Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

02.06.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу, виданого 19.08.2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області по справі № 235/4006/17 на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини до 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу). Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] та [PERSON] з 05.08.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі, є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалося, сумісне проживання припинено, шлюб розірвано на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.07.2018 року. За домовленістю подружжя місце проживання дитини визначено разом з матір`ю - позивачем [PERSON] . На підставі судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19.08.2017 року по справі № 235/4006/17 [PERSON] встановлено аліментні зобов`язання відносно [PERSON] з утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття. Батьківський обов`язок матеріально утримувати дитину відповідач виконує, заборгованості зі сплати аліментів не утворюється. З часу видачі судового наказу про стягнення аліментів змінено обставини, які суттєво впливають на розмір утримань, які підлягають оплаті [PERSON] на дитину. Так, за даними позивача, матеріальний стан відповідача значно покращився, збільшено щомісячний дохід, отримуваний за місцем офіційного працевлаштування. Інших дітей [PERSON] не має, утримань на непрацездатних осіб не несе, тому, за позицією позивача, існує об`єктивна можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину в більшому розмірі. Іншою підставою для збільшення аліментів [PERSON] визначає погіршення стану здоров`я неповнолітнього [PERSON] , 2017 року народження, якому діагностовано симптоматичну епілепсію. Захворювання дитини, проходження лікування, в тому числі перебування у стаціонарі, - потребує несення додаткових грошових витрат. Позивач [PERSON] працює медичною сестрою в Комунальній установі «Покровський психоневрологічний інтернат», отримує заробітну плату, розмір якої не дозволяє матеріально забезпечити повноцінне життя дитини, аліменти, які сплачує відповідач у розмірі 1/4 частки доходу є недостатніми. За таких обставин, [PERSON] , посилаючись на ст. 192 СК України, звернулася до суду за судовим захистом прав та інтересів в спосіб збільшення розміру аліментів (а.с. 1-2). Ухвалою суду від 09.06.2020 року за позовом [PERSON] до [PERSON] відкрито цивільну справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення, розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України (а.с. 17). 10.08.2020 року [PERSON] , в порядку та строк, передбачені ст. 278 ЦПК України, на позовну заяву подав відзив з викладенням наступних заперечень проти вимог [PERSON] . Так, увагу суду акцентовано, що позовні вимоги ґрунтуються на доводах про покращення матеріального стану відповідача, як платника аліментів та погіршення стану здоров`я дитини. Факт збільшення заробітку відповідач оспорює, при цьому до матеріалів справи долучив довідку про доходи. Відповідач зазначив, що взагалі покращення матеріального стану не може бути підставою застосування статті 192 СК України, оскільки у разі збільшення доходу відповідно збільшується і абсолютний розмір аліментів, утримання яких присуджено саме в частині від заробітку. По суті аргументу [PERSON] про погіршення стану здоров`я дитини, - відповідач зазначив, що в правовій нормі статті 192 СК України передбачено підставу зміни розміру аліментів як погіршення стану здоров`я лише платника або одержувача аліментів. В контексті вказаного, [PERSON] висловив позицію, що погіршення стану здоров`я дитини, у разі виникнення з цим додаткових витрат та наявності доказів причинного зв`язку (між витратами та погіршенням здоров`я) - надає позивачу звернутися до суду з позовом про стягнення частини вказаних витрат на підставі ст. 185 СК України, а не про збільшення розміру аліментів. З огляду зазначеного, [PERSON] в позові просить відмовити (а.с. 20). Правом подати відповідь на відзив [PERSON] не скористалася. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України, на виклик до суду не з`явилися. Позивачем [PERSON] суду адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримано, просить ухвалити рішення про задоволення заявлених вимог з урахуванням поданих нею доказів. Відповідачем [PERSON] , його представником Романовим В.А. (діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 10.08.2020 року, ордера адвоката) суду адресовано заяви про розгляд справи в їх відсутність, просять в позові відмовити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Покровська (до перейменування Красноармійськ) Донецької області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 3). Відповідач [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Гришине Донецької області, громадянин України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 5). Сторони по справі з 05.08.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі (підтверджено копією свідоцтва про шлюб - а.с. 7). В шлюбі у сторін [INFO] народжений син - [PERSON] (підтверджено копією свідоцтва про народження - а.с. 8). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.07.2018 року по справі № 235/3145/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 11). Згідно судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19.08.2017 року по справі № 235/4006/17 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 15.08.2017 року (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зі змісту позовної заяви [PERSON] , обставинами, які на теперішній час впливають на розмір присуджених аліментів, та свідчать про підставність збільшення є: 1) покращення матеріального стану [PERSON] як платника аліментів; 2) хворобливий стан неповнолітньої дитини. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку викладених [PERSON] обґрунтувань заявлених вимог, доводам (запереченням) зазначеним [PERSON] у відзиві на позов з позиції слушності аргументів, належності і достатності доказів та приписів норм права, що підлягають застосуванню до спірних відносин сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як встановлено з матеріалів справи колишнє подружжя [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON] , 2017 року народження, який після розлучення сторін мешкає разом з матір`ю (позивачем), в свою чергу, відповідач має аліментні зобов`язання відносно дитини. Сторони по справі в рівних частках повинні утримувати свого неповнолітнього сина, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання дитини. При цьому, розмір стягуваних аліментів має бути справедливим і таким, що забезпечує необхідну участь як батька в утриманні неповнолітнього сина, має бути достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19.08.2017 року по справі № 235/4006/17 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частини (25 %) всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що узгоджується з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Примусове виконання судового наказу здійснюється Покровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків), 30.08.2017 року відкрито виконавче провадження ВП 54593518. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. В зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Вказана правова позиці викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. До матеріалів справи долучені докази, які характеризують матеріальне становище сторін. Згідно довідки про доходи № 59 від 25.05.2020 року, видана Комунальною установою «Покровський психоневрологічний інтернат» [PERSON] працює сестрою медичною 2 категорії, загальна сума доходу за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року складає 37851,15 гривень (листопад 2019 р. - 9613,50 грн., грудень 2019 р. - 7468,95 грн., січень 2020 р. - 4723,00 грн., лютий 2020 р. - 4723,00 грн., березень 2020 р. - 6150,12 грн., квітень 2020 р. - 5172,58 грн.; нарахування аліментів становить 32172,80 гривень (а.с. 14). [PERSON] з 24.12.2017 року по 25.02.2020 року перебував в трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське», обіймав посаду машиніста підземних установ, за вказаний період часу отримано наступний заробіток (дохід): - 2017 рік: серпень - 15194,66 гривень, вересень - 13439,95 гривень, жовтень - 13542,57 гривень, листопад - 14208,88 гривень, грудень - 23846,54 гривень (довідка № 6101 від 06.10.2020 р. - а.с. 51); - 2018 рік: січень - 17513,32 гривень, лютий - 21609,48 гривень, березень - 19236,33 гривень, квітень - 18164,18 гривень, травень - 19033,36 гривень, червень - 15484,11 гривень, липень - 13708,78 гривень, серпень - 15215,68 гривень, вересень - 14795,60 гривень, жовтень - 23760,92 гривень, листопад - 14557,31 гривень, грудень - 19011,62 гривень (довідка № 6102 від 06.10.2020 р. - а.с. 52); - 2019 рік: січень - 23907,07 гривень, лютий - 15637,00 гривень, березень - 15637,00 гривень, квітень - 16418,85 гривень, травень - 16418,85 гривень, червень - 14073,30 гривень, липень - 17982,55 гривень, серпень - 16418,85 гривень, вересень - 16418,85 гривень, жовтень - 17200,70 гривень, листопад - 16418,85 гривень, грудень - 16418,85 гривень (довідка № 6103 від 06.10.2020 р. - а.с. 53); - 2020 рік: січень - 16783,62 гривень, лютий - 84608,08 гривень (довідка № 6104 від 06.10.2020 р. - а.с. 54). З 10.03.2020 року по теперішній час [PERSON] працює на Приватному акціонерному товаристві «Красноармійський дінасовий завод», займає посаду водія, сукупний дохід за період з 10.03.2020 року по 31.07.2020 року склав 59534,49 гривень, в тому числі за місяцями: березень - 6659,15 гривень, квітень - 12723,04 гривень, травень - 12520,98 гривень, червень - 13068,10 гривень, липень - 14563,22 гривень (довідка № б/н від 17.08.2020 року - а.с. 31). З листа Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) № 17.18-40.640 від 23.10.2020 року вбачається, що за ВП № 54593518, відкрите 30.08.2017 року на підставі судового наказу № 235/4006/17, виданого 28.08.2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини проведено наступні утримання: 1) 08.09.2017 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, яку спрямовано до бухгалтерії ПАТ «Ш/у «Покровське» для утримання аліментів із заробітної плати; утримання аліментів проводилося підприємством, починаючи з 15.08.2017 року по день звільнення, тобто по 25.02.2020 року: - 2017 рік: вересень - 2704,79 грн., жовтень - 2725,44 грн., листопад - 2859,54 грн., грудень - 4799,12 грн.; - 2018 рік: січень - 3524,56 грн., лютий - 3006,96 грн., березень - 3871,31 грн., квітень 3655,54 грн., травень - 3830,47 грн., червень - 3116,18 грн., липень - 2758,89 грн., серпень - 3062,16 грн., вересень - 5743,15 грн., жовтень - 456,84 грн., листопад - 2929,66 грн., грудень - 3826,09 грн.; - 2019 рік: січень - 4811,30 грн., лютий - 3146,95 грн., березень - 3146,95 грн., квітень - 3304,30 грн., травень - 3304,30 грн., червень - 2832,25 грн., липень - 3618,99 грн., серпень - 3304,30 грн., вересень - 3304,30 грн., жовтень - 3461,64 грн., листопад - 3304,30 грн., грудень - 3304,29 грн.; - 2020 рік: січень - 6262,16 грн., лютий - 13252,27 грн.; 2) 23.04.2019 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, яку спрямовано до Шпиталю № 6 ВМКЦ м. Львів, де проходив військову службу [PERSON] : - 2019 рік: квітень - 2615,04 грн., травень - 2615,04 грн., червень - 2615,04 грн., липень - 2633,11 грн., серпень - 2633,11 грн., вересень - 2612,72 грн., жовтень - 2581,43 грн., листопад - 2626,09 грн., грудень - 2619,08 грн.; - 2020 рік: січень - 2657,60 грн., лютий - 2551,06 грн.; 3) 18.05.2020 року винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, яку спрямовано до бухгалтерії АТ «Красноармійський дінасовий завод» для нарахування заборгованості по аліментам з моменту працевлаштування з березня 2020 року: - 2020 рік: травень - 5039,70 грн. (50 %), червень - 4010,76 грн., липень - 2930,85 грн., серпень - 3278,90 грн., вересень - 2638,19 грн.; заборгованість по аліментам станом на 01.10.2020 року відсутня (а.с. 48-49). Суд, надаючи оцінку зміни матеріального стану відповідача [PERSON] (з позиції погіршення / покращення), - приходиться до висновку, що розмір отримуваних доходів з часу присудження аліментів на дитину (з серпня 2017 року), подальшого проведеного утримання (в серпні 2017 року, 2018 - 2019 роках, в січні - лютому 2020 року) зменшився. Так, середньомісячний дохід відповідача складав: - з серпня 2017 року по грудень 2017 року складав - 16046,52 гривень, - з січня 2018 року по грудень 2018 року - 17674,22 гривень, - з січня 2019 року по грудень 2019 - 16 912,56 гривень (АТ «Ш/у «Покровське»), - з квітня 2019 року по лютий 2020 року - грошове забезпечення за місцем несення військової служби в Шпиталі № 6 ВМКЦ м. Львів (дані про середньомісячний дохід в матеріалах справи відсутні), - січень 2020 року, лютий 2020 року - 50 695,85 гривень, - березень 2020 року - липень 2020 року - 11906,90 гривень. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що в даному випадку відсутні підстави вважати, що матеріальний стан позивача [PERSON] значно погіршився, став нижчим порівняно із матеріальним станом відповідача [PERSON] , дохід якого із часом призначення аліментів не зріс, а зменшився. Таким чином, до спірних відносин сторін не підлягає застосування положення статті 192 СК України, в частині визначення законодавцем можливості зміни розміру аліментів в сторону збільшення в зв`язку із покращенням матеріального стану платника аліментів. Що стосується аргументів [PERSON] про підставність збільшення розміру аліментів з причини незадовільного стану здоров`я неповнолітньої дитини [PERSON] , 2017 року народження, несення додаткових витрат на лікування, - суд зазначає наступне. Згідно медичного висновку № б/н від 16.10.2018 року, наданого Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» - у [PERSON] , [INFO] діагностовано симптоматичну епілепсію з поліморфними припадками внаслідок перенесеного тяжкого ураження ЦНС, терапевтично резистентна (а.с. 13). Відповідно до довідки Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області Амбулаторія № 6 загальної практики - сімейної медицини - [PERSON] , 2017 року народження перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: симптоматична епілепсія з поліморфними припадками, затримка мовного розвитку (а.с. 28). З виписки із історії розвитку [PERSON] , 2017 року народження вбачається, що дитина перебуває на Д-обліку у дитячого невропатолога, діагноз - симптоматична епілепсія з поліморфними припадками, з жовтня 2018 року оформлена інвалідність, отримує депакін постійно у вікових дозуваннях, останній приступ в жовтні 2018 року (а.с. 27). Суд звертає увагу, що наявне у неповнолітньої дитини сторін по справі захворювання (патологічний стан) відповідає розділу І, пункту 1, підпункту 1,15 Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 року № 454/471/516. Даних про отримання державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю, розміру таких щомісячних грошових виплат - позивачем [PERSON] суду не надано. Відповідач [PERSON] , заперечуючи проти позову в частині мотивування обставин незадовільного стану здоров`я дитини, - зазначив, що підставою зміни розміру аліментів може бути лише погіршення стану здоров`я платника або отримувача аліментів. В контексті таких посилань до матеріалів позову долучено: медичну довідку про перебування на Д-обліку у лікаря-невролога, діагноз - остеохондроз, протрузія дисків, вертеброгенна крижова радікулопатія (а.с. 29); висновок МСКТ поперекового відділу хребта про виявлення КТ-ознак дегенеративних змін поперекового відділу хребта (а.с. 30). Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна розміру аліментів можлива, зокрема, у разі погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що лікування неповнолітньої дитини потребує несення суттєвих матеріальних витрат, покриття яких не здійснюється сплачуваними [PERSON] аліментами. Суд зазначає, що позивач помилково ототожнює аліменти та додаткові витрати, що є різними інституціями сімейного права. Стягнення додаткових витрат не є по своїй правовій природі складовою аліментів на утримання дитини в розумінні ст. 185 СК України. Згідно з вимогами ч. 1, ч. 2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз вказаних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.092017 року у справі № 6-1489цс17. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі № 520/12681/17. Таким чином, сукупність зазначених дійсних обставин справи може вказувати, що підстави для зміни (збільшення) розміру аліментів, які присуджені судовим наказом до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2017 року народження в зв`язку із хворобливим станом дитини - відсутні. При цьому, суд вважає за потрібне зазначити, що позивач не обмежена позиватися до суду в порядку ст. 185 СК України для вирішення спору, у разі наявності такого, про участь [PERSON] у додаткових витратах на дитину. Суд, розглянувши справу, вирішивши питання, які відповідно до статті 264 ЦПК України підлягають врахуванню під час ухвалення рішення, - приходить до висновку про відмову в позові [PERSON] . Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша - компенсується за рахунок держави. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, судові витрати по справі, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановлену Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. ст. 180, 183, 192 СК України,

Outcome: dismissed