Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 18 січня 2017 року до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства АрселорМіттал [PERSON] Ріг (далі ПАТ АМКР) про відшкодування моральної шкоди працівнику в разі ушкодження його здоровя, в якій просить стягнути з відповідача на його користь 30 820,00 грн. у відшкодування моральної шкоди без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він працював у ПАТ «АМКР» на робочих посадах. Під час виконання трудових обовязків 07.12.2013 року з ним стався нещасний випадок. За висновком МСЕК йому встановлено 20 % втрати професійної працездатності. В результаті нещасного випадку йому спричинена моральна шкода, яка виражається у тому, що він відчуває фізичний біль, психічний дискомфорт, який виражається у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху. Все це негативно позначається на його душевному та фізичному стані, тому він звернувся до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] (договір про надання правової допомоги б/н від 16.01.2017 р.) підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ АМКР [PERSON] (довіреність №14-407юр від 12.10.2016 року, дійсна по 10.10.2017 р.), позов не визнала, пояснила, що позивач не довів факт порушення відповідачем законодавства про працю; порушень законодавства про працю, як б знаходилася у причинному звязку з настанням нещасного випадку на виробництві не встановлено, тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди; позивач не надав суду належних доказів, які б підтверджували факт спричинення йому шкоди, розмір моральної шкоди завищений та невмотивований, тому у задоволенні позову просила відмовити. Вислухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] працював у ПАТ «АМКР» слюсарем - ремонтником 5 розряду дільниці № 3 по ремонту устаткування ДФ 3, 4 цеху по ремонту устаткування № 2 дробарних та збагачувальних фабрик, 8 років на момент нещасного випадку ( а.с.5). Відповідно до акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 07 грудня 2013 року о 10 годині 25 хвилин ( форма Н-5), складеного 11 грудня 2013 року, основною причиною нещасного випадку визнано технічну - незадовільний технічний стан площадки маршових сходів порушено п.3.2. посадової інструкції головного інженера дробарних фабрик № 3, № 4 (на правах цеху) рудоуправління ГД «ПІ 701.20735.142). Супутня психофізіологічна причина. Особиста необережність потерпілого. Порушено п.п. 1.13; 14.4 інструкції з охорони праці «Загальні вимоги безпеки для працівників підприємства» ОП.228.01.12, ст. 14 Закону України «Про охорону праці». Організаційних причин комісією не встановлено.( ( а.с. 5 8). Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом складено акт № 52 від 12.12.2013 року (форма Н-1) відповідно до п.7 якого встановлено, що основною причиною нещасного випадку є незадовільний технічний стан; особиста необережність потерпілого (супутні причини) . а. с. 9 - 13). Згідно, виписки з медичної карти № 773 стаціонарного хворого [PERSON] було встановлено діагноз: відкриті переломи середніх фаланг 2 3 пальців з роздавленням середньої фаланги 2 го пальця правої кисті. Ампутаційна культя 2 го пальця (а.с.15). З довідки МСЕК від 13.05.2015 року (серія 12 ААА № 005717) йому первинно встановлено 20 % втрати професійної працездатності з 01 травня 2015 року безстроково ( а.с.4). Таким чином, матеріалами справи встановлено вину підприємства у нещасному випадку, що стався 07 грудня 2013 року , яка полягає у незадовільному технічному стані площадки маршових сходів. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами) (далі Постанова), за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Отже, відповідальність за заподіяння моральної шкоди перед [PERSON] несе ПАТ «АМКР». Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. \~\~\~\~\~\~ Статею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~ Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом (ч.3 ст.1166 ЦК України). Згідно 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Як вказує позивач, у зв'язку із отриманою травмою йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 30\~820, 00 грн. При вирішенні спору в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що моральні переживання з приводу травмування призвели до значного емоційного напруження, позивач відчуває фізичний біль, психічний дискомфорт, який виражається у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху. Моральні страждання повязані з порушенням нормального ходу його життя, що призвело до негативних наслідків. Вказані обставини, факт заподіяння моральної шкоди, тривалість і характер моральних страждань були підтвердженні в судовому засіданні. Разом з цим, суд приймає до уваги, що в настанні нещасного випадку виним є відповідач ПАТ «АМКР», що підтверджується висновками в акті форми Н-1, що виразилося в незадовільному технічному стані площадки маршових сходів, враховує, що супутньою причиною нещасного випадку є також необережність позивача. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди, суд звертає увагу на довідку МСЕК від 13.05.2015 року, з якої вбачається, що втрата професійної працездатності [PERSON] встановлена з 01 травня 2015 безстроково. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості . З огляду на встановлені фактичні дані у їх сукупності, враховуючи психологічний та моральний стан позивача, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, беручи до уваги обставини характеру спричиненої шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 12000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживав протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial