Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування рішень. В обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. 21.01.2012 року було утворено Нікопольську громадську організацію „Діти війни", яка була легалізована в Нікопольському міськрайонному управлінні юстиції. Головою Нікопольської громадської організації „Діти війни" було обрано [PERSON], а його обрали до складу керівного органу - Ради Нікопольської громадської організації „Діти війни". Це видно з протоколу установчих зборів. З початку 2013 року в міських газетах голова Нікопольської громадської організації „Діти війни" [PERSON] почав повідомляти зокрема таке: «...они ([PERSON], [PERSON], [PERSON]) уже исключены из нашей организации, о чём имеется протокол...». На підтвердження цього 20.06.2013 року відповідач надав йому витяг з протоколу № 11 засідання Ради Нікопольської громадської організації „Діти війни" від 27.11.2012 року. Дослідивши цей „документ", він з'ясував, що 27.11.2012 року засідання Ради Нікопольської громадської організації „Діти війни" було незаконним через відсутність на ньому кворуму і відсутність у Ради повноважень щодо його виключення. До того ж п'ять членів Ради (яких тоді теж було виключено з організації) на те засідання Ради навіть не запрошувались. З тринадцяти членів Ради в оскаржуваному засіданні брало участь лише шість, що, згідно з пунктом 5.8. статуту Нікопольської громадської організації „Діти війни" робить так зване засідання Ради від 27.11.2012 року нелегітимним, а всі ухвалені на ньому рішення такими, що не мають юридичного значення. Принагідно звертає увагу на те, що в оскаржуваному засіданні Ради брала участь голова ревізійної комісії Нікопольської громадської організації „Діти війни" [PERSON], яка, порушуючи статут, вела протокол „засідання" і брала участь у голосуванні. І це попри те, що, згідно з пунктом 5.13 статуту Нікопольської громадської організації „Діти війни", голова ревкомісії зобов'язана здійснювати контроль за дотриманням статуту, а не порушувати його. Та, навіть, якби [PERSON] і була членом Ради (а не головою ревкомісії), то навіть у цьому випадку на „засіданні" Ради 27.11.2012 року кворуму не було, бо, згідно з пунктом 5.8 статуту Нікопольської громадської організації „Діти війни", засідання Ради буде повноважним лише за наявності 8 осіб (з 13 обраних на установчих зборах членів Ради). Окрім того, Рада, ухвалюючи рішення про його виключення, вийшла за межі своїх статутних повноважень. Згідно з пунктом 4.7 статуту, Рада і справді може виключити „дитину війни" зі своєї організації, але ця норма не стосується члена Ради. Бо, згідно з пунктом 5.2 статуту Нікопольської громадської організації „Діти війни", обрання та відкликання членів Ради відноситься до виключної компетенції загальних зборів. Тобто, для того, аби Рада мала можливість його виключити, треба було спочатку рішенням загальних зборів вивести його зі складу Ради і зробити рядовим членом організації. Не міг же він бути виключеним Радою з організації, але при цьому залишатися членом Ради (бо відкликання членів Ради є виключною компетенцією загальних зборів). Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Тобто, з правової точки зору, 27.11.2012 року відбулось не засідання Ради Нікопольської громадської організації „Діти війни", а позастатутна нарада деяких членів Ради та голови ревкомісії (бо на тому засіданні Ради не було кворуму). Через відсутність кворуму та статутних повноважень, усі рішення Ради від 27.11.2012 року не мають жодного юридичного значення і підлягають скасуванню. Згідно зі статутом Нікопольської громадської організації „Діти війни", він продовжує залишатись членом Ради Нікопольської громадської організації „Діти війни", бо рішення про його виключення є незаконним, а всі повідомлення про виключення такими, що не відповідають дійсності. Всі учасники засідання Ради своїм рішенням від 27.11.2012 року щодо його виключення завдали йому значних моральних страждань. Адже суспільство, довго не розбираючись, безапеляційно засуджує того, хто виключений. Тобто, якщо «виключений», то значить було за що. А тут його виставили в очах загалу недостойним членом організації, який заслужив виключення. Його знеславили, повідомивши всьому Нікополю (і передусім „дітям війни") про це виключення. Цим самим йому, інваліду 2-ої групи, завдали значних моральних страждань. Спочатку міський голова вручає йому почесну грамоту за активну громадську діяльність, а потім його виключають з поважної громадської організації. Він усвідомлює, що ініціатором його виключення є голова Нікопольської громадської організації „Діти війни" [PERSON], який і поширив у пресі інформацію про це виключення. Він як голова організації зобов'язаний був знати й розуміти, що засідання Ради 27.11.2012 року було нелегітимним, а всі ухвалені на тому „засіданні" рішення є незаконними й не можуть мати юридичної сили. Отже, відповідач свідомо порушив його законне право бути членом Ради і членом організації, яке він отримав на установчих зборах Нікопольської громадської організації „Діти війни". Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. А згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За таких обставин звернувся до суду і просить визнати засідання Ради Нікопольської громадської організації „Діти війни" від 27.11.2012 року незаконним. Скасувати всі рішення, які були ухвалені на нелегітимному засіданні Ради 27.11.2012 року. Стягнути з відповідача компенсацію за завдану йому моральну шкоду в розмірі 1 700 (однієї тисячі семисот) гривень. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Суду пояснив, що під час його виключення із членів організації в листопаді 2012 року було повністю порушено статут. Його виключив із членів організації саме [PERSON]. Всупереч п.5.4 Статуту організації „Діти війни", меншість виключила більшість. На засідання 27.11.2012 року, де відбулось його виключення з організації, його навіть не запросили. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги свого довірителя також підтримав в повному обсязі і суду пояснив, що вони перш за все оскаржують легітимність ради. У ради немає повноважень виключити [PERSON] з організації. Це могли зробити лише загальні збори. Крім того, наполягає на тому, що виключенням його довірителя з членів організації „Діти війни", йому завдали значної моральної шкоди. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що організацію „Діти війни" створив він. Він же й включив в Раду організації багатьох членів, щоб це був актив, який би працював безкоштовно на користь загальної справи. До активу, крім членів ради організації, входять і члени ревкомісії організації „Діти війни". Був складений графік чергувань членів ради для того, щоб допомагати людям: приймати скарги, членські внески тощо. [PERSON] від чергувань відмовився. Вони вирішили його виключити з членів ради та організації. [PERSON] з членів ради організації було виключено в березні 2012 року, однак протокол, разом з іншими документами, було викрадено, про що складено Акт від 23.11.2012 року, бо лише в листопаді вони виявили крадіжку. До міліції не звертались, бо не бачать сенсу. В них у раді 13 членів лише на папері. Однак, член ради організації [PERSON] на засіданні ради жодного разу не була. Але вони її записують в протокол. На раді, під час якої вони виключили [PERSON] з членів організації, не було також і [PERSON]. А [PERSON], оскільки вже в березні 2012 року його було виключено з членів ради, теж не був членом ради. Тобто, фактично під час виключення [PERSON] з членів організації рахувалось 10 членів ради. З 10 членів ради під час виключення [PERSON] було присутніми 6 членів і один член ревкомісії, яку вони теж вважають членом ради. Уточнює, що в березні 2012 року [PERSON] було виключено з членів ради і виключено лише його. А 27.11.2012 року [PERSON] було виключено з членів організації „Діти війни". А [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було виключено і з членів ради, і з членів організації „Діти війни". Виключення відбулось через те, що напередодні, у його відсутність, [PERSON], [PERSON] та їх компанія намагались зняти з посади його. Уточнює, що [PERSON] та [PERSON] - не члени організації, а [PERSON] свій підпис в протоколі про його зняття з посади голови організації не ставила. Вислухавши сторони, представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено в судовому засіданні, 21.01.2012 року в м.Нікополі було створено Нікопольську громадську організацію „Діти війни". Відповідно до п.5.2 Статуту Нікопольської громадської організації „Діти війни", до виключної компетенції загальних зборів належить обрання та відкликання Ради (Голови та членів ради), визначення її кількісного та персонального складу (а.с.3-4). Згідно протоколу № 1 загальних зборів громадської організації „Діти війни" від 21.01.2012 року, головою громадської організації „Діти війни" в м.Нікополі було обрано [PERSON] (а.с.8). Крім того, на цих же зборах було обрано й раду організації в кількості 13 осіб, в наступному складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8). 27.11.2012 року, згідно виписки з протоколу № 11 від 27.11.2012 року, відбулось засідання ради Нікопольської громадської організації „Діти війни", на якому було постановлено, що „за порушення статуту організації, що потягло за собою приниження її авторитету, виключити з членів організації [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6-7). Рішення було прийнято одноголосно присутніми членами ради: [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Однак, [PERSON] не є членом ради громадської організації „Діти війни", оскільки, відповідно до протоколу № 1 загальних зборів громадської організації „Діти війни" від 21.01.2012 року, обрана головою ревізійної комісії організації (а.с.8). Крім того, як пояснив в судовому засіданні відповідач [PERSON], член ради організації „Діти війни" [PERSON] жодного разу не приймала участі в засіданні ради, в тому числі не приймала участі і в засіданні ради, що відбулось 27.11.2012 року, хоча й до цих пір рахується членом ради. Дану обставину в судовому засіданні підтвердили також і свідки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] не приймала участі в засіданні ради жодного разу (в тому числі й в засіданні ради від 27.11.2012 року) Так, свідок [PERSON] суду пояснив, що 27.11.2012 року його на збори не запрошували і, звичайно, його там не було. Голова організації [PERSON] загальні збори з початку утворення організації не скликав жодного разу. [PERSON] не знає взагалі, бо вона на засідання ради ніколи не ходила. 13.11.2012 року на засіданні не було й [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що на засіданні ради, де її виключали з членів, вона запрошена також не була. Головою організації [PERSON] з часу утворення організації жодного разу не були скликані загальні збори. 13.11.2012 року на засіданні не було [PERSON]. Таким чином, з 13 членів ради громадської організації „Діти війни" (саме така кількість членів ради була зазначена у виписці з протоколу № 11 від 27.11.2012 року) рішення про виключення з членів організації позивача та ще п"яти членів організації було прийнято членами ради громадської організації „Діти війни" в кількості 6 членів ради. Відповідно до п.5.8 Статуту Нікопольської громадської організації „Діти війни", рада організації правомочна приймати рішення при наявності не менше 50% +1 членів. Рішення на засіданнях ради приймаються простою більшістю від присутніх. Оскільки, відповідно до протоколу № 1 загальних зборів громадської організації „Діти війни" від 21.01.2012 року, на яких було обрано 13 членів ради організації, 6 членів ради не є правомочними приймати рішення, бо для прийняття рішення необхідна присутність 7 членів ради (50 % + 1). І суд не може прийняти до уваги посилання відповідача [PERSON] на ту обставину, що член ради організації [PERSON] з самого початку не приймає участі в засіданнях ради, тому вона фактично не є членом ради, оскільки даний член ради з членів ради громадської організації не виключена, відповідно до Статуту організації. Крім того, суд не може прийняти до уваги й посилання відповідача на ту обставину, що [PERSON] на момент засідання ради 27.11.2012 року вже не був членом ради, бо був виключений в березні 2012 року, оскільки суду не надано протоколу або інших документів, які б підтверджували даний факт. Акт від 23.11.2012 року, яким засвідчено відсутність папки протоколів загальних зборів, не підтверджує факту виключення позивача з членів ради організації в березні 2012 року. Саме з цих підстав судом не беруться до уваги й показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в частині того, що позивач був виключений з членів організації навесні 2012 року, бо ці показання не підтверджені документально. Хоча, відповідно до показань [PERSON], 27.11.2012 року вона була присутня на засіданні ради, однак чи в якості голови ревкомісії, чи в якості члена ради, чітко пояснити не змогла. Однак засвідчила, що [PERSON] були недовольні всі. І його виключили не з подання [PERSON], а через те, що вони напередодні зробили демарш проти голови організації [PERSON], намагаючись його зняти з посади голови і заплямували репутацію організації „Діти війни". Свідок [PERSON], яка є членом ради організації і була присутня на засіданні ради 27.11.2012 року, суду пояснила, що напередодні засідання їх ради [PERSON] зі своїми товаришами, які розколюють організацію, провели свої збори і перевибрали [PERSON]. Це їх всіх дуже обурило. Тому вони й виключили [PERSON] з членів організації. При чому [PERSON] вони виключили з членів ради ще в березні 2012 року за його неадекватну поведінку, бо він всіх завжди перебивав, не хотів чергувати тощо. А в листопаді [PERSON] виключили вже й з членів організації. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона теж є членом ради громадської організації „Діти війни". [PERSON] був виключений з членів ради ще в березні 2012 року. А в листопаді вони виключили [PERSON] і з організації взагалі. А інших п"ять членів вони виключили і з членів ради, і з членів організації. Вона особисто дзвонила [PERSON] і запрошувала його на засідання ради. І [PERSON] приходив, але для того, щоб пригрозити, що він оголошує їм війну, і піти. В листопаді 2012 року вони також виявили й пропажу документів організації. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він також є членом ради організації. В березні 2012 року саме він наполіг на тому, або виключити [PERSON] з членства в раді через його неадекватну поведінку. А в листопаді 2012 року [PERSON] та його компанію вони за їх демарш проти голови організації [PERSON] взагалі виключили з членів організації. [PERSON] відмовилась приймати участь в раді організації, однак виключена з ради не була. В листопаді виявили пропажу документів, підозрюють компанію [PERSON]. Однак, згідно із п.5.2 Статуту Нікопольської громадської організації „Діти війни", обрання та відкликання Ради (голови та членів ради), визначення її кількісного та персонального складу є виключною компетенцією загальних зборів громадської організації „Діти війни" (а.с.3-4). Оскільки позивач [PERSON] та ще п"ять членів ради громадської організації „Діти війни" ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]) були виключені з членів організації на засіданні ради громадської організації „Діти війни", що суперечить Статуту Нікопольської громадської організації „Діти війни", суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання засідання ради Нікопольської громадської організації „Діти війни" від 27.11.2012 року незаконним. Однак, оскільки позивачем не конкретизовано, які саме „усі" рішення, які були ухвалені на нелегітимному засіданні ради від 27.11.2012 року, необхідно скасувати, суд вважає за необхідне скасувати лише рішення про виключення з членів громадської організації „Діти війни" [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім того, позивачем не доведено, що моральну шкоду йому заподіяв саме відповідач і не конкретизовано, в чому ж полягає ця моральна шкода. А також не додано жодного доказу на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди. Тому суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди з відповідача відмовити з підстав недоведеності. Враховуючи викладене,

Outcome: partial