Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26.08.2018 між ТОВ "Фінансова Компанія Є ГРОШІ" та відповідачем у справі було укладено договір №2871713714-036152 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. За умовами договору позичальник отримав позику в розмірі 1000 грн 00 коп. зі сплатою процентів за користування позикою, які становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730% річних. Станом на 15.01.2019 відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом - 1000 грн 00 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом - 2603 грн 70 коп., заборгованості за пенею - 3600 грн 00 коп. Загальна сума заборгованості за договором складає 7203 грн 70 коп. Також, позивач вказує на те, що 15.01.2019 між позикодавцем, ТОВ «Фінансова Компанія Є ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Преміум Актив», було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1, відповідно до якого клієнт відступив ТОВ «ФК «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржникам щодо заборгованостей стали дійсними для ТОВ «ФК «Преміум Актив» та вважаються наданими ТОВ «ФК «Преміум Актив», а також до ТОВ «ФК «Преміум Актив» перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та не сплачених боржниками відсотків, неустоки у повному обсязі. Таким чином, внаслідок укладання вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ «ФК «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором, укладеним з відповідачем. Проте, на сьогодні боржником не виконано своїх грошових зобов`язань перед новим кредитором, яким є ТОВ «ФК «Преміум Актив» за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 7203 грн 70 коп., та судовий збір у справі в сумі 1921,00 грн. Ухвалою судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.04.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві представник позивача Маловічко А.М. просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, а саме: [ADDRESS] . Також, виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою https://court.gov.ua/sud0211//. Отже, оскільки зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача невідоме, то на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України суд вважає, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання та про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, слід провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 26.08.2018 між ТОВ «Фінансова Компанія Є ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2871713714-036152 про надання позики і в тому числі на умовах фінансового кредиту. Вказаний договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтері сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. За умовами договору відповідач отримав споживчий кредит в розмірі 1000 грн 00 коп., зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 2% за кожен день користування позикою, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Дата повернення позики - не пізніше 23 год 00 хв 17.09.2018 включно. На підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Фінансова Компанія Є ГРОШІ», на картковий рахунок відповідача було перераховано суму кредиту у розмірі 1000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №6508 від 26.08.2018 та повідомленням ТОВ Платежі Онлайн від 26.08.2018. Відповідно до умов укладеного 15.01.2019 між позикодавцем в особі ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» договору про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1, ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ» відступив фактору в особі ТОВ «ФК «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками (в тому числі за договором Згідно з наданим позивачем розрахунку, перевіреного судом та не оскаржений відповідачем, станом на 15.01.2019 становить 7203 грн 70 коп.), у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржником відсотків, неустоки у повному обсязі. Відповідно до Розділу 1 "Терміни" договору позики, заявка - анкета в особистому кабінеті клієнта на веб-сайті позивача, встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику та є невід`ємною частиною цього договору та узгоджений сторонами в додатку 1 до цього договору. Судом також встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ» та відповідачем було укладено письмовий договір №2871713714-036152 від 26.08.2018, у встановленій законом формі, шляхом досягнення згоди з усіх істотних умов договору та його підписання шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 2.1 договору позики, позикодавець на умовах кредитного договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Відповідно до умов п. 10.1.3 договору позики, позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Згідно п. 10.4.1 договору позики, позикодавець має право вимагати від позичальника своєчасного повернення позики та оплати суми процентів за користування позикою, а також оплати неустойки. Пунктом 3.2.1 договору позики встановлені проценти за користування кредитом у вигляді фіксованої процентної ставки, яка становить 2% за кожен день користування позикою, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши кошти на картковий рахунок відповідача, тоді як відповідач умови договору не виконав, не повернув суму позики до 23 год 00 хв 17.09.2018, прострочивши таким чином виконання зобов`язання. Згідно з наданим позивачем розрахунком, перевіреного судом та не оскаржений відповідачем, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість станом на 15.01.2019 у сумі 7203 грн 00 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 1000 грн 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом - 2603 грн 70 коп. та заборгованість за пенею - 3600 грн 00 коп. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Порядок вчинення електронних правочинів регламентується Законом України "Про електронну комерцію", відповідно до ч.3 ст.11 якого електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.1 ст.12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі "Підписи сторін". Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов`язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 530, 631 ЦК України, якщо у зобов`язання встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк і закінчення останнього не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. (ч.2 ст. 551 ЦК України) Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК "ПРЕМІУМ АКТИВ" заборгованість за кредитним договором, згідно з наданим позивачем розрахунком, перевіреного судом та не оспореного відповідачем, станом на 15.01.2019 становить 7203 грн 70 коп. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 1921 грн 00 коп., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню коштом відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved