Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. 02.08.2018 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до Державної установи "Урядовий контактний Центр" (далі по тексту - ДУ "Урядовий контактний Центр", відповідач) за вимогами якого просив: визнати недійсним та скасувати наказ Державної установи "Урядовий контактний Центр" від 30.05.2018 № 205-К/тр про звільнення його у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 статті 40 КЗпП України, поновити його на посаді, яку він займав до звільнення, стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 30.05.2018. На обґрунтування позову зазначив, що з липня 2012 відповідно до наказу №107-к від 20.07.2012 обіймав посаду заступника директора Державної установи «Урядовий контактний Центр». За період роботи дисциплінарних стягнень не мав, сумлінно виконував свої професійні обов`язки, визначені посадовою інструкцією. Однак з призначення виконувачем обов`язків директора Державної установи «Урядовий контактний Центр» Антоненко О.О., почалося планомірне виживання та звільнення з посад досвідчених фахівців, які пропрацювали в Державному центрі не один рік. 31.05.2018 його було звільнено з посади наказом № 205-К/тр від 30.05.2018 відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату працівників. При цьому на думку позивача, відповідачем при його звільненні з посади було допущено грубе порушення вимог трудового законодавства. Враховуючи те, що він являвся членом профкому первинної профспілкової організації Державної установи «Урядовий контактний Центр», його звільнення, як члена виборного профспілкового органу згідно із частиною 3 статті 252 КЗпП України повинно було здійснено лише за наявності попередньої згоди виборного органу, членом якого він був, а також відповідного вищого виборного органу профспілки. Як і передбачено статтею 49-2 КЗпП України, 20.03.2018 попередженням № 91 його було повідомлено, що відповідно до наказу державної установи «Урядовий контактний Центр» 27.02.2018 № 17-од» Про зміни в організації виробництва і праці, оптимізацію основної діяльності та структури державної установи «Урядовий контактний Центр» з 01.06.2018 вводиться нова структура та штатний розпис на 2018 рік. У зв`язку з цим посада заступника директора скорочена зі структури та штатного розпису Центру на 2018 рік. При цьому йому було запропоновано посаду консультанта управління організації прийому звернень. Заслухавши попередження, у присутності голови комісії державної установи Державної установи «Урядовий контактний Центр» по вивільненню, переведенню працівників, у зв`язку зі змінами організації виробництва і праці та у присутності семи членів комісії відмовився від запропонованої посади. Штатним розписом Центру, який вводився в дію з 01.06.2018 в штаті керівництва Центру передбачалося 2 посади: посади директора та першого заступника директора. Але фактично за новим штатним розписом було скорочено лише одну посаду заступника директора, що знаходились у штаті Центру, який існував до 01.06.2018. При введенні в дію нового штатного розпису було змінено лише назву посад. Одна з посад заступника директора була перейменована на посаду першого заступника директора, а друга посада заступника директора була перейменована в посаду заступника директора-начальника Управління організації прийому звернень. Враховуючи те, що на момент скорочення у штатному розписі Центру були інші посади, які відповідали рівню його освіти та його кваліфікації, відповідач був зобов`язаний запропонувати йому ці посади. Виходячи із зазначеного, відповідач допустив грубе порушення Конституційних норм, норм трудового законодавства при звільненні його з посади, посилаючись на ч. 1 статті 235 КЗпП України, просив поновити його на посаді заступника директора державної установи «Урядовий контактний Центр» та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 229 474 грн. 47 коп. Також просив поновити строки звернення до суду, передбачені ст. 233 П України, оскільки вони були пропущені через помилкове звернення із позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва. Відповідач позов не визнав та обґрунтував свої заперечення такими обставинами. На [PERSON] , як заступника директора Центру, було покладено обов`язок щодо координації, контролю та забезпечення ефективності роботи закріплених структурних підрозділів Центру (п. 2.2.2. Посадової інструкції [PERSON] , як заступника директора державної установи «Урядовий контактний центр», а саме: аналітичного управління; управління взаємодії з громадськістю. Нові Структуру та Штатний розпис Центру попередньо погоджено з Державним секретарем Кабінету Міністрів України та затверджено Директором Господарсько- фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, що підтверджується підписами відповідних посадових осіб та печатками Секретаріату Кабінету Міністрів України, вчинених 26.02.2018. Отже, замість 6-ти виведених посад та штатних одиниць заступників директора та начальників управлінь, функції яких фактично дублювались, з метою уникнення дублювання функцій було введено лише 3 нові посади та штатні одиниці (посада першого заступника директора та дві посади заступників директора- начальників управлінь).Тобто, твердження позивача про те, що відбулось фактичне скорочення лише його посади не відповідають дійсності. У ДУ «Урядовий контактний центр» відбулась реальні зміни в організації виробництва і праці, та здійснено оптимізацію основної діяльності та структури Центру. Враховуючи введення трьох нових посад у ДУ «Урядовий контактний центр» було розроблено відповідні Кваліфікаційні критерії відбору претендентів на заміщення вказаних посад. Серед кваліфікаційних критеріїв для претендентів, враховуючи специфіку відповідних посад та виконуваних обов`язків, також було визначено й обов`язкові критерії щодо освіти претендентів, так, зокрема: для зайняття посади «першого заступника директора» - серед інших кваліфікаційних критеріїв обов`язковим є наявність вищої економічної освіти (спеціаліст, магістр); для зайняття посади «заступника директора-начальника управління організаційно-аналітичної роботи» - серед інших кваліфікаційних критеріїв обов`язковим є наявність вищої освіти з управлінського менеджменту (журналістика, редакторська діяльність, управлінська діяльність у сфері публічного права, управління, реклама та зв`язки з громадськістю, аналітична діяльність, соціологія масової комунікації, законотворча діяльність тощо); для зайняття посади «заступника директора-начальника управління організації прийому звернень» - серед інших кваліфікаційних критеріїв обов`язковим є наявність вищої технічної освіти (спеціаліст з напрямку комп`ютерних систем та мереж, телефонії, ІТ-технологій тощо). [PERSON] закінчив Курганське вище військово-політичне авіаційне училище (кваліфікація: військово-політична), Військово-політичну академію (кваліфікація: викладач історії та суспільствознавства) не відповідав кваліфікаційним критеріям до вказаних посад. Враховуючи, що посаду «заступника директора» повністю виключено з Структури та Штатного розпису Центру, а новим посадам позивач не відповідав за кваліфікаційними критеріями, твердження останнього про те, що йому повинні були запропонувати посади «заступника директора-начальника управління» не відповідають фактичним обставинам справи, а звільнення позивача проведено ДУ «Урядовий контактний центр» з дотриманням вимог ст. 42 КЗпП України. 19.03.2018 листом ДУ «Урядовий контактний центр» письмово повідомлено [PERSON] про скорочення зі Структури та Штатного розпису Центру на 2018 рік займаної ним посади та можливе вивільнення з 01.06.2018. 20.03.2018 [PERSON] було під підпис вручено відповідне Попередження № 1, яким попереджено про виведення/скорочення з 01.06.2018 займаної ним посади «заступника директора» та повідомлено про наступне його звільнення з посади заступника директора Центру. 20.03.2018 в Попередженні № 1 позивачу було запропоновано зайняти посаду «консультанта управління організації прийому звернень». Однак, позивач під підпис відмовився від зайняття запропонованої вакантної посади. 22.03.2018 Голові первинної профспілкової організації державної установи «Урядовий контактний центр» - Мельниченко І.В., особисто під підпис було вручено письмове Подання від 21.03.2018 № 0490-18 Центру до профспілкового комітету первинної профспілкової організації державної установи «Урядовий контактний центр» про надання згоди на звільнення позивача за ініціативою роботодавця. На момент здійснення 23.04.2018 розгляду подання Центру минув строк встановлений законодавством України як на розгляд даного подання, так і на надання роботодавцю повідомлення про результати розгляду такого подання. Отже, роботодавець у відповідності до ч. 4 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ч. 5 ст. 43 КЗпП України мав право на звільнення [PERSON] , оскільки прострочення вказаного строку свідчить про надання згоди на звільнення працівника. 08.05.2018 ДУ «Урядовий контактний центр» звернулась до Секретаріату Кабінету Міністрів України з листом від 08.05.2018 № 0961-18 «Про погодження звільнення заступника директора державної установи «Урядовий контактний центр», яким у відповідності до п. 14 Положення про державну установу «Урядовий контактний центр», затвердженого Наказом Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України від 20.04.2015 № 21, просило погодити звільнення [PERSON] з посади заступника директора ДУ «Урядовий контактний центр». 11.05.2018 Державним секретарем Кабінету Міністрів України надано відповідне погодження. Факт прострочення профспілковим комітетом первинної профспілкової організації державної установи «Урядовий контактний центр» строків як на розгляд подання від 21.03.2018 про надання згоди на звільнення [PERSON] , так і строку надіслання повідомлення про результати розгляду подання, та враховуючи відсутність належного обґрунтування підстав для ненадання згоди, звільнення [PERSON] здійснено ДУ «Урядовий контактний центр» з дотриманням вимог ст. 43 КЗпП України. Відповідач зазначив, що ні позивач, а ні Первинна профспілкова організація державної установи «Урядовий контактний центр», чи профспілковий комітет даної первинної профспілкової організації не повідомляли роботодавця (ДУ «Урядовий контактний центр») про те, що [PERSON] , який займав посаду заступника директора Центра є, чи обирався членом профспілкового комітету. Крім того, обрання членів виборного органу первинної профспілкової організації повинне відбуватись у відповідності до вимог законодавства України. Відповідно ж до вимог законодавства України [PERSON] будучи заступником директора ДУ «Урядовий контактний центр» не міг бути обраним до складу профкому первинної профспілкової організації Центру, оскільки таке обрання було б прямим порушенням вимог Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Враховуючи, що [PERSON] займав посаду заступника директора державної установи «Урядовий контактний центр», його звільнення у відповідності до ч. 1 ст. 43-1 КЗпП України не потребувало згоди виборного органу первинної профспілкової організації. На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, а представник відповідача - позов не визнав, посилались при цьому на обставини, викладені у поданих ними заявах по суті справи. В останнє судове засідання позивач не з`явився, однак зважаючи на те, що представники сторін не заперечували проти розгляду справи за його відсутності, суд визнав можливим закінчити розгляд справи у відсутність позивача. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. ?11.04.2018 представником позивача було подано заяву про відвід судді Вовку Є.І. (т. 1 а.с. 80-81). ?19.03.2019 представник позивача подав клопотання про долучення письмових доказів (т. 1 а.с. 85-94). ?08.07.2019 представник відповідача подав відзив на позовну заяву з додатками (т. 1 а.с. 108-246). ?20.05.2019 представник позивача подав клопотання про долучення додаткових письмових доказів (т. 2 а.с. 1-23). ?19.07.2019 представник позивача подав відповідь на відзив з додатками (т. 2 а.с. 32-58). ?10.09.2019 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи (т. 2 а.с. 64). ?20.09.2019 представник відповідача подав заперечення щодо відповіді на відзив з додатками (т. 2 а.с. 66 - 204). ?02.04.2018 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи (т. 1 а.с. 144). ?15.01.2020 представник позивача подав до суду розрахунок заборгованості за час вимушеного прогулу (т. 2 а.с. 217-218). ?31.01.2020 представник відповідача подав письмові пояснення щодо позову з додатками (т. 2 а.с. 221-231, т. 3 а.с. 1-3). ?10.02.2020 представник позивача подав додаткові письмові пояснення щодо позову (т. 3 а.с. 15-17). ІІІ. Процесуальні дії суду. ?Ухвалою судді [PERSON] . від 27.09.2018 відмовлено позивачу у відкритті провадження у справі (т. 1 а.с. 10). ?Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 05.03.2019 ухвалу суду від 27.09.2018 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 1 а.с. 77-78). ?Ухвалою судді Мицик Ю.С. від 15.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (т. 1 а.с. 104-105). ?08.07.2019 справу було знято зі складу у зв`язку із зайнятістю судді Мицик Ю.С. у розгляді кримінальної справи як слідчим суддею (т. 2 а.с. 29). ?24.09.2019 протокольною ухвалою відкладено розгляд справи за клопотанням представника позивача (т. 2 а.с.211). ?11.10.2019 вирішені клопотання учасників справи та надано вступну промову позивачу та його представнику, оголошено перерву в судовому засіданні (т.2 а.с. 213-215). ?04.02.2020 надано вступну промову представнику відповідача та оголошено перерву в судовому засіданні (т. 3 а.с. 10-12). ?26.02.2020 прийнято письмові пояснення сторін, досліджено письмові докази та оголошено перерву (т. 3 а.с. 18-19). ?06.04.2020 відкладено розгляд справи через неявку сторони позивача (т. 3 а.с. 28-29). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 11.11.2011 [PERSON] Наказом № 126-К було прийнято на роботу на посаду помічника керівника, з 14.112011 в Державну установу «Урядовий контактний центр» (т. 1 а.с. 122). 20.07.2012 [PERSON] Наказом № 107-К було призначено на посаду заступника директора ДУ «Урядовий контактний центр», що не заперечувалося учасниками справи. 27.02.2018 Наказом ДУ «Урядовий контактний центр» № 17-ОД «Про зміни в організації виробництва і праці, оптимізацію основної діяльності та структури державної установи «Урядовий контактний центр» з метою підвищення ефективності роботи державної установи, оптимізації виробничих процесів, їх осучаснення, налагодження дієвої співпраці між структурними підрозділами та зміни підпорядкування у Центрі, підвищення продуктивності роботи кожної штатної одиниці та максимізації вкладу кожного працівника в результати діяльності Центру, а також для запровадження передових методів організації праці для реалізації професійних здібностей і забезпечення можливості професійного зростання і їх розвитку, наказано (п. 1 Наказу № 17-ОД) затвердити та ввести в дію з 01.06.2018 нову Структуру та Штатний розпис Центру на 2018 рік (т. 1 а.с. 128-131). Структуру та Штатний розпис Центру попередньо погоджено з Державним секретарем Кабінету Міністрів України та затверджено Директором Господарсько- фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, що підтверджується підписами відповідних посадових осіб та печатками Секретаріату Кабінету Міністрів України, вчинених 26.02.2018. Згідно п. 2.2. Наказу № 17-ОД з метою уникнення дублювання завдань обов`язків заступників директора та начальників управлінь, забезпечення уніфікованих підходів, вивести зі Структури та Штатного розпису на 2018 рік Центру посади згідно з Додатком № 3. Згідно вказаного Додатку № 3 зі Структури та Штатного розпису Центру ведено, зокрема і посади: -заступника директора (3 штатні одиниці); -начальників управлінь: організації прийому звернень, аналітичного управління, управління кадрового, документального та господарського забезпечення (всього - 3 штатні одинці) (т. 1 а.с. 138). Згідно Додатку № 2 до Наказу № 17-ОД у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, оптимізацію основної діяльності та структури державної установи Урядовий контактний центр» до Структури та Штатного розпису Центру виведено, зокрема, і наступні посади: -перший заступник директора (1 штатна одиниця); -заступник директора - начальник управління організації прийому звернень (1 штатна одиниця); -заступник директора - начальник управління організаційно-аналітичної роботи (1 штатна одиниця) (т. 1 а.с. 137). 19.03.2018 листом ДУ «Урядовий контактний центр» письмово повідомив [PERSON] про скорочення зі Структури та Штатного розпису Центру на 2018 рік займаної ним посади та можливе вивільнення з 01.06.2018. [PERSON] було під підпис вручено відповідне Попередження № 1 про виведення/скорочення з 01.06.2018 займаної ним посади «заступника директора» та повідомлено про наступне його звільнення з посади заступника директора Центру, що не заперечувалося стороною позивача. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з 1998 року був членом Київської обласної профспілки працівників соціальної сфери (т. 2 а.с. 58). 22.03.2018 Голові первинної профспілкової організації державної установи «Урядовий контактний центр» - Мельниченко І.В., особисто під підпис було вручено письмове Подання від 21.03.2018 № 0490-18 Центру до профспілкового комітету первинної профспілкової організації державної установи «Урядовий контактний центр» про надання згоди на звільнення працівника [PERSON] за ініціативою роботодавця (т.1 а.с. 226). 03.04.2018 позивачу було направлено лист-запрошення з`явитися на засідання профспілкового комітету 16.04.2018 о 12 год. 00 хв. (т.1 а.с. 232). Актом про комісійне вручення запрошення від 17.04.2018, підтверджується факт вручення запрошення [PERSON] на засідання профспілкового комітету на 24.04.2018 на 12 год. 00 хв. /а.с. 243/. Згідно з витягу з протоколу № 8 засідання 23.04.2018 профспілкового комітету первинної профспілкової організації державної установи «Урядовий контактний центр» від 23.04.2018, останній не надав згоду на звільнення [PERSON] за ініціативою роботодавця відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ (а.с. 229-230). 08.05.2018 ДУ «Урядовий контактний центр» звернулась до Секретаріату Кабінету Міністрів України з листом від 08.05.2018 № 0961-18 «Про погодження звільнення заступника директора державної установи «Урядовий контактний центр», яким у відповідності до п. 14 Положення про державну установу «Урядовий контактний центр», затвердженого Наказом Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України від 20.04.2015 № 21, просило погодити звільненням [PERSON] з посади заступника директора ДУ «Урядовий контактний центр» 31.05.2018 (т. 1 а.с. 219). 11.05.2018 Державним секретарем Кабінету Міністрів України надано відповідне погодження (т. 1 а.с. 218). 08.05.2018 до ДУ «Урядовий контактний центр» надійшло повідомлення Первинної профспілкової організації ДУ «Урядовий контактний центр» від 06.05.2018, в якому повідомлялось про ненадання профспілковим комітетом згоди на звільнення заступника директора ДУ «Урядовий контактний центр» [PERSON] (т. а.с. 226-227). 31.05.2018 Наказом № 205-К/тр [PERSON] було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з посади заступника директора державної установи «Урядовий контактний центр» у зв`язку зі скороченням штату працівників (т. 1 а.с. 123). V. Оцінка суду. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Судом встановлено, що 27.02.2018 Наказом ДУ «Урядовий контактний центр» № 17-ОД «Про зміни в організації виробництва і праці, оптимізацію основної діяльності та структури» державної установи «Урядовий контактний центр» з метою підвищення ефективності роботи державної установи, оптимізації виробничих процесів, їх осучаснення, налагодження дієвої співпраці між структурними підрозділами та зміни підпорядкування у Центрі, підвищення продуктивності роботи кожної штатної одиниці та максимізації вкладу кожного працівника в результати діяльності Центру, а також для запровадження передових методів організації праці для реалізації професійних здібностей і забезпечення можливості професійного зростання і їх розвитку, наказано (п. 1 Наказу № 17-ОД) затвердити та ввести в дію з 01.06.2018 нову Структуру та Штатний розпис Центру на 2018 рік. Структуру та Штатний розпис Центру попередньо погоджено з Державним секретарем Кабінету Міністрів України та затверджено Директором Господарсько- фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, що підтверджується підписами відповідних посадових осіб та печатками Секретаріату Кабінету Міністрів України, вчинених 26.02.2018. Згідно п. 2.2. Наказу № 17-ОД з метою уникнення дублювання завдань обов`язків заступників директора та начальників управлінь, забезпечення уніфікованих підходів, вивести зі Структури та Штатного розпису на 2018 рік Центру посади згідно з Додатком № 3. Згідно вказаного Додатку № 3 зі Структури та Штатного розпису Центру ведено, зокрема і посади: - заступника директора (3 штатні одиниці); - начальників управлінь: організації прийому звернень, аналітичного управління, управління кадрового, документального та господарського забезпечення (всього - 3 штатні одинці). Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише в разі скорочення чисельності або штату працівників. Скорочення чисельності або штату працівників може бути зумовлене, зокрема, вдосконаленням виробництва, суміщенням професій, зменшенням обсягу виробництва продукції, перепрофілюванням підприємства, установи, організації тощо. Скорочення чисельності та скорочення штату - це різні поняття. Так, скорочення чисельності передбачає звільнення працівників, натомість скорочення штату - зменшення кількості або ліквідація певних посад, спеціальностей, професій тощо. При цьому одночасно можуть вводитися інші посади, спеціальності, професії тощо, в результаті чого кількість працівників може і не зменшуватися, а в окремих випадках навіть збільшуватися. Право визначати чисельність і штат працівників належить до компетенції саме власника підприємства або уповноваженого ним органу. Наведене дає підстави вважати, що внаслідок оптимізації виробничих процесів, їх осучаснення, налагодження дієвої співпраці між структурними підрозділами та зміни підпорядкування у Центрі відбулися зміни в організації виробництва і праці, що призвело до скорочення чисельності штатних одиниць, що згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є самостійною підставою для розірвання трудового договору. Розірвання трудового договору з даних підстав має проводитися з дотриманням передбаченого ст. 49-2 КЗпП України порядку вивільнення працівників. Відповідно до положень зазначеної норми про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Судом встановлено, що 19.03.2018 листом ДУ «Урядовий контактний центр» письмово повідомив [PERSON] про скорочення зі Структури та Штатного розпису Центру на 2018 рік займаної ним посади та можливе вивільнення з 01.06.2018 та про можливе майбутнє звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників. Жодних доказів на спростування цього факту стороною позивача не надано, а отже суд вважає доведеним, що позивач був ознайомлений зі змінами в організації виробництва і праці та з майбутнім звільненням за 2 місяці. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч. 2 ст. 40 КЗпП України). При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. З аналізу наведеного слідує, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу запропонувати вивільнюваному працівнику роботу яку він може виконувати за відповідною професією чи спеціальністю. Обов`язок роботодавця запропонувати працівнику іншу роботу не є безумовним, такому обов`язку кореспондує фактична можливість пропонування роботи за відповідною професією чи спеціальністю, яку вивільнюваний працівник може виконувати в силу освіти, спеціальності, професії, практичних навичок, тощо, а не будь-яку роботу, яка наявна на підприємстві. Таким чином власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Частинною 1 ст. 42 КЗпП України встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 09.08.2017 у справі № 6-1264цс17. Враховуючи введення трьох нових посад: «першого заступника директора» дві посади «заступник директора - начальник управління» у ДУ «Урядовий контактний центр» було розроблено відповідні Кваліфікаційні критерії відбору претендентів на заміщення вказаних посад. Серед кваліфікаційних критеріїв для претендентів, також було визначено й обов`язкові критерії щодо освіти претендентів, так, зокрема: - для зайняття посади «першого заступника директора» - серед інших кваліфікаційних критеріїв обов`язковим є наявність вищої економічної освіти (спеціаліст, магістр); - для зайняття посади «заступника директора-начальника управління організаційно-аналітичної роботи» - серед інших кваліфікаційних критеріїв обов`язковим є наявність вищої освіти з управлінського менеджменту (журналістика, редакторська діяльність, управлінська діяльність у сфері публічного права, управління, реклама та зв`язки з громадськістю, аналітична діяльність, соціологія масової комунікації, законотворча діяльність тощо); - для зайняття посади «заступника директора-начальника управління організації прийому звернень» - серед інших кваліфікаційних критеріїв обов`язковим є наявність вищої технічної освіти (спеціаліст з напрямку комп`ютерних систем та мереж, телефонії, ІТ-технологій, тощо) (т. 1 а.с. 140-143). Відповідно до особового листа по обліку кадрів [PERSON] закінчив Курганське вище військово-політичне авіаційне училище (кваліфікація: військово-політична); Військово-політичну академію (кваліфікація: викладач історії та суспільствознавства) (т. 2 а.с. 55). З огляду на те, що [PERSON] не відповідав обов`язковим кваліфікаційним критеріям щодо освіти претендентів на заміщення вакантних посад, йому було запропоновано зайняти посаду «Консультанта управління організації прийому звернень», однак [PERSON] відмовився від зайняття вказаної посади (т. 2 а.с. 238). В матеріалах справи наявні Акти перевірок Головного управління Держпраці у Київській області № КВ847/65/АВ від 26.07.2018 та № КВ1098/57/АВ від 07.06.2019 під час інспекційних відвідувань, проведених з 25.07.2018 по 26.07.2018 та з 30.05.2019 по 07.06.2019, за результатами яких підтверджено дотримання ДУ «Урядовий контактний центр» вимог ч. 1 ст. 42 КЗпП України. Наявність інших вакантних посад у ДУ «Урядовий контактний центр», які б відповідали професії, спеціальності чи кваліфікації позивача, судом не встановлено, твердження позивача в цій частині не підкріплюються конкретними вказівками на посаду, яка відповідає його освіті, професії, спеціальності чи кваліфікації, яка не була йому запропонована відповідачем. З пояснень позивача вбачається, що він претендував на вакантну посаду «заступника директора-начальника управління», проте згідно наданих відповідачем кваліфікаційних критеріїв для претендентів на вказану посаду призначається особа з повною вищою освітою за спеціальністю «управлінський менеджмент», «технічна освіта», а як встановив суд, позивач не мав відповідної освіти. Таким чином з урахування сукупності наданих доказів судом не встановлено порушення роботодавцем положень ст. 49-2 КЗпП України. Що стосується доводів позивача про порушення відповідачем вимог ст. 43 КЗпП України, яка передбачає отримання роботодавцем згоди виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення працівника, то суд їх визнає необґрунтованими, з огляду на наступне. Частиною 1 ст. 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Статтею 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі. Так, частинною 3 статті 36 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об`єднують громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на :нові вільного вибору їх членів. Усі професійні спілки мають рівні права. обмеження щодо членства у професійних спілках встановлюються виключно цією інституцією і законами України. Статтею 12 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що професійні спілки, їх об`єднання у своїй діяльності залежні від державних органів та органів місцевого самоврядування, роботодавців інших громадських організацій, політичних партій, їм не підзвітні і не підконтрольні, профспілки самостійно організовують свою діяльність, проводять збори, конференції, з`їзди, засідання утворених ними органів, інші заходи, які не суперечать законодавству. Забороняється втручання державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, роботодавців, їх об`єднань у статутну діяльність профспілок, їх організацій та об`єднань. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії . діяльності» держава забезпечує реалізацію права громадян на об`єднання у професійні спілки та додержання прав і інтересів профспілок. Статтею 14 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено вимоги до статутних документів (статут/положення) профспілок. Статтею 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено порядок легалізації профспілок, їх об`єднань. Статтею 11 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з ями особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів. Вказані норми надають право будь-якому громадянину України бути членом профспілки. Позивач є членом первинної профспілкової організації ДУ «Урядовий контактний центр». 22.03.2018 Голові первинної профспілкової організації державної установи «Урядовий контактний центр» - Мельниченко І.В., особисто під підпис було вручено письмове Подання від 21.03.2018 № 0490-18 Центру до профспілкового комітету первинної профспілкової організації державної установи «Урядовий контактний центр» про надання згоди на звільнення [PERSON] за ініціативою роботодавця. Частиною 2 ст. 43 КЗпП України передбачено, що у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Згідно частини 1 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний термін обгрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником. Отже, за приписами вказаних статтей Подання мало б бути розглянуте профкомом до 06.04.2018 включно. Водночас, вказане подання було розглянуте лише 23.04.2018. На момент розгляду подання Центру минув строк встановлений законодавством України, а отже на підставі ч. 5 ст, 43 КЗпП України відповідач мав право на звільнення [PERSON] , оскільки у разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації дав згоду на розірвання трудового договору. Вказане узгоджується і з положеннями ч. 4 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі у триденний термін після його прийняття. У разі пропуску цього терміну вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору. Згідно з частиною першою статті 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службових осіб центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43-1 КЗпП України. Враховуючи, що позивач обіймав посаду заступника директора державної установи «Урядовий контактний центр», а тому, відповідно до вимог частини першої статті 43-1 КЗпП України розірвання з ним трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) є правомірним. Крім того ч. 6 ст. 7 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачає, що роботодавці не можуть бути членами виборних органів профспілки будь-якого рівня. Таке обмеження встановлюється законодавчо з метою уникання спів падання роботодавця (власника або уповноваженого ним органу) та представника профспілкового органу в одній особі при, наприклад, укладанні колективного договору (ст.3 Закону України «Про колективні договори і угоди» при визначенні повноважень виборного органу первинної профспілкової організації, який діє (вирішує питання) разом з роботодавцем (ст.38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»). Нормою ст.20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії їх діяльності», «забороняється ведення переговорів та укладання угод і колективних договорів від імені працівників особам, які представляють роботодавців». У відповідності до п. 25 Загальних положень Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, похідні професії, назви яких утворені за допомогою додаткових ознак типу «заступник»…, мають такі ж кваліфікаційні характеристики, що і базові професії, тобто відносяться до керівників (представляють інтереси роботодавця - власника або уповноваженого ним органу), а, звідси, наділені правом вирішувати такі питання, які відносяться до сфери контролю з боку профспілкових організацій. Отже, враховуючи те, що [PERSON] , який обіймав посаду «заступника директора», за посадою був таким, що представляв інтереси роботодавця, та відповідно до наказів директора Державної установи «Урядовий контактний центр», на час його відсутності останнього виконував обов`язки директора Державної установи «Урядовий контактний центр», на переконання суду, відповідно до положень ч. 6 ст. 7 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» не міг бути членом виборного органу (профкому) первинної профспілкової організації державної установи «Урядовий контактний центр». З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що звільнення позивача відбулося на законних підставах і з додержанням норм трудового законодавства, а отже підстав для скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі не вбачається. Оскільки вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від вимоги про поновлення на роботі, підстави для її задоволення також відсутні. Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає що вимоги позову не підлягають задоволенню в повному обсязі. Інші доводи учасників справи, які наведені у заявах по суті справи, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. З огляду на те, що суд відмовляє у позові, а судові витрати понесені лише позивачем, на підставі ст. 141 ЦПК України їх розподіл не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed