Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Комунальний лікувальний заклад "Центр первинної медико-санітарної допомоги Кіровоградського району" звернулись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування коштів у сумі 79 441,86 грн. і судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач працює водієм у позивача та під час здійснення транспортування хворого потрапив у ДТП у результаті якої автомобіль Opel Combo, державний номер [NUMBER], що перебуває у користуванні позивача, отримав ушкодження та вартість відновлювального ремонту складає 79 441,86 грн. Відповідач визнаний винним у ДТП, проте самостійно не бажає відновлювати автомобіль, а тому позивач звернувся до суду. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач і його представник заперечили проти задоволення позову, оскільки вважають, що позовні вимоги є необґрунтованими, а надані суду докази неналежними і недостатніми для задоволення позовної заяви. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.22 ч.1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно вимог ст.1166 ч.1 ЦК України матеріальна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, а особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ст.ст. 1172 ч.1, 1191 ч.1 ЦК України. Відповідно до вимог ст.130 ч.1,2 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків; при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника; ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Судом встановлено, що Комунальний лікувальний заклад "Центр первинної медико-санітарної допомоги Кіровоградського району" (далі - КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району») створений згідно рішення Кіровоградської районної ради №229 «Про утворення Комунального лікувального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги Кіровоградського району" від 31.05.2013 року. Діяльність КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району» здійснюється на підставі Статуту, згідно якого КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району» є юридичною особою публічного права (а.с.50-68). Згідно договору про тимчасове користування автомобілем від 01.07.2013 року Созонівська сільська рада, Кіровоградського району та області, як власник автомобіля Opel Combo, державний номер [NUMBER], передала у користування КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району» на строк до 01.07.2014 року вказаний автомобіль у доброму та придатному для використання стані (а.с.8,10-11). Наказом №1-к «Про призначення за переведенням» від 01.07.2013 року [PERSON] водія Созонівської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини призначено по переводу до КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району», що відображено у трудовій книжці (а.с.69-74). Наказом №11-к «Про закріплення санітарного автотранспорту [PERSON]» від 01.07.2013 року за водієм Созонівської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини [PERSON] закріплено автомобіль Opel Combo, державний номер [NUMBER], для надання медичних послуг населенню села Созонівки, Кіровоградського району та області (а.с.74). 29.04.2014 року [PERSON] ознайомлений з посадовою інструкцією водія автотранспортних засобів КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району», яку затверджено 02.01.2014 року (а.с.76-77). Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2014 року, яку залишено без зміни постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 30.04.2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження по справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.5-7). Відповідно до звіту №14-032 від 28.05.2014 року матеріальний збиток нанесений власнику автомобіля Opel Combo, державний номер [NUMBER], складає 79 441,86 грн. (а.с.12-26). Довідка №446 від 02.10.2014 року, що видана КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району», свідчить, що заробітна плата водія автотранспортного засобу Созонівської лікарської амбулаторії [PERSON] за період з 01.10.2013 року по 30.09.2014 року становить 6714 грн. (а.с.78). Згідно наказу №172-к від 29.08.2013 року КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району» створено комісію для проведення службового розслідування за фактом ДТП, що сталося за участю водія [PERSON] (а.с.79). Актом розслідування ДТП, що сталося 26.08.2013 року, водія КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району» [PERSON] вирішено відсторонити від керування транспортним засобом Opel Combo, державний номер [NUMBER], на час розслідування слідчими СВ Кіровоградського МВ УМВС України в області та прийняття судового рішення (а.с.80-81). Наказом 23-о/д «Про відновлення пошкодженого автомобіля Opel Combo» від 25.03.2014 року водієві Созонівської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини [PERSON] наказано розпочати власними силами ремонтні та інші роботи по відновленню транспортного засобу Opel Combo, державний номер [NUMBER], власним коштом (а.с.88). Актом №135 від 26.03.2014 року засвідчено, що водій [PERSON] прочитав і відмовився ставити підпис про ознайомлення з наказом №23-о/д від 25.03.2014 року (а.с.95). Актом простою №125 від 20.03.2014 року встановлено період простою з 20.03.2014 року по 31.05.2014 року, а наказом №78-к «Про затвердження акта простою» від 20.03.2014 року встановлено період простою з 20.03.2014 року по 31.05.2014 року, а водієві [PERSON] дозволено не виходити в період простою на роботу, згідно ст.113 КЗпП України за даний період заробітна плата не нараховується. Актом №126 від 21.03.2014 року засвідчено, що водій [PERSON] відмовився ставити підпис про ознайомлення з наказом №78-к від 20.03.2014 року та актом простою №125 від 20.03.2014 року (а.с.90,93,94). Актом простою №173 від 02.06.2014 року встановлено період простою з 02.06.2014 року по 31.12.2014 року, а наказом №38 о/д «Про затвердження акта простою» від 28.05.2014 року встановлено період простою з 02.06.2014 року по 31.12.2014 року, а водієві [PERSON] дозволено не виходити в період простою на роботу, згідно ст.113 КЗпП України за даний період заробітна плата не нараховується. Актом №240 від 02.06.2014 року засвідчено, що водій [PERSON] відмовився ставити підпис про ознайомлення з наказом №38 о/д та актом простою №173 від 02.06.2014 року (а.с.89,91,92). Наведені вище матеріали справи свідчать, що власником автомобіля є Созонівська сільська рада, Кіровоградського району та області, а КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району» використовували автомобіль у період з 01.07.2013 року по 01.07.2014 року на підставі договору про тимчасове користування автомобілем, який не був продовжений чи переукладений, а тому на момент звернення до суду із позовом, а саме 14.07.2014 року, КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району» не мають будь-яких правових підстав на володіння автомобілем і відповідно права вимагати відшкодування шкоди, яку заподіяно автомобілю, оскільки не доведено заподіяння шкоди саме КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району». Аналіз правовідносин, які склалися між КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району» та [PERSON] свідчить, що на момент ДТП вони перебували у трудових правовідносинах, а тому при вирішенні питання щодо покладення на [PERSON] обов'язку по відшкодуванню шкоди підлягають застосуванню положення ст.ст.130 - 138 КЗпП України. За шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. За вимогами інших осіб, що ґрунтуються на неналежному виконанні працівником своїх трудових обов'язків відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами трудового законодавства. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову. Вказаними нормами Закону передбачено відшкодування шкоди працівником у разі порушення трудових обов'язків, проте на момент ДТП водій [PERSON] не був ознайомлений із посадовою інструкцією водія, а відповідно відсутнє порушення трудових обов'язків. Крім цього, договір про повну матеріальну відповідальність між КЛЗ «Центр ПМСД Кіровоградського району» та [PERSON] не укладався. Підстави повної матеріальної відповідальності [PERSON], що передбачені ст.134 КЗпП України, у даному випадку відсутні. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази по справі, які надано сторонами, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому позов необхідно залишити без задоволення. Відповідачем і його представником надано суду розрахунок суми судових витрат, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн., які відповідач та його представник просили стягнути з позивача. Виходячи з положень ст.88 ЦПК України, ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», матеріалів справи щодо кількості та тривалості судових засідань і вчинення інших процесуальних дій, а також враховуючи прийняте судом рішення по суті позовних вимог, суд вважає, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у сумі 1948,80 грн.

Outcome: approved