Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із даною заявою, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті її чоловіка відкрилася спадщина у вигляді будинковолодіння [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1057 га за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України вона являється спадкоємцем першої черги, крім неї спадкоємцем першої черги є дочка померлого [PERSON], яка відмовилась від спадщини на її користь. Відповідно до ст. 1269 ЦК України вона в шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та надала всі документи, які стосуються спадкового майна. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус мотивує тим, що надане ним свідоцтво про право приватної власності на будівлю, виданого 20 січня 1969 року виконавчим комітетом Бучанської селищної ради депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Бучанської селищної ради № 1 від 15 січня 1969 року вбачається, що право власності зареєстровано Київським міжміським БТІ 15 січня 1969 року і записано в реєстрову книгу під № 254. Вказує, що Бучанською міською державною нотаріальною конторою був направлений запит за № 650/02-14 від 20 вересня 2013 року до КП КОР "Бучанське БТІ" з метою підтвердження реєстрації права власності на житловий будинок за спадкодавцем; КП КОР "Бучанське БТІ" надало відповідь за № 324 від 20 вересня 2013 року, що спадкодавець [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Бучанської селищної ради № 1 від 15.01.1959 року. Ці розбіжності в датах видачі та реєстрації свідоцтва про право приватної власності і є причиною відмови у вчиненні нотаріальної дії та видачі їй Свідоцтва про право на спадщину. Заявниця також вказує, що в зв'язку із допущеною помилкою вона зараз вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що будинок [ADDRESS] належить її покійному чоловіку [PERSON] . В зв'язку із викладеними обставинами заявниця просила постановити рішення суду, яким встановити юридичний факт, що будинок [ADDRESS] дійсно належав [PERSON], який помер [INFO] на підставі Свідоцтва про право приватної власності на будівлю, яке видане Бучанською селищною радою депутатів трудящих 20 січня 1969 року на підставі рішення виконкому Бучанської селищної ради № 1 від 15.01.1969 року і записане в реєстрову книгу під № 254. В судове засідання заявниця та її представник [PERSON], яка є також заінтересованою особою, не з'явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності, заяву підтримують та просять задовольнити. Представники заінтересованих осіб - Бучанської міської державної нотаріальної контори та Бучанської міської ради Київської області в судове засідання не з'явилися, надали суду листи, в яких просили розглядати справу в їх відсутності. В зв'язку із цим суд, враховуючи письмові заяви заявниці та заінтересованих осіб, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого [PERSON], яка 12 березня 2013 року звернулася до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON], а також дочки померлого [PERSON] та [PERSON], які звернулися до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявами про відмову від спадщини після смерті батька на користь дружини спадкодавця [PERSON]; у Бучанській міський державній нотаріальній конторі Київської області була заведена спадкова справа № 28/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON]. Встановлено, що за життя [PERSON] належали будинковолодіння [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1057 га за адресою [ADDRESS]. Встановлено, що згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Бучанської міської державної нотаріальної контори Фальковської Л.М. від 19.11.2013 року № 876/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на житловий будинок [ADDRESS] та Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], оскільки з наданого спадкоємцем Свідоцтва про право приватної власності на будівлю, виданого 20 січня 1969 року виконавчим комітетом Бучанської селищної ради депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Бучанської селищної ради № 1 від 15 січня 1969 року вбачається, що право власності зареєстровано Київським міжміським бюро технічної інвентаризації 15 січня 1969 року і записано в реєстрову книгу під № 254, а із наданої комунальним підприємством "Бучанське бюро технічної інвентаризації" відповіді № 324 від 20 вересня 2013 року вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Бучанської селищної ради № 1 від 15.01.1959 року. Встановлено, що згідно Свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого виконавчим комітетом Бучанської селищної ради депутатів трудящих 20 січня 1969 року на підставі рішення виконкому Бучанської селищної ради № 1 від 15.01.69 р. будинковолодіння в [ADDRESS] належить [PERSON], дане домоволодіння зареєстровано у Київськоміу міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за [PERSON] на підставі рішення Бучанської селищної ради № 1 і записано в реєстрову книгу під № 254 від 15.01.1969 року. Також в судовому засіданні встановлено, що згідно відповіді Комунального підприємства "Бучанське бюро технічної інвентаризації" від 20 вересня 2013 року № 324, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 28/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] інвентаризаційна справа на будинок [ADDRESS] в архіві підприємства відсутня; згідно реєстраційної книги № 1 "Яблунька" (сторінка № 262) за [PERSON] зареєстровано право власності на цілий будинок [ADDRESS], правовстановлювальним документом є свідоцтво про право власності, видане на підставі рішення виконавчого комітету Бучанської селищної ради № 1 від 15.01.1959 року. Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 256 ЦК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що за життя [PERSON] володів цілим будинковолодінням [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого виконавчим комітетом Бучанської селищної ради депутатів трудящих 20 січня 1969 року на підставі рішення виконкому Бучанської селищної ради № 1 від 15.01.69 р. При цьому, на думку суду, при реєстрації права власності [PERSON] на вищезазначене будинковолодіння у Комунальному підприємстві "Бучанське бюро технічної інвентаризації" була допущена технічна помилка у зазначенні дати рішення виконавчого комітету Бучанської селищної ради № 1 - 15.01.1959 року замість 15.01.1969 року. Оскільки заявниця [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] і встановлення даного факту необхідно їй для оформлення своїх спадкових прав, суд вважає, що є підстави для встановлення факту належності вищезазначеного будинку спадкодавцю. На підставі ст. ст. 1216-1222, 1268-1270, ЦК України,

Outcome: approved