Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

У червні 2017 року представник [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі Товариство) з позовом про відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що позивач впродовж 19 років 3 місяців працював у Товаристві на різних посадах. За час роботи отримав професійне захворювання, яке було встановлено Українським НДІ промислової медицини, що підтверджується медичним висновком від 16.03.2017 р., Протокол № 324. Згідно висновку МСЕК від 06.06.2017 р. йому було встановлено третю групу інвалідності, втрата професійної працездатності в розмірі 60%, з яких: 55% по вібраційній хворобі, 5% туговухість з 29 травня 2017 р., дата переогляду 01.06.2018 р., зазначено, що позивач має потреби у забезпеченні лікарськими засобами, ВМП, санаторно-курортному лікуванні, протипоказана важка праця в умовах вібрації, шуму та рекомендовано стати на Д облік у невропатолога, лора. Вважає, що відповідач не виконав вимоги Закону, щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці, внаслідок чого позивач отримав негативні зміни здоровя, що мають незворотній характер, завдало позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в 85 000 грн., а тому просив стягнути зазначену суму з відповідача на свою користь. У судове засідання представник позивача не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судове засідання представник відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме у судове засідання на 13.07.17 р. та 31.07.17 р., що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.35,45). Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини другої статті 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно трудової книжки БТ-І № 9652406, [PERSON], [INFO], з 18.11.1991 р. по 08.01.1999 р. та з 09.03.2005 року працював у Товаристві на різних посадах, а 06.06.2017 р. був звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію ст. 38 КЗпП України (а.с.6-10). Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 16.03.2017р., № 324 ДУ Український НДІ промислової медицини, [PERSON], [INFO], місце роботи ПРАТ ПІВНГЗК, УЗТ, машиніст тепловоза, встановлено захворювання професійні 16.03.2017р., а саме: - Вібраційна хвороба другої стадії від дії загальних вібрацій з помірно вираженим церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, ускладненим гіпертонічною хворобою ІІ ст., у поєднані з полірадикулопатією L5, S1 справа C5-C7 справа, вираженими статико-динамічними порушеннями, мязово-тонічним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС першого-другого ст.), деформуючого артрозу ліктьових суглобів (ПФС першого-другого ст.), періартрозу колінних суглобів (ПФ першого-другого ст.), стійкий больовий синдром. - Нейросенсорна приглухуватість першої стадії (з легким зниженням слуху) (а.с. 11). Судом встановлено, що згідно акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14 квітня 2017 року, складеного комісією та затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, у хворого [PERSON], професія (посада) машиніст тепловоза, стаж роботи загальний 34 роки 5 місяців, за професією 10 років 11 місяців, у цеху в умовах впливу шкідливих факторів 19 років 3 місяці. Діагноз: Вібраційна хвороба другої стадії від дії загальних вібрацій з помірно вираженим церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, ускладненим гіпертонічною хворобою ІІ ст., у поєднані з полірадикулопатією L5, S1 справа C5-C7 справа, з вираженими статико-динамічними порушеннями, мязово-тонічним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС першого-другого ст.), деформуючого артрозу ліктьових суглобів (ПФС першого-другого ст.), періартрозу колінних суглобів (ПФС першого-другого ст.), стійкий больовий синдром. Т75.2 2. Нейросенсорна приглухуватість першої стадії (з легким зниженням слуху). Н90.3. (а.с. 13-15). У п. 16 вищевказаного акта, професійне захворювання виникло за тих обставин, що працюючи машиністом тепловозу на вивезені руди, машиністом тепловоза на вивезенні гірничої маси карєру та на відвалах виконував роботи з управління тепловозом під час перевезення гірничої маси з карєру, випробування гальм, спостереження за сигналами, станом колії, габаритами, утримання локомотива в справному стані. При цьому внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди, важких режимів експлуатації тепловозів підпадав під вплив підвищених параметрів виробничої загальної вібрації та виробничого шуму. Працюючи раніше помічником машиніста тепловоза на вивезені руди, породи з карєру, помічником машиніста тепловоза на вивезені гірничої маси в карєрі та на відвалах з цієї ж причини також підпадав під вплив підвищених параметрів виробничої загальної вібрації та виробничого шуму. Причини виникнення професійного захворювання у п. 17 Акта зазначено: Еквівалентний рівень загальної транспортно-технологічної вібрації перевищує нормативний на 4 дБ (105дБ при ГДР 101 дБ) згідно ДСН 3.3.6.039-99. Еквівалентний рівень шуму перевищує нормативний на 1 дБА (81 дБА при ГДР 80 дБА) згідно ДСН 3.3.6.037-99. Пунктом 19 акта визначено, що особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи (із зазначенням статей, пунктів законів та інших нормативно-правових актів, вимоги яких порушені): враховуючи роботу [PERSON] на ПівнГЗК, ВАТ, ПАТ та ПРАТ ПІВНГЗК впродовж 19 років 3 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань, встановити не можливо. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, до довідки серії 12 ААА № 044963, та довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серія 12 ААА № 044963, вбачається, що [PERSON] під час первинного огляду 06.06.2017 року, встановлено третю групу інвалідності з 06 червня 2016 року, дата переогляду 01.05.2018 р., ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: (55% - вібр. хв; 5% - тут.) з 29 травня 2017 до 1 червня 2018. Потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лік. Засобами, ВМП, сан. кур. лік (а.с.22). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА №074678, [PERSON], [INFO], під час первинного огляду 06.06.2017, вказана третя група інвалідності з 23 травня 2017 року, причина професійне захворювання, інвалідність встановлена на строк до 1 червня 2018 року, висновок про умови та характер праці протипоказана важка праця, в умовах вібрації, шуму. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності Д невр., лор. Згідно з доданих до позовної заяви копій медичних документів, позивач з 2016 року звертався до лікувальних закладів, з підстав отриманих професійних захворювань, вказано, що він потребує санаторно-курортне лікування: Хмельник, Бердянск, [PERSON]. Д спостереження і лікування у невролога до 2-х разів в рік, масаж, ЛФК, обстеження в НН ПМ. ЛФТ до 2-х тижнів, прийом загальнозміцнюючих препаратів, групи НПЗП, ангіо- і хондропротекторів, вазоактивних препаратів, вітамінних комплексів і тд. (а.с.22-28). У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. З огляду на викладене суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачено обов'язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, а тому наявна вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу беззаперечні. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначені розміру моральної шкоди суд, враховує характер отриманих професійних захворювань [PERSON], багаторічний стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача впродовж 19 років 3 місяців, відсоток втрати ним професійної працездатності у розмірі 60% та третю групу інвалідності з переоглядом 01.05.2018 р., стан здоров'я, зміну способу життя позивача та його якість, постійний тупий, розриваючий біль та обмеження обєму рухів у п/крижовому відділі хребта з віддачею в тазовий пояс і праву ногу до колінного суглоба, біль у колінному суглобі, періодичний сильний біль до гострого у поперековому відділі при тривалому положенні тулубу, або після сну, біль в суглобах: плечових, ліктьових, кистей, більше справа, колінних, більше справа, суглобах стоп, особливо І-х пальців стоп і суглобах І-го п. правої кисті, головний біль, запаморочення, шум у вухах, зниження слуху, підвищення АТ, необхідності подальшого амбулаторного та стаціонарного лікування, аналізуючи медичні документи про лікування позивача у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» необхідно стягнути на користь [PERSON] 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. З огляду на викладене необхідно стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial