Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що з 15 вересня 2013 року вони проживали в зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання в них народилася донька [PERSON], [INFO], з якою позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Позивач вказує, що з березня 2017 року вони з відповідачем проживають окремо, відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на її утримання, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровим, працює в Регіональній філії «Одеська Залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», де отримує заробітну плату. Відповідач добровільно допомогу не надає. У зв'язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. з часу звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 15 вересня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 07.07.2017 року Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 3). В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 4). Згідно довідки про склад сім'ї за №209, виданої 10 липня 2017 року Журавлинською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, дочка [PERSON], 2016 року народження, входить до складу сім'ї позивача в с. Журавлинка Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 5). Позивач з 26.06.2013 року не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується довідкою від 10.07.2017 року за №210 Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 6). Як вбачається з копії наказу №234/ОС від 13.06.2017 року та довідки про доходи за №251 від 30.08.2017 року, виданих виробничим підрозділом Служби колії "Одеської дистанції колії" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ «Укрзалізниця», відповідач [PERSON] працює в філії з 14.06.2017 року на посаді монтера колії 2 розряду та протягом червня-липня 2017 року отримував заробітну плату, сума якої складала 3995,43 грн. та 6655,13 грн. відповідно, аліменти з відповідача не відраховуються. За нормами частин 1, 2, 4 ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до частин 2, 4, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до частин 1-3 ст. 77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Згідно норм частин 1, 2 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Отже, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу позивачу, з якою проживає дитина, до досягнення останньою трьох років, оскільки він отримує заробітну плату, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Встановивши можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання позивача, суд вважає, що відповідач може сплачувати заявлену позивачем суму, така сума є реальною враховуючи розмір заробітної плати відповідача, з урахуванням викладено, суд присуджує аліменти в розмірі 1000 грн., оскільки відповідач зможе сплачувати аліменти в такому розмірі, і такий розмір є справедливим та значно не обтяжить відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 640 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved