Уповноваженою особою Фонду Пантіною Л.О. на виконання своїх обов'язків, передбачених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», наказом №26/ТА від 29.05.2015 року, було створено комісію з перевірки договорів укладених ПАТ «УПБ» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації. Під час здійснення перевірки, комісією було виявлено, що 18 травня 2015 року, між Банком, Позичальником та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладені Договори поруки, відповідно до яких поручителі взяли на себе зобов'язання відповідати перед банком за неналежне виконання позичальником [PERSON] умов кредитного договору 25.05.2015 року [PERSON] та [PERSON], а 26.05.2016 року [PERSON] здійснили штучне погашення заборгованості позичальника по кредиту зі свого поточного рахунку, відкритого також у ПАТ «УПБ». Кошти ж на поточний рахунок поручителів надійшли 25.05.2015 року як повернення вкладів та процентів по вкладним договорам, укладеним з цим же Банком. Більш того, Договір поруки з [PERSON] був укладений в період дії Постанови Правління Національного банку України від 30.04.2015 року № 293/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний Банк» до категорії проблемних та запровадження особистого контролю за діяльністю банку», якою запроваджено особливий контролю за його діяльністю та встановлено цілий ряд обмежень та заборон здійснення певного переліку операцій. На думку третьої особи, оскільки, провівши ряд незаконних операцій по вивільненню коштів з наданням явних привілеїв, здійснивши штучне погашення кредитної заборгованості - ПАТ «УПБ» здійснило фактично безоплатне відчуження активів Банку, шляхом відступлення права вимоги до поручителя, який відповідно до положень стані 556 Цивільного кодексу набув права вимоги до позичальника. Тому Договір поруки № 650-6 від 18.05.2015 р., Договір поруки № 650-7 від 18.05.2015 р., Договір поруки № 650-8 від 18.05.2015 р., всі документи за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, що пов'язані з укладенням вказаних Договорів та погашенням [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості [PERSON] по Кредитному договору № 650 від 13.09.2007 року, укладені з порушенням норм чинного законодавства України та є нікчемними. У зв'язку з вищевикладеним, всі зобов'язання по Кредитному договору № 650 від 2007 року [PERSON] повинна виконувати перед ПАТ «УПБ», відповідно до умов вказаного договору, оскільки дані зобов'язання [PERSON], [PERSON], [PERSON], як поручителями виконано не було. З огляду на означене у задоволенні позову просила відмовити. Треті особи у судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від [PERSON], [PERSON], [PERSON], ТОВ «Сіті-Стейт», [PERSON] надійшли заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв [PERSON], [PERSON] та [PERSON], убачається, що вони позов підтримують, оскільки ними здійснено погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №650 від 13.09.2007 року, а тому зобов'язання останньої по ньому просять визнати припиненими. Від представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON] до суду надійшли письмові заперечення, зі змісту яких убачається, що операції, які проходили через рахунки фізичної особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було здійсненні для незаконного вивільнення Банком грошових коштів (з наданням привілеїв) з рахунків юридичних осіб та вкладів [PERSON], [PERSON], [PERSON], шляхом штучного погашення кредитних коштів, що відбулося з метою незаконного виведення активів з банківської установи, що перебувала на межі банкрутства. А відтак, у задоволенні позову просили відмовити. Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів. Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). Положеннями частин першої, другої статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини). Судом встановлено, 13.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Український Професійний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Український Професійний Банк» (надалі Банк) та [PERSON] (надалі позичальник) укладено кредитний договір № 650, відповідно до умов якого, Банк зобов»язується надати позичальнику кредит у вигляді відкличної кредитної лінії, що не поновлюється у розмірі 6 455 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,5 % річних та строком кінцевого погашення кредиту до 12.09.2022 року. А позичальник зобов»язується отримати і повернути грошові кошти, одержані в рахунок кредиту, відповідно до умов укладеного договору. (том 1 а.с.6). Відповідно до п.2.1. Кредитного договору забезпеченням виконання Позичальника своїх зобов'язань перед Банком за цим Договором є порука Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» (Договір поруки №650 від 13.09.2007 року та порукою ТОВ « Сіті-Стейт» ) договір поруки № 650 - 2 від 13.09.2007 року). 13.09.2007 року між ПАТ «Український Професійний Банк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір про внесення змін до Кредитного договору, яким внесено зміни до п. 2.1 Кредитного договору,викладено його у новій редакції та вказано, що забезпеченням виконання позичальником своїх зобов'язань перед Банком є: порука та застава майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» (Іпотечний договір від 13.09.2007 року та Договір поруки №650 від 13.09.2007 року) та порукою ТОВ « Сіті-Стейт» ( договір поруки № 650 - 2 від 13.09.2007 року). (т. 1 а.с. 7). 13.12.2007 року між ПАТ «Український Професійний Банк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір про внесення змін до Кредитного договору, яким внесено зміни до пунктів 1.1.; 1.2; 4.2; 4.5 кредитного договору та змінено ліміт заборгованості з 6 455 000,00 грн. на суму 36 264,04 грн. (т. 1 а.с. 8). 11.02.2008 року між ПАТ «Український Професійний Банк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір про внесення змін до Кредитного договору, яким внесено зміни до пунктів 1.1.; 1.2; 1.4; 3.1; 4.4 кредитного договору та визначено валютою кредиту за цим договором гривні, євро та долари США. Процентна ставка за користування кредитом встановлена 18,5% річних за користування кредитними ресурсами, що надані у гривнях; 14,0% річних за користування кредитними ресурсами, що надані у доларах США та 13,25% річних за користування кредитними ресурсами, що надані у євро. Для обліку розрахунків за кредитом, використання кредитних коштів, нарахованих процентів відкриті наступні рахунки ( в гривні, доларах США та євро): особовий рахунок № [NUMBER], позичковий рахунок № [NUMBER], рахунок для обліку нарахованих процентів № [NUMBER]. (т. 1 а.с. 9). 28.02.2008 року між ПАТ «Український Професійний Банк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір про внесення змін до Кредитного договору, яким внесено зміни до пунктів 1.2; 3.5; 4.5; 4.14 кредитного договору та зменшено ліміт заборгованості починаючи з березня 2008 року на суму 39 171,18 грн. (т. 1 а.с. 10). 01.10.2008 року між ПАТ «Український Професійний Банк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір про внесення змін до Кредитного договору, яким внесено зміни до пунктів 1.4 кредитного договору та збільшено процентну ставку за користування кредитними ресурсами, що надані у гривнях з 18,5% річних на 22% річних. (т. 1 а.с. 11). 05.12.2008 року між ПАТ «Український Професійний Банк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір про внесення змін до Кредитного договору, яким внесено зміни до пунктів 1.2; 1.4; 3.1; 4.5 кредитного договору та змінено ліміт заборгованості в 2 550 132,31 гривні, та 472 091,00 в євро, строком до 12.09.2022 року та сплатою 22% річних за користування кредитом в гривні та 13,25% за користування кредитом в євро. (т. 1 а.с. 12). 16.11.2011 року між ПАТ «Український Професійний Банк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір про внесення змін до Кредитного договору, яким внесено зміни до пункту 2.1 Кредитного договору, викладено його у новій редакції та вказано, що забезпеченням виконання позичальником своїх зобов'язань перед Банком є: порука ТОВ « Сіті-Стейт» ( договір поруки № 650 - 2 від 13.09.2007 року). та майнова порука Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітістейтсервіс» (Договір поруки №650-3 від 16.11.2011 року). А також внесено зміни до пунктів 2.3; 7.13; 7.14; 10 де змінено позичковий рахунок № [NUMBER], рахунок для обліку нарахованих процентів № [NUMBER] на особовий рахунок № [NUMBER], (т. 1 а.с. 13). 18.05.2015 року між ПАТ «Український Професійний Банк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір про внесення змін до Кредитного договору, яким внесено зміни до пункту 2.1 Кредитного договору, викладено його у новій редакції та вказано, що забезпеченням виконання позичальником своїх зобов'язань перед Банком є: порука ТОВ « Сіті-Стейт» ( договір поруки № 650 - 2 від 13.09.2007 року); порука та застава майнових прав на грошові кошти [PERSON] (договір поруки № 650 - 4 від 29.01.2015 року, договір застави майнових прав на грошові кошти № 650-5 від 29.01.2015 року); порука [PERSON] (договір поруки № 650-6 від 18.05.2015 року); порука [PERSON] (договір поруки №650-7 від 18.05.2015 року) та порука [PERSON] (договір поруки №650-8 від 18.05.2015 року). (т. 1 а.с. 14). Згідно умов договору поруки № 650-2 від 13.09.2007 року ТОВ «Сіті -Стейт» взяло на себе зобов'язання в повному обсязі відповідати перед Банком як солідарний боржник за Кредитним договором №650 від 13.09.2007 року. (т. 1 а.с. 151). Відповідно до умов договору поруки № 650-6 від 18.05.2015 року та додаткового договору до договору поруки, [PERSON] взяв на себе зобов'язання в повному обсязі відповідати перед Банком як солідарний боржник за Кредитним договором №650 від 13.09.2007 року. (т. 1 а.с. 15,16). За договором поруки № 650-7 від 18.05.2015 року [PERSON] взяв на себе зобов'язання в повному обсязі відповідати перед Банком як солідарний боржник за Кредитним договором №650 від 13.09.2007 року. (т. 1 а.с. 17). Згідно із договором поруки № 650-8 від 18.05.2015 року, [PERSON] взяв на себе зобов'язання в повному обсязі відповідати перед Банком як солідарний боржник за Кредитним договором №№650 від 13.09.2007 року. (т. 1 а.с. 18). У п.п.2.1, 1.3 договорів поруки зазначено, що поручитель доручає банку у випадку затримки виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, здійснити списання суми заборгованості з поточного рахунку поручителя в порядку, який встановлений чинним законодавством України (том 1 а.с.15-18,151). [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як поручителі виявили намір достроково погасити наявну заборгованість за Кредитним договором №650 від 13.09.2007 року. Як убачається із матеріалів справи, зокрема платіжного доручення № 23017992 від 26.05.2015 року, [PERSON] здійснив часткове погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №650 від 13.09.2007 року та договору поруки № 650-6 від 18.05.2015 року у сумі 1 421 950,48 грн. (т. 1 а.с. 107). Факт часткового погашення кредитної заборгованості [PERSON] у вказаному розмірі також підтверджується довідкою ПАТ «Український Професійний банк» від 28.05.2015 року № 11/5-02/509 (т. 1 а.с. 21). Зі змісту цієї довідки також убачається, що [PERSON] здійснив часткове погашення заборгованості згідно кредитного договору №650 від 13.09.2007 року та договору поруки № 650-7 від 18.05.2015 року у сумі 8 007,31 євро. А також, [PERSON] здійснив часткове погашення заборгованості за кредитним договором №650 від 13.09.2007 року та договором поруки № 650-8 від 18.05.2015 року у сумі 251 712,34 євро, що узгоджується із даними, які містяться у доводці ПАТ «Український Професійний банк» № 11/5-02/474 від 27.05.2015 року (т. 1 а.с. 111). Перерахунок коштів на погашення кредиту відбувся в одному й тому ж банку, а саме ПАТ «УПБ». Наявність на кореспондентських рахунках відповідача, відкритих в інших банках, грошових коштів у розмірі, меншому ніж внесені позивачем на сплату кредиту, не дають підстав для висновку про те, що зобов'язання позивача є невиконаним. А тому суд критично відноситься до таких тверджень відповідача та представника третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як однієї із підстав, якими вони заперечують проти позову, оскільки такий висновок не ґрунтується на положеннях ст.ст.7,27 Закону України» Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність». За положеннями ст.ст 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично оцінює посилання відповідача, на штучне погашення кредитної заборгованості із поточного рахунку поручителів, відкритого у ПАТ «УПБ», як повернення вкладів та процентів по вкладним договорам, укладеним з цим же Банком, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин суду не надано. За змістом ст.531 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Умовами кредитного договору № 650 від 13.09.2007 року передбачена можливість дострокового погашення кредиту (п.6.2), не містить заборон такому й укладені із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] договори поруки. Відповідно до ст.1066 ЦК України банк зобов'язаний виконувати розпорядження клієнта про перерахування відповідних сум з його рахунка та до проведення інших операцій за рахунком та не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати обмеження його права розпоряджатися грошима на власний розсуд. Згідно довідки № 11/5-02/509 від 28 .05.2015 року кредитна заборгованість перед ПАТ «УПБ» по кредитному договору № 650 від 13.09.2007 року повністю погашена, ( т.1 а.с.21.). Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права так і його відсутність або й відсутність обов'язків. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 3 ст. 16 ЦК України). Таким чином, звернення особи до суду про визнання зобов»язання припиненим у зв»язку із його виконанням не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Звертаючись до суду з позовом за захистом свого порушеного права, [PERSON] посилається на невизнання банком припинення зобов»язання за кредитним договором № 650 від 13.09.2007 року у зв»язку із його виконанням, на підтвердження чого надала листи ПАТ «Український Професійний Банк» від 20.08.2015 року, 12.10.2015 року, в якому останній повідомив, що в ПАТ «Український Професійний Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в банку та про нікчемність: Договору поруки №650-2 від 13.09.2007 року ТОВ «Сіті-Стейт»; поруки та застави майнових прав на грошові кошти [PERSON] (договір поруки № 650-4 від 29.01.2015 року, договір застави майнових прав на грошові кошти № 650-5 від 29.01.2015 року); договору поруки № 650-6 від 18.05.2015 року [PERSON]; договору поруки №650-7 від 18.05.2015 року [PERSON] та договору поруки №650-8 від 18.05.2015 року [PERSON] та всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, пов'язаних з укладенням Договорів поруки та погашенням поручителями [PERSON], [PERSON] та [PERSON]заборгованості позичальника по Кредитному договору. (т. 1 а.с. 22-30). З повідомленням банку про нікчемність правочинів позивач не погодився, з чим також не погодився і поручитель [PERSON] надіславши у відповідь лист про відсутність підстав вважати вказані правочини нікчемними( т.1 а.с.31), після чого позивач звернулась з даним позовом до суду. Заперечуючи проти позову відповідач посилався на введення в банк тимчасової адміністрації та нікчемність укладених договорів. З матеріалів справи убачається ,що 28.05.2015 року Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову №348 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №107 від 28.05.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «УПБ», згідно з яким з 29.05.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці (з 29.05.2015 року по 28.08.2015 року) та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Український Професійний Банк» Пантіну Л.О. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції, чинній на момент прийняття рішення про нікчемність договору поруки, уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Уповноважена особа Фонду: протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням (ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"). Відповідач у листі до позивача, та його представник у судовому засіданні наголошували, що правочини з дострокового повернення коштів за кредитним договором та договорами поруки є нікчемними в силу п. 5, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Проте суд з такими доводами відповідача погодитися не може з огляду на наступне. Згідно із п.п. 5, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, якщо банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; а також якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Укладені сторонами договори відповідали волевиявленню сторін та не містять заборон щодо їх вчинення. Як вже зазначалося, укладеним між сторонами договором поруки передбачено можливість договірного списання коштів, розміщених на депозитному рахунку відповідача, для погашення заборгованості за Кредитом. Правочини щодо перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок ,на неправомірність чого посилався відповідач,не є правочинами в розумінні наведених норм, а є банківськими операціями, а відтак не можуть визнаватися нікчемними. До того ж, згідно із ст. 33 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, задоволення такої вимоги здійснюється шляхом переказу обтяжувачу грошової суми, достатньої для повного задоволення цієї вимоги. Такий переказ може здійснюватися банком у порядку договірного списання. Якщо на момент звернення стягнення грошові кошти, які є предметом забезпечувального обтяження, знаходяться у володінні обтяжувача і їх сума перевищує розмір вимоги, обтяжував зобов'язаний повернути надлишок боржнику. За ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Разом із цим вказану статтю Законом України від 16.07.2015 року № 629-VIII доповнено пунктом 8 і визначена у ньому заборона може застосовуватись виключно після початку процедури ліквідації банку. У даному конкретному випадку процедуру ліквідації розпочато 28.05.2015 року. Разом з тим, достеменно встановлено, що поручителі звернулись із заявою про перерахування коштів 26.05.2015 року та 27.05.2015 року і такий перерахунок був здійснений 27.05.2015 року, тобто до початку ліквідації та доповнення статті 46 Закону. До того ж того відповідач не довів, що внаслідок укладення вказаних угод, ПАТ «УПБ» став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим, навпаки, банк отримав від відповідача кошти, в якості повернення кредиту за вказаним кредитним договором. Суд також не може погодитися із доводами відповідача про те, що жодною нормою права не передбачено право поручителя достроково виконувати обов'язки боржника, за виконання яких боржник поручився перед кредитором, оскільки, відповідачем не наведено жодної норми, яка б забороняла поручителю вчиняти такі дії; навпаки, як у ст. 556 ЦК України, так і в договорах поруки (п. 3.2.2.) передбачені наслідки виконання поручителем зобов'язань боржника - перехід до поручителя усіх прав кредитора у такому зобов'язанні. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо застосування відповідачем наслідків, на його думку, нікчемних правочинів шляхом повернення поручителю коштів, списаних з його рахунку в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «УПБ». Таким чином, виходячи з того, що поручителями виконано свої зобов'язання за кредитним договором № 650 від 13.09.2007 року та договорами поруки: № 650-6 від 18.05.2015 року; №650-7 від 18.05.2015 року; №650-8 від 18.05.2015 року шляхом перерахування грошових коштів на погашення кредитної заборгованості у повному обсязі до початку процедури ліквідації банку, слід дійти висновку, що зобов»язання за кредитним договором № 650 від 13.09.2007 року є припиненим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved