Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В лютому 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача ПАт "Київенерго" мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . В червні 2011 року між сторонами по справі було укладено Договір про користування електричною енергією та було встановлено лічильник обліку електричної енергії № 23006133, у відповідності до показників якого повинна була розраховуватися належна до сплати сума за спожиту у відповідний період електроенергію. Позивачем завжди вчасно вносилася плати за спожиту електричну енергію. Однак в жовтні 2013 року , відповідач повідомив [PERSON] про припинення електропостачання в зв"язку з існуванням заборгованості в розмірі 4 570,69 грн. Оскільки у позивача відсутня заборгованості по сплаті енергопостачання перед відповідачем , останній звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів . Крім того , оскільки неправомірними діями позивачу спричинено і моральну шкоду , просив стягнути з відповідача моральну шкоду . В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги за вищевикладеними обставинами та просив суд постановити рішення про задоволення позову , а саме визнати зобов"язання [PERSON] перед ПАТ "Київенерго" в особі його структурного відокремленого підрозділу "Київські електричні мережі" по оплаті спожитої у період з червня 2011 року по січень 2014 року електроенергії, яке виникло на підставі Договору користування електричною енергією від 23 червня 2011 року, припиненим належним виконанням; зобов"язати ПАТ "Київенерго" в особі його структурного відокремленого підрозділу "Київські електричні мережі" привести у відповідність до фактичних даних інформацію про розрахунку за спожиту абонентом [PERSON] електроенергію,яка обліковується на особистому рахунку № [NUMBER] та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Представник відповідача просив відпомити в задоволенні позовних вимог за їх необгрунтованість та недоведеністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи. судом в становлено наступне . 23.06.2011 року між сторонами по справі булр укладено Договір про користування електричною енергією, відповідно до умов якого відповідач зобов"язався постійно постачати позивачу електричну енергію у необхідних йому обсягах, а позивач зобов"язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни,передбачені договором . У відповідності до вимог ст. 525 ЦК України , одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається ,якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ст. 526 ЦК України ,зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено та не заперечено жодною із сторін про те , що позивач в 2011р.-2013 р. своєчасно та в повному обсязі сплачував за спожиту електичну енергію . Крім того, станом на 01.01.2013 року була наявна навіть переплата за використану електроенергію в сумі 2204,04 грн. Як вбачається з розрахунків заборгованості (а.с.75-77) в лютому-березні 2013 року позивачем було спожито електричної енергії у розмірі 1764 та 7706 Втт , що відповідно до грошового еквіваленту становить 1 131,09 грн. та 6821,15 грн. . Тому станом на 01.04.2013 року виникла заборгованість в розмірі 4920,50 грн. За правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на викладене, позивачем у справі не виконано вимоги чинного цивільно-процесуального законодавства щодо надання суду доказів на підтвердження обставин, на які він послався, як на підставу своїх вимог. Надані позивачем в якості показання лічильників,квитанції про сплату за спожиту електричну енергію, а також повідомлення про сплату спожитою електричної енергії не є, належними доказами,які б стверджували про відсутність заборгованості позивача перед відповідачем . Квитанції про сплату за спожиту електроенергію- це докази, які встановлюють лише факт здійснення оплати за споживання і не доводять в повному обсязі відсутність боргу. Наявність, в даному випадку боргу стверджує розрахунок заборгованості . В судовому засіданні представник позивача стверджував, що відповідач, можливо. помилково обліковує не його квартиру. Однак дані твердження сторони позивавача спростовуються ,наданими копіями Актів контрольного огляду засобів обліку. В яких відображено показники лічильників, які знаходяться поряд із лічильником, що обліковує квартиру позивача - № 58 . Дані показники лічильників квартир № 56 та № 57 значно відрізняються від показників лічильника квартири позивача (а.с.109-110). Згідно вимог ст. 57 ЦПК України засобами доказуванняв цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду, лише ті докази,які мають значення для розгляду справи. Обставини,які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування . За наведеного вище позивачем не доведено порушення його особистих прав та інтересів ПАТ "Київенерго", не доведено тих обставин, на які він посилається в позовній заяві , тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Одночасно, суд, не вбачає правових підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди позивачу, виходячи з наступного. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У відповідності до вказаного вище, враховуючи, що позивачем не доведено факту нанесення відповідачем моральної шкоди, яка виникає внаслідок моральних стражданьяк і не доведено причинного зв"язку між шкодою,яку зазнав позивач і протиправним діянням відповідача. Крім того, факт протиправності діяння також не доведений. Враховуючи відсутність обґрунтування вимоги про відшкодування моральної шкоди, відсутність будь-яких доказів та вимоги закону, слід відмовити в задоволенні позову в цій частині оскільки вони є безпідставним.

Outcome: dismissed