Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та не розраховується за фактично надані їй ТОВ "Керуюча компанія "КомЕнерго-Житомир" житлово-комунальні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 17.01.2014 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] у зв'язку з тим, що із заяви та поданих документів вбачається спір про право. Просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.09.2013 року в сумі 1063,28 грн. та 243,60 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.23). Відповідач у судове засідання не з'явилася. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що на підставі рішення Житомирської міської ради № 621 від 28.05.2008 року (а.с.8) 09.06.2008 року був укладений договір на управління та утримання житлового фонду міської ради м. Житомира (а.с.5-7) та житлові будинки, які знаходилися на балансі КВЖРЕП №№10, 12, у тому числі будинок [ADDRESS], на підставі акту прийому-передачі (а.с.10-11) передано на управління та утримання ТОВ "Керуюча компанія "КомЕнерго-Житомир". Відповідно до довідки по особовому рахунку ТОВ "Керуюча компанія "КомЕнерго-Житомир" (а.с.12) відповідач [PERSON] є власником/наймачем квартири [ADDRESS]. Як вбачається з ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 17.01.2014 року (а.с.4) позивачеві було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з [PERSON]. Згідно ч.2 ст.382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Статтею 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" визначено, що власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а також Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, ТОВ "Керуюча компанія "КомЕнерго-Житомир" надавало відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач, яка зареєстрована та проживає у квартирі, користується послугами позивача та від отримання послуг не відмовилася. На підтвердження своїх вимог позивачем надано довідку-розрахунок за надані послуги, з якої вбачається, що станом на 01.09.2013 року [PERSON] має заборгованість перед ТОВ "Керуюча компанія "КомЕнерго-Житомир" у розмірі 1063 грн. 28 коп. (а.с.13, 14). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Таким чином, між сторонами існували зобов'язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач не виконувала належним чином, своєчасно не вносила необхідні платежі та допустила заборгованість, чим порушила права позивача. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.ст.57, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі та, отримуючи від відповідача послуги з утримання будинку та прибудинкової території, не вносить своєчасно платежі за надані послуги в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість, тому позов підлягає задоволенню, а заборгованість у розмірі 1063 грн. 28 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати.

Outcome: approved