Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

23 травня 2018 року [PERSON] звернулась до відповідача з позовом, яким просила суд стягнути з КП "Великодолинське" на її користь 28 715,00 грн. матеріальної шкоди, завданої залиттям належної їй на праві власності квартири з вини останнього, 20 000 грн. моральної шкоди, 2 950,00 грн. витрат за проведення експертного дослідження та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що є співвласником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 02.03.2018 року відбулося затоплення вищевказаної квартири, що спричинило витрати майнового та немайнового характеру, відповідач відмовився добровільно компенсувати шкоду, внаслідок протиправної поведінки відповідача [PERSON] зазнала страждань, а тому вимушена була звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, раніше надав до суду відзив. Представник третьої особи Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області не з"явився у судове засідання, надав через канцелярію суду заяву у якій просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та слухати справу без його участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З цього випливає, що обов"язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди. Судом встановлено, що балансоутримувачем будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, 5а є комунальне підприємство "Великодолинське". Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.03.2007 року, [PERSON] належить 1/4 частина квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 02.03.2018 року відбулось залиття квартири, про що 12.03.2018 року [PERSON] був складений [PERSON] про залиття квартири, підписаний комісією у складі представників КП "Великодолинське", а саме: начальник дільниці [PERSON], майстер дільниці [PERSON], депутат по кругу №18 смт.Великодолинське [PERSON], згідно якого вбачається, що 03 березня 2018 року у [ADDRESS], яка розташована на п"ятому поверсі п"ятиповерхового будинку сталося затоплення квартири талими водами, також зазначено, що в результаті затоплення сталося часткове обвалення стелі у передпокої, залито в передпокої вмонтований шкаф, у дитячій кімнаті у кутку стіни та навколо віконного отвору вогкість, у кухні по стіні текла вода, в тамбурі замкнули електродроти, в результаті, чого відстунє світло у передпокої, кухні, вітальні, дальній кімнаті. Відповідно до Звіту № 04/18 про незалежну оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику чотирьохкімнатної квартири №20, загальною площею 74,9 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м., внаслідок затоплення талими водами з покрівлі за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, буд. 5 А, проведення якого було доручено фізичній особі підприємцю [PERSON], розмір матеріального збитку становить 28 715,00 грн. Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76визначено, що у разі залиття квартир складається відповідний акт за формою, встановленою Додатком 4 до цих Правил. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім'я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна. Тобто факт залиття квартири, характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків мають бути зафіксовані актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов'язкової участі винної особи. З урахуванням вищевикладеного, суд не може прийняти до уваги наданий позивачем акт, оскільки за формою та змістом він не відповідає п. 2.3.6 Правил утримання будинків та прибудинкових територій (з додатком 4), затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року за № 76 зокрема, не зазначено винних осіб у заподіяній шкоді, висновків та рекомендацій щодо усунення причин, не зазначена форма власності квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість. Відповідно до ч.ч.1, 2,3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.ч.1, 2,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд враховує, що справа тривалий час знаходилася в провадженні суду, сторони мали всі умови та достатньо часу для реалізації прав та обов»язків, гарантованих законом, у тому числі в частині подання ними доказів та заперечень. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Як вбачається з наданого позивачкою акту він не відповідає вище приведеним нормам, складений формально та з порушенням встановленого порядку, не вказує на причини пошкодження, як і давність виникнення таких пошкоджень. За таких обставин даний акт не можуть бути прийнятий доказом внаслідок його неповноти, неточності і невідповідності чинному законодавству його змісту, що має вагоме значення. Крім того, обґрунтовуючи розмір завданої шкоди позивачка надала до суду Звіт № 04/18 про незалежну оцінку вартості матеріальної шкоди, складений фізичною особою підприємцем [PERSON]. До Звіту оцінювачем додано Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача, вбачається, що оцінювач має фах за напрямком оцінки майна: Оцінка об»єктів у матеріальній формі» та спеціалізація ми в межах напрямку: оцінка нерухомих речей /нерухомого майна, нерухомості, оцінка машин та обладнання, оцінка колісних транспортних засобів. З Кваліфікаційного свідоцтва оцінювача неможливо зробити висновок про наявність у нього права на проведення оцінки та розміру шкоди внаслідок залиття квартири. З врахуванням цього суд вважає, що для визначення розміру шкоди внаслідок залиття слід було призначати будівельно-технічну експертизу або замовляти експертне будівельно-технічне дослідження, головною умовою якого є те, що експерт, який проводить експертизу або дослідження, має свідоцтво судового експерта Міністерства юстиції України на здійснення даного виду дослідження, або у спеціалізованій організації, яка займається складанням кошторисної документації, в обов'язковому порядку наявна відповідна ліцензія, або у спеціаліста, який також має відповідну кваліфікацію, є необхідні дозвільні документи. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з .ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За змістом ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до абз.2,4 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року 18.12.2009 « Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин , а також правильно витлумачив ці норми. Як вбачається із переліку послуг, які входять до тарифу по обслуговуванню будинків, споруд та утримання прибудинкової території по будинку № 5а по вул. Ентузіастів, затверджених зазначеним рішенням ради № 513-VІІ від 02.02.2018р., відповідач не надає послуг з ремонту даху, ремонту зливової каналізації цього будинку. Договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладеним між позивачем та відповідачем, до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, це не входить, позивач за це не сплачує. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що представником позивача не доведена вина відповідача у залитті квартири, співвласником якої є позивачка. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України. У постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року / зі змінами, внесеними постановами Пленуму від 25.05.2001 року та 27.02.2009 року / зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи викладене вище, висновки суду про недоведеність вини відповідача у залитті квартири позивачки та завдання їй матеріальної шкоди таким залиттям, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки. Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов [PERSON] безпідставний та задоволенню не підлягає. У зв'язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір в порядку ст.141 ЦПК України позивачу не відшкодовується. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

Outcome: dismissed