Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач ПАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування коштів в порядку регресу в розмірі 2691,51грн., посилаючись на те, що 18 листопада 2011 року о 14-00 год. в м. Львові по вул. Сихівська сталася дорожньо- транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автобус Богдан д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] . Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження. На момент ДТП між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.08.2011 р. № АА/5007442, за яким ПАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» застрахував цивільну відповідальність [PERSON] перед третіми особами, при використанні транспортного засобу автобуса Богдан д.н. [NUMBER]. 21 листопада 2011 року [PERSON] звернулася до ПАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» із заявою про настання випадку та виплату страхового відшкодування. 21 листопада 2011 року Аварійний комісар [PERSON] проводив огляд транспортного засобу та складений [PERSON] огляду автомобіля [NUMBER], та складена калькуляція стосовно вартості матеріального збитку, завданого [PERSON] в результаті пошкодження транспортного засобу. На підставі вказаного Страхового акта та заяви [PERSON] відповідно до норм ст. 37 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ПАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» 13.03.2012р. виплатила страхове відшкодування в розмірі 2 691 грн.29 коп. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Перемишлянським районним судом Львівської області були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно [PERSON] і його було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Таким чином, особою, відповідальною за завдані [PERSON] збитки, у даному випадку є [PERSON] відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України. Представник позивача подав суду заяву в якій позов підтримав з підстав, зазначених у заяві, просив вимоги задовольнити в повному обсязі, розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв про можливість розгляду справи за його відсутності від відповідача не надходило. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": „Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. статті 33 Закону". Відповідно до ст.. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Судом встановлено, що відповідач всупереч наведеному вище положенню Закону не вчасно повідомив страховика про настання страхового випадку. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі вилаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення коштів, в розмірі 2691,29 грн. в порядку регресу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved