Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У січні 2014 року прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Департаменту фінансів Миколаївської міської ради кошти, витрачені Миколаївською обласною лікарнею № 4, на лікування потерпілої від злочину [PERSON], в сумі 4435,08 грн. Підтримуючи позовні вимоги, прокурор у судовому засіданні вказував, що внаслідок вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, потерпілій [PERSON] спричинено травму руки, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. У зв'язку із цим, потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні Миколаївської обласної лікарні № 4 в період з 18.09.2013 року до 08.10.2013 року. Вартість вказаного стаціонарного лікування склала 4435,08 гривень державних коштів. Представник Департаменту фінансів Миколаївської міської ради в судове засіданні не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення прокурора та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Із ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.11.2013 року вбачаться, що 18.09.2013 року [PERSON], працюючи майстром виробничої дільниці ТОВ "Політехпром", будучи службовою особою, зобов'язаною здійснювати контроль за станом охорони праці на виробничій дільниці, порушивши вимоги ч. 1 ст. 6 ЗУ "Про охорону праці" від 14.10.1992 року, а саме: не створивши належних умов праці на робочому місці, не забезпечивши безпеку технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, та вимоги п.п. 2.6, 2.9, 1.11, 2.12 Посадової інструкції майстра виробничої дільниці, затвердженою Наказом генерального директора ТОВ "Політехпром" від 27.08.2009 року № 27, а саме: не здійснивши контроль за дотриманням технологічних процесів, не перевіривши дотримання працівниками дільниці правильних прийомів роботи, безпечну експлуатацію приборів та устаткування, своєчасно та якісно не провівши з працівниками інструктажу з охорони праці та не перевіривши усним опитуванням знань вимог інструкції по охороні праці, не забезпечивши дотримання вимог з охорони праці під час експлуатації машин та інструментів, дала вказівку ливарнику пластмас [PERSON] по литтю шківу електродвигуна НИКС 52.1801.009-09 в кількості 300 одиниць на термопластавтоматі ТПА 3130, під час виконання якої, останні затиснуло руку між двома частинами прес-форми автомату, що призвело до отримання травми руки та заподіяна [PERSON] фізичної шкоди у вигляді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розгляду здоров'я на термін не більше 21 дня. Із зазначеними тілесними ушкодженнями [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївській міській лікарні № 4 в період з 18.09.2013 року по 08.10.2013 року. Витрати на лікування згідно з довідкою Миколаївської міської лікарні № 4 склали 4435,08 грн. Фактичні витрати закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину визначаються згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат на лікування закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використанням, затвердженим постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545. Як передбачено п.1 цього Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п.2 Порядку, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць, на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Як встановлено судом, потерпіла перебувала на лікуванні саме з приводу отриманих з вини відповідачки тілесних ушкоджень. [PERSON] була визнана винною у скоєному, однак звільнена від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 271 КК України, у зв'язку з дійовим каяттям. Тому, перебування [PERSON] на лікуванні в даному випадку є наслідком злочинних дій відповідача, які нанесли державі матеріальних збитків. Однак суд враховує той факт, що відповідачкою під час лікування потерпілої були придбані медикаменти за її рахунок, а тому зменшує розмір витрат, нарахованих закладом охорони на придбання медикаментів, на суму 120 гривень. З урахуванням вказаного відрахування цієї суми, відшкодуванню підлягають витрати в розмірі 4315,08 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 431, 50 гривень.

Outcome: partial