Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

19 грудня 2018 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 листопада 2015 року позивач уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №11. Від шлюбу сторони по справі мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивача з відповідачем виявилось невдалим. Головна причина тому - протилежні погляди на шлюб, сім"ю, та взагалі на життя. Стосунки сторін по справі поступово погіршувалися, і вони втратили один до одного почуття любові та поваги, що в кінцевому результаті призвело до сварок та фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час позивач та відповідач проживають окремо, жодних стосунків не підтримують. З часу фактичного припинення шлюбних відносин позивач переконалась, що примирення між ними неможливе, вона не бажає зберігати сім"ю. Позивач прохає розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Глущенко". Позивач у підготовчому судовому засіданні позов підтримує повністю, прохає його задовольнити, залишити їй прізвище "Глущенко". Відповідач у підготовчому судовому засіданні не заперечує проти розірвання шлюбу. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України , за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сімю, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2015 року Виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №11, згідно свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження. \~За ствердженням позивача, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Як зазначено устатті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України,кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Як вбачається з\~ч.2 ст.104 СК України,\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні із задоволенням позовних вимог [PERSON] та розірванням шлюбу між сторонами, що не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище «Сіра» на «Глущенко», яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін згідно поданої нею заяви. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved