Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

01 грудня 2020 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, у якому просили суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до закінчення навчання, а саме до [INFO] , посилаючись на те, що у відповідача є син, який проживає з матір`ю. За рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області відповідач був зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. на даний час син відповідача досяг повноліття та поступив на навчання до Державного навчального закладу "Куп`янський регіональний центр професійної освіти", де буде навчатися до 15.01.2022 року. У зв`язку з чим, позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву у якій зазначили, що вони просять розглянути справу у їх відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Явка позивачів не є обов`язковою, адже згідно ст. 279 ЦПК України суд може розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У судове засідання відповідач не з`явився з невідомих причин, хоча своєчасно та належним чином сповіщався про час і місце їх проведення, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про вручення повістки 19 грудня 2020 року. Відзиву, пояснень щодо позову чи будь-яких заяв та доказів відповідач суду не надав. Частина 7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси, судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленим про судові засідання. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідні ним правовідносини. Відповідач є батьком повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 18.12.2002 року та довідкою про реєстрацію місця проживання №15-21/10125 від 07.10.2020 (а.с. 8-9). Відносно особи відповідача по матеріалам справи судом було встановлено, що він зареєстрований з квітня 2016 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). На даний час позивач [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі "Куп`янський регіональний центр професійної освіти" на І курсі денного відділення з 01.09.2020 року, наказ №5 "З-УДЗ" від 31.08.2020 за професією "Кухар. Кондитер", з терміном навчання до 15.01.2022 року, що підтверджується оригіналом довідки №849 від 05.10.2020 (а.с. 7). Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. ст. 48, 51, 52, 55 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї , що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи громадянина захищаються судом. Згідно зіст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно дост. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини стягуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дітей, а також інші обставини. Відповідно до абз. 3 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В силу ст.ст. 191, 201 СК України аліменти слід присудити з дня подання позовної заяви, тобто з 01 грудня 2020 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони. У зв`язку з тим, що позивачів було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір потрібно стягнути з відповідача.

Outcome: approved