Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з цим позовом, та просив винести рішення суду, яким визначити йому додатковий строк у два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померлайого мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) площею 3,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) , сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий Котовською районною державною адміністрацією 14 серпня 1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №613. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері. Коли спадкодавця померла, він знаходився за кордоном., в республіці Молдова, та не міг приїхати. За його дорученням та за його кошти всі необхідні дії щодо поховання та виконання інших ритуальних обрядів проводили його родичі. Можливості для здійснення процедури щодо подачі заяви про прийняття спадщини у нього не було. При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, він отримав відповідь, що пропустив строк на прийняття спадщини та має звернутися до суду з питання продовження цього строку або встановлення факту прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої проти заявлених вимог не заперечував та просив розглянути справ у відсутність представника сільської ради. Вислухавши покази свідків та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів, справи 04 лютого 2004 у с. Станіславка, Котовського району Одеської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 лютого 2004 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) площею 3,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) , сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий Котовською районною державною адміністрацією 14 серпня 1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №613. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження та показами свідка [PERSON] , який у судовому засіданні показав, що він достовірно знає, що позивач є сином [PERSON] , яка померла в с. Станіславка Котовського району Одеської області, а також йому відомо, що коли померла [PERSON] позивач перебував за кордоном, та не міг приїхати на похорони, однак кошти на її поховання він надсилав своєму братові - [PERSON] , який помер в 2011 році. Аналогічні покази суду надала свідок [PERSON] . Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняттяспадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування "Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, щоповажними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розглядісправи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан протии Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вказане, в сукупності з тим, що спадщина до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Питання розподілу судових витрат між сторонами у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Outcome: approved