Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

25.10.2019\~\~року\~ позивач\~звернулася до\~\~Комунарського районного\~\~суду м.\~\~Запоріжжя\~ з\~\~позовом про\~\~розірвання \~шлюбу\~\~та стягнення\~аліментів\~на утримання\~дружини.\~\~Свої\~ вимоги\~позивач\~мотивує\~тим,\~що\~\~вона\~перебуває у\~\~шлюбі\~ з\~\~відповідачем з\~\~10\~червня\~2017\~року. Шлюб зареєстрований Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 403. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними погіршилися в 2019 році через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Фактично шлюб носить формальний характер. З початку квітня 2019 року сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін. Саме з цих підстав позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач не працює, оскільки доглядає дитину до 3-х років, немає інших доходів, окрім соціальної допомоги. Відповідач працює, має регулярну заробітну плату та додатковий дохід, тому має можливість надавати кошти на утримання позивачки. У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з останнього на її користь аліментів на утримання позивача, щомісячно у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, до досягнення сином - [PERSON] , [INFO] , 3-х років, тобто до [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час і місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб із відповідачем та стягнути із нього кошти на її утримання, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, будь-яких заяв до суду не надавав. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 10 червня 2017 року Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 403, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Батьками дитини [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] , [INFO] , - мати дитини, та [PERSON] , [INFO] , - батько дитини, що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 14 листопада 2017 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (серія [NUMBER] , актовий запис № 582). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи №№ 04-26/3-18967, 04-26/3-18968 від 25.10.2019 року позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та проживає за вищевказаною адресою разом із своїм сином: [PERSON] , [INFO] , який теж зареєстрований за вищевказаною адресою. На теперішній час спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними погіршилися через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Фактично шлюб носить формальний характер. На теперішній час сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін. Як зазначено у позовній заяві позивач [PERSON] не працює, оскільки доглядає дитину до 3-х років, немає інших доходів, окрім соціальної допомоги. Відповідач [PERSON] працює, має регулярну заробітну плату та додатковий дохід, тому має можливість надавати кошти на утримання позивачки. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що даний шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення. Підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, оскільки збереження сім`ї буде суперечити їх інтересам. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на її утримання до суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих та адміністративних заходів. Відповідно до ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості,що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування,що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 182\~\~СК\~ України\~\~передбачено,\~\~що \~при\~\~визначенні розміру\~аліментів\~суд\~враховує:\~стан\~\~здоров`я\~\~та\~ матеріальне\~\~становище дитини; стан\~\~здоров`я\~\~та\~ матеріальне\~становище\~платника\~аліментів; наявність\~у\~платника\~аліментів\~інших\~дітей,\~непрацездатних\~чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; \~наявність\~рухомого\~та\~нерухомого\~майна,\~грошових\~коштів; доведені\~стягувачем\~аліментів\~витрати\~платника\~аліментів,\~у\~\~тому\~ числі\~на \~придбання\~\~нерухомого \~або\~рухомого\~майна,\~сума\~яких\~\~перевищує десятикратний\~\~розмір\~ прожиткового\~мінімуму\~для\~працездатної\~особи,\~якщо\~платником\~аліментів\~не\~доведено\~джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що\~\~мають \~істотне\~значення. Розмір\~\~аліментів\~ має\~бути\~необхідним\~та\~достатнім\~для забезпечення\~гармонійного\~розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, не надав доказів, які б свідчили про інше, позивач цього потребує, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки в розмірі ј частини від усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Згідно зі\~ ст.191 СК\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.п.1 п. 1 ч.2\~ст.4 Закону України "Про судовий збір"\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів складало 768,40 грн. Згідно приписів п.3 ч.1\~ст.5 Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. за пред`явлення позовних вимог про розірвання шлюбу, а також судовий збір у розмірі 768,40 - на користь держави за пред`явлення позовних вимог про стягнення аліментів позивачем, яка звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved